Провадження №2/193/281/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

15 травня 2015 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Патинка А.Г.

при секретарі Ратушній В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Софіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Софіївської селищної ради, третя особа: приватний нотаріус Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л.І., про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом-

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Софіївського районного суду із вищевказаною позовною заявою та просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 вартістю, відповідно звіту про оцінку нерухомості від 23 квітня 2015 року, 35 250 гривень, що належав померлому ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого на основі рішення селищної Ради від 16 листопада 1966 року за № 19 та зареєстрованого в Криворізькому БТІ в книгу 11-51-1466 від 20 грудня 1966 року спадкоємцем якого став ОСОБА_3, відповідно рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області віл 08 квітня 2014 року.

Позивача - ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач - Софіївська селищна рада позовні вимоги підтримують, проти позову не заперечують, просять розглянути справу за відсутності їхнього представника, про що надали до суду відповідну заяву.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - приватний нотаріус Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, будучи увідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер його дід ОСОБА_4, після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась із жилого будинку АДРЕСА_1, що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого на основі рішення селищної Ради від 16 листопада 1966 року за № 19 та зареєстрованого в Криворізькому БТІ в книгу 11-51-1466 від 20 грудня 1966 року.

Спадщину після померлого ОСОБА_4, яка складалась із 1/2 частини жилою будинку АДРЕСА_1 прийняла його дружина, а баба позивача - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15 вересня 1999 року, яке посвідчене державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1013, спадкова справа № 194/99 (а.с. 6).

На іншу 1/2 частину жилого будинку АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_4, ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право власності як на частку в спільному майні, набутому подружжям за час шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 15 вересня 1999 року, яке посвідчене державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1015, спадкова справа № 194/99 (а.с. 7).

ОСОБА_5, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину жилого будинку АДРЕСА_1 та свідоцтво про право власності на 1/2 жилого будинку АДРЕСА_1, своє право власності на житловий будинок повністю не оформила, так як свідоцтво про право на спадщину відповідно ст. 227 Цивільного кодексу УРСР (1961 р.)та свідоцтво про право власності в Бюро технічної інвентаризації не зареєструвала.

Жилий будинок АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці площею 0.3658 гектарів, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданому 22 лютого 2000 року Софіївською селищною радою Софіївського району Дніпропетровської області, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 372 та складалась із 0.1500 га землі переданої для будівництва га обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_2 та 0.2158 га землі для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_7.

За життя 15 вересня 1999 року ОСОБА_5, склала заповіт який посвідчено державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за № 1017, яким зробила розпорядження: Усе моє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, а також належний мені на праві особистої власності жилий будинок з надвірними забудовами, що знаходиться в АДРЕСА_1, заповідаю: ОСОБА_3, тобто батькові позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року баба позивача - ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть НОМЕР_3 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 02 липня 2013 року (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складалась із житлового будинку АДРЕСА_1.

На день смерті ОСОБА_5 з нею разом проживав та був зареєстровані її син, тобто батько позивача - ОСОБА_3, що підтверджується ксерокопією домової книги (а.с. 11-14).

В зв'язку з тим, що 17 січня 2014 року батькові ОСОБА_1 - ОСОБА_3 приватним нотаріусом Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л.І. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з невідповідністю правовстановлюючого документу нормам та вимогам ст.ст. 182, ч. 4 ст. 334 Цивільного Кодексу України, а саме: Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори 15 вересня 1999 року та свідоцтво про право власності видане державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори 15 вересня 1999 року не зареєстровані в державній реєстраційній службі на ім'я ОСОБА_5, останній звернувся до Софіївського районного суду Дніпропетровської області з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено повністю та визнано за ним право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5, на житловий будинок АДРЕСА_1 вартістю, відповідно звіту про оцінку нерухомості від 19 лютого 2014 року, 29 250 гривень, що належав померлому ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого на основі рішення селищної Ради від 16 листопада 1966 року за № 19, та зареєстрованого в Криворізькому БТІ в книгу 11-51-1466 від 20 грудня 1966 року спадкоємицею І/2 частини якого була ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 вересня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1013, спадкова справа №194/99 (а.с. 31-33).

Після вступу 19 квітня 2014 року рішення в законну силу ОСОБА_3 державну реєстрацію права власності на житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності не провів в зв'язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку АДРЕСА_1 вартістю, відповідно звіту про оцінку нерухомості від 23 квітня 2015 року, 35 250 гривень, що належала померлому ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого на основі рішення селищної Ради від 16 листопада 1966 року за № 19, зареєстрованого в Криворізькому БТІ в книгу 11-51-1466 від 20 грудня 1966 року, який згідно свідоцтва про право на спадщину за законом на І/2 частину від 15 вересня 1999 року, яке посвідчене державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори га зареєстровано в реєстрі за № 1013, спадкова справа № 194/99. та свідоцтва про право власності на 1/2 жилого будинку від 15 вересня 1999 року, яке посвідчене державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1015, спадкова справа № 194/99 перейшов у власність ОСОБА_5, а на підставі рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року перейшов у власність ОСОБА_3.

03 квітня 2015 року на ім'я позивача приватним нотаріусом Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л.І. були видані: свідоцтво про право на спадщину за законом НОМЕР_4, спадкова справа № 31-2014, зареєстроване в реєстрі за № 299, на земельну ділянку площею 0.1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_5 та свідоцтво про право на спадщину за законом НОМЕР_6, спадкова справа № 31-2014, зареєстроване в реєстрі за № 300, на земельну ділянку площею 0.2158 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_7 (а.с. 26-29).

Постановою приватного нотаріуса Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л.І. від 20 квітня 2015 року ОСОБА_1, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яке складається із житлового будинку після померлого ОСОБА_3 в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок на ім'я померлого (а.с. 34).

Для того, щоб позивач міг володіти та користуватись спадковим майном, а саме житловим будинку АДРЕСА_1 позивачу потрібно набути таке право в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України зазначає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що за позивачем повинно бути визнано право власності в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1, що належав померлому ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, спадкоємцем якого став ОСОБА_3, відповідно рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2.Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 вартістю, відповідно звіту про оцінку нерухомості від 23 квітня 2015 року, 35 250 гривень, що належав померлому ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого на основі рішення селищної Ради від 16 листопада 1966 року за № 19 та зареєстрованого в Криворізькому БТІ в книгу 11-51-1466 від 20 грудня 1966 року спадкоємцем якого став ОСОБА_3, відповідно рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

3.Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення -протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.Г.Патинка