ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
"13" травня 2015 р. Іллічівський районий суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., при секретарі Родіній Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполя цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,-
Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 13.03.2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди. На користь Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» з ОСОБА_1, стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 19290,19грн. та судовий збір в розмірі 155,74грн., з ОСОБА_2- матеріальну шкоду в розмірі 17971,95грн. та судовий збір в розмірі 155,74грн., з ОСОБА_3- матеріальну шкоду в розмірі 10659,15грн. та судовий збір в розмірі 155,74грн. На користь держави з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, стягнуто судовий збір по 4,00грн. з кожного.

З вказаним рішенням не погодився співвідповідач ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 17.04.2015 року цивільну справу повернуто до Іллічівського районного суду м.Маріуполя для ухвалення додаткового рішення, з тих підстав, що суд вийшов за рамки своїх повноважень, ухвалив рішення поза межами позовних вимог, вирішивши питання про право, сума матеріальної шкоди грошових коштів, які підлягають стягненню вказана цифрами, однак не зазначена словами, а також судові витрати стягнуті не відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Представник позивача та співвідповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду заяви повідомлені належним чином, тому відповідно до ст.220 ЦПК України суд розглядає справу за їх відсутністю, оскільки їх присутність не є обов'язковою.

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно положень статей 10 і 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 N14 «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що суд вправі збільшити розмір позовних вимог, коли по справі буде установлено, що позивач неправильно визначив ціну позову.

Як вбачається зі статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК України та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК України вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

Відповідно до п.4 Пленуму Верховного суду України від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, завданої підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» при матеріальній відповідальності в межах середнього місячного заробітку він визначається відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 з наступними змінами, а саме виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують вирішенню судом справи про відшкодування шкоди, а в разі, коли справа вирішується після звільнення працівника- виходячи з виплат за попередні два місяці роботи на даному підприємстві (в установі, організації).

Позивач при подачі позову для розрахунку матеріальної шкоди використовував довідки про середньомісячну заробітну плату відповідачів, виданих головною бухгалтерію відділу обліку заробітної плати «ПАТ «ММК імені Ілліча» за листопад- грудень 2013 та в ході розгляду справи вимоги не уточнював.

Суд, керуючись п.4 Пленуму Верховного суду України від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, завданої підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» для розрахунку матеріальної шкоди використовував довідки про середньомісячну заробітну плату відповідачів за жовтень- листопад 2013 року, тобто за останні два календарні місяці роботи, що передують вирішенню судом справи про відшкодування шкоди.

При вирішенні спору суд вийшов за межі заявлених позивачем вимог, у зв'язку з наявністю спеціальної нормативної вказівки (дозволу), а саме п.4 Пленуму Верховного суду України від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, завданої підприємствам, установам, організаціям їх працівниками».

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначити в результативній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України.

Вимоги щодо зазначення в результативній частині рішення розміру суми, що підлягає стягненню словами виконані не були, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про необхідність зазначення вказаних сум словами.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві- пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру складає 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Фактично ціна позову встановлена судом складає 47921,29грн., тобто з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 479,21грн. (1% ціни позову).

При зверненні з позовною заявою позивач сплатив 467,22грн. судового збору, що становить 97,5% від суми судового збору, яка підлягає стягненню (467,22х100/479,21), залишок судового збору, що підлягає стягненню складає 11,99грн. (2,5%).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ОСОБА_1 судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 192,90грн., з яких на користь позивача стягнути 188,08грн. (192,90грн.х97,5%/100%), а на користь держави 4,82грн. (192,90грн.х2,5%/100%). З ОСОБА_2 стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 179,72грн., з яких на користь позивача стягнути 175,23грн. (179,72грн.х97,5%/100%), а на користь держави 4,49грн. (179,72грн.х2,5%/100%). З ОСОБА_1 стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 106,59грн., з яких на користь позивача стягнути 103,93грн. (106,59грн.х97,5%/100%), а на користь держави 2,66грн. (106,59грн.х2,5%/100%).

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.1, 10, 11, 88, 220, 221 ЦПК України, п.4 Пленуму Верховного суду України від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, завданої підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», Пунктами 3, 14 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 N14 «Про судове рішення у цивільній справі», ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд,-

В И Р І Ш И В:

Доповнити рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 13.03.2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди.

Вказати в мотивувальній частині рішення, що суд, при вирішенні спору вийшов за межі заявлених позивачем вимог, у зв'язку з наявністю спеціальної нормативної вказівки (дозволу), а саме п.4 Пленуму Верховного суду України від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, завданої підприємствам, установам, організаціям їх працівниками».

Абзац другий- п'ятий резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН:НОМЕР_1, який проживає в АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (Ідентифікаційний код 00191129) матеріальну шкоду в розмірі 19290,19грн. (дев'ятнадцять тисяч двісті дев'яносто гривень дев'ятнадцять копійок) та судовий збір в розмірі 188,08грн. (сто вісімдесят вісім гривень вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН:НОМЕР_2, який проживає в АДРЕСА_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (Ідентифікаційний код 00191129) матеріальну шкоду в розмірі 17971,95грн. (сімнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят одна гривня дев'яносто п'ять копійок) та судовий збір в розмірі 175,23грн. (сто сімдесят п'ять гривень двадцять три копійки).

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН:НОМЕР_3, який проживає в АДРЕСА_3, на користь Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (Ідентифікаційний код 00191129) матеріальну шкоду в розмірі 10659,15грн. (десять тисяч шістсот п'ятдесят дев'ять гривень п'ятнадцять копійок) та судовий збір в розмірі 103,93грн. (сто три гривні дев'яносто три копійки).

Стягнути на користь держави судовий збір з ОСОБА_1 в розмірі 4,82грн. (чотири гривні вісімдесят дві копійки), з ОСОБА_2 в розмірі 4,49грн. (чотири гривні сорок дев'ять копійок), з ОСОБА_3 в розмірі 2,66грн. (дві гривні шістдесят шість копійок).

На додаткове рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя п

ротягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т. В. Пустовойт