РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2015 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої-судді - Бенца К.К.,

при секретарі - Вайда Я.П.

з участю

позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа - виконком Чопської міської ради про визнання недійсним будівельного паспорта, визнання самочинним будівництвом надбудову та прибудову будинку та заборону реконструкції без будівельного паспорта будинку АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - виконком Чопської міської ради про визнання недійсним будівельного паспорта, визнання самочинним будівництвом надбудову та прибудову будинку та заборону реконструкції без будівельного паспорта будинку АДРЕСА_1. Мотивуючи свої позовні вимоги вказує на те, що їй на праві спільної часткової власності належить ? частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовано за адресою АДРЕСА_1 ? частини вказаного житлового будинку з надвірними спорудами належала ОСОБА_6 , після смерті якої спадкоємицею є ОСОБА_5 Згідно договору від 18.12.2008 року проведено виділення в натурі та поділ житлового будинку , а рішенням виконавчого комітету Чопської міської ради №21 від 19.02.2009 року частинам будинку присвоєні окремі поштові адреси . Позивач зазначає, що ОСОБА_5 здійснює надбудову та добудову належної їй частини будинку АДРЕСА_1 на підставі будівельного паспорту. Позивач вважає, що оскільки будинковолодіння збудовано на єдиному фундаменті, а його частинам привласено окремі поштові адреси, то вона з ОСОБА_5 є співвласниками житлового будинку , необхідною умовою отримання будівельного паспорту є отримання згоди співвласника житлового будинку, яку вона не надавала , а отже на думку позивача будівельний паспорт зареєстрований 07.04.2014р. у відділі містобудування та архітектури Чопського міськвиконкому, виданий ОСОБА_5 з порушенням абз. 6 п. 2.1 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України 05.07.2011р. №103.

Позивач з посиланням на викладене , на норми ч.1 ст. 376 ЦК України просить суд визнати недійсним будівельний паспорт на реконструкцію будинку АДРЕСА_1 , визнати самочинним будівництвом надбудову та прибудову будинку АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_5 здійснювати реконструкцію будинку АДРЕСА_1 без будівельного паспорту.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала з підстав викладених у позові, просила суд вимоги задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала з підстав та мотивів викладених у позові, просила суд їх задовольнити, наголошуючи на тому, що відповідач по справі проводить реконструкцію частини будинку, у двох частин будинку спільний фундамент і він є єдиним будинком, а сторони по справі є співвласниками одного будинку. Необхідною умовою отримання будівельного паспорту є отримання згоди співвласника житлового будинку, яку позивач по справі ОСОБА_2 не надавала , а отже будівельний паспорт зареєстрований 07.04.2014р. у відділі містобудування та архітектури Чопського міськвиконкому, виданий ОСОБА_5 з порушенням абз. 6 п. 2.1 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України 05.07.2011р. №103. Крім того, зазначила, що внаслідок проведення відповідачем по справі реконструкції будинок, що належить ОСОБА_2 руйнується.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях , що надійшли на адресу суду 18.02.2015р. Зокрема пояснила суду, що сторони по справі не є співвласниками ні будинку, ні земельної ділянки. Відповідно до укладеного 18.12.2008 року договору між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 посвідченого приватним нотаріусом проведено поділ нерухомого майна та виділення його в натурі, а тому не може вважатись об'єктом їх спільної власності. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом відповідач ОСОБА_5 є власником домоволодіння АДРЕСА_1.

Представник третьої особи виконком Чопської міської ради в судове засідання не з'явився, на адресу суду 24.02.2015 року від них надійшла заява про розгляд справи без участі представника, за наявними в матеріалах справи документами.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, заперечення представника відповідача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на

підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що 18 грудня 2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було укладено договір поділу нерухомого майна , посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі№ 5131 . Згідно умов даного договору учасники спільної часткової власності житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_6 та ОСОБА_2 домовились про виділення в натурі та поділ між ними зазначеного нерухомого майна. /а.с. 10/

Згідно п. 10 даного договору - цей договір припиняє спідьну часткову власність сторін на майно, що є предметом поділу за цим договором.

Згідно п. 13 даного договору - договір діє, як правовстановлювальний документ, що підтверджує право власності на поділене майно.

Згідно з даними витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.04.2009 року власником домоволодіння АДРЕСА_1 є ОСОБА_2на підставі договору про поділ нерухомого майна від 18.12.2008 року , копія приєднана до матеріалів справи /а.с. 11/

Як встановлено судом, спадкоємицею майна ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її донька ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.07.2012 року.

Згідно з даними витягу про державну реєстрацію прав від 29.07.2012 року власником домоволодіння АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.07.2012 року , копія приєднана до матеріалів справи.

Як встановлено судом, 07.04.2014 року відділом містобудування та архітектури Чопської міської ради видано ОСОБА_5 будівельний паспорт на реконструкцію з добудовою частини житлового будинку в АДРЕСА_1 / а.с. 12/

Правовідносини між сторонами по справі є цивільноправовими та урегульовані положеннями

ЦК України.

Згідно ч.1 ст. 355 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч.1 ст. 356 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно положень ст. 367 ЦК України - майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Зважаючи на положення ст. 367 ЦК України, враховуючи те, що 18 грудня 2008 року між ОСОБА_6 , спадкоємицею якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено договір поділу нерухомого майна , посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі № 5131, суд приходить до висновку про те, що право спільної часткової власності на нерухоме майно житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 у сторін припинено в силу закону.

Відповідно до п. 2.1 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України 05.07.2011р. №103 - будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять , зокрема - засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Як вбачається з оглянутого в судовому засіданні державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , власником земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 , спадкоємицею якої є ОСОБА_5

Зважаючи на положення чинного законодавства, враховуючи те, що право спільної часткової власності на нерухоме майно житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 у сторін припинено в силу закону, положення ст. 367 ЦК України , а отже при видачі уповноваженим органом містобудування та архітектури будівельного паспорту ОСОБА_5 згода ОСОБА_2 на забудову не вимагалась, оскільки остання не є співвласником земельної ділянки (житлового будинку) , а відтак суд приходить до висновку , що позивач належними та допустимими доказами не довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх вимог.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення ( визнання) порушених ( оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Однією із позовних вимог позивач зазначив - визнати недійсним будівельний паспорт на реконструкцію будинку АДРЕСА_1. Разом з тим, будівельний паспорт не є правочином, а отже не може визнатись судом недійсним, а відтак суд приходить до висновку, що позивач обрав неналежний спосіб захисту.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Аналізуючи докази, у судовому засіданні надані позивачем на підтвердження позовних вимог ,суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищезазначені положення чинного законодавства, з урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними , позивачем належними та допустимими доказами не доведені ті обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог, а відтак у задоволенні позовних вимог належить відмовити .

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 355, 356, 367 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа - виконком Чопської міської ради про визнання недійсним будівельного паспорта, визнання самочинним будівництвом надбудову та прибудову будинку та заборону реконструкції без будівельного паспорта будинку АДРЕСА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца