Справа № 451/1058/13 Головуючий у 1 інстанції: Крет А.І.
Провадження № 22-ц/783/341/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Левика Я.А., Ніткевича А.В.

Секретар: Гацій І.І.

З участю : представника відповідача Ковальчук А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес", правонаступника реорганізованого шляхом приєднання КПКП "Сапсан" про визнання недійсним договору оренди землі,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково.

Визнано частково недійсним договір оренди землі від 07 листопада 2005 року, укладений між ОСОБА_3 та Колективним виробничо-комерційним підприємством "Сапсан" в частині внесення виправлень і змін у пункти 2.3 та 4.1 зазначеного договору, а договір вважати дійсним в редакції, чинній на момент його підписання, зокрема щодо викладення пунктів договору у такій редакції:

2.3. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 20041,56 грн.;

4.1. Орендна плата нараховується Орендарем та оплачується Орендодавцю в розмірі не меншому 10 (десяти)% від ціни вирощеного врожаю, але не більше 250 грн. за 1 га. У випадку неврожайних років орендна плата нараховується в розмірі не меншому ніж 250 грн. за 1 га.

Стягнуто з СГТОВ "Прогрес" на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати в сумі 114 грн.70 коп.

У решті вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі зазначає, що позивач не погоджується з рішенням, оскільки таке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що задовольнивши позов частково суд вийшов за межі позовних вимог та вирішив, що Договір необхідно вважати дійсним в редакції чинній на момент підписання, однак таких позовних вимог позивач не ставив. Вважає, що КВКП "Сапсан" навмисно ввело в оману позивача, як орендодавця щодо обставин, які мають істотне значення, а зокрема умисел обману очевидний, що полягало у зменшенні розміру орендної плати, яка підлягає виплаті Орендодавцю, а відтак у суду були підстави визнати договір оренди недійсним в цілому у відповідності до роз"ясень викладених у п.20 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними". На думку апелянта, суду необхідно було застосувати до даних правовідносин ст.230 ЦК України, якою однозначно встановлено, що якщо одна з сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається недійсним. Крім цього, зазначає, що у відповідності до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, однак задовольнивши позов частково та повернувши сторони до тих умов, які були на момент укладення договору, суд не врахував, що це не відповідає внутрішній волі орендаря та орендодавця, а відтак під час укладення договору сторонами не було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, що є підставою для визнання договору оренди недійсним в цілому. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача Ковальчук А.Л. на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 07 листопада 2005 року між ОСОБА_3 та КВКП "Сапсан" правонаступником якого є СТОВ "Прогрес" укладено договір оренди землі ( а.с.4-6, 34-36, 76-78, 99-101).

Згідно умов договору орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території сільської ради с.Стрімільче Радехівського району Львівської області.

16 грудня 2005 року договір зареєстрований у Радехівському відділі регіональної філії центру державного земельного кадастру.

Судом також встановлено, що після підписання цього договору сторонами 07 листопада 2005 року та до його реєстрації у встановленому законом порядку 16 грудня 2005 року орендарем в односторонньому порядку, без згоди орендодавця, внесено зміни - п.4.1 цього договору доповнено словами і цифрами: " умовний за весь пай 542,50 грн.".

Вказуючи на те, що орендодавцем в односторонньому порядку змінено істотну умову договору щодо орендної плати у випадку неврожайних років і без згоди орендодавця здійснено дописку в цьому договорі, разом з тим волевиявлення позивача при укладенні оспорюваного договору було вільним і відповідало його внутрішній волі, суд дійшов висновку про визнання частково недійсним договору, а саме в частині зроблених дописок, а в решті визнав його укладеним , виклавши один із пунктів цього договору у новій редакції.

Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" визначені істотні умови договору оренди землі.

Зокрема, однією із істотних умов є погодження орендної плати із зазначенням її розміру.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів..

Звертаючись до суду з позовом до СТОВ "Прогрес" та в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 ставив вимогу про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 07 листопада 2005 року між ним та КВКП "Сапсан", правонаступником якого є СТОВ "Прогрес" з підстав, що відповідач ввів його в оману щодо істотної умови договору, а саме орендної плати.

У ч.1 ст.230 ЦК України визначено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення такий правочин визнається судом недійсним.

Із матеріалів справи встановлено, що договір оренди є недійсним в частині внесення дописки у п.4.1 оскільки, вчинивши вказану дописку, орендар в односторонньому порядку змінив розмір орендної плати за неврожайний рік з 250 грн. за 1 га дописавши ручкою "умовний за весь пай 542.50 грн., чим порушив права позивача на отримання обумовленої плати за використання землі у неврожайний рік. При ціні 250 грн. за один гектар, позивач міг отримати 586, 80 грн. із розрахунку 250 грн. х 2, 3472 га ріллі = 586, 80 грн., що менше на 44, 80 грн. від очікуваної позивачем суми.

А тому, правильним є висновок суду першої інстанції, що внаслідок внесення змін до п.4.1 договору у вигляді дописки щодо загального розміру платежу за весь пай, відбулася зміна істотної умови договору , а відтак порушені права орендодавця щодо отримання плати за землю у меншому від обумовленої в договорі суми.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції підставно застосував норми статей 204, 215, 217 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про введення позивача ОСОБА_3 в оману та внаслідок цього визнання правочину недійсним не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3- ОСОБА_4 в і д х и л и т и .

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді Я.А.Левик

А.В. Ніткевич