14.05.2015 Справа № 363/1825/15-ц
14.05.2015 року Вишгородський районний суд Київської області, в складі:
головуючого - судді Котлярової І.Ю.,
при секретарі - Палій Л.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вказав, що йому на підставі свідоцтва про право власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1. За вказаною адресою з 23.08.2011р. зареєстрована відповідачка. Відповідачка є його колишньою дружиною, шлюб між ними розірвано 04.11.2014 року відділом державної РАЦС Вишгородського районного управління юстиції у Київській області. З липня 2014 року відповідачка за вказаною адресою не мешкає, достовірно місце її знаходження позивачу не відоме. Оскільки відповідачка понад встановлені законом строки не проживає у будинку, належному позивачу, тому він просить суд визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.
Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про дату слухання справи була повідомлена належним чином. Заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.
Суд, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів без участі відповідача.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.01.1993 року, виданого згідно наказу ДППЗ «Поліський» №632 від 10.12.1992 року (а.с.5).
За вказаною адресою з 23.08.2011 року зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується витягом з домової книги (а.с.13-15) та копією паспорту ОСОБА_2 (а.с.11).
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданого відділом державної РАЦС Вишгородського управління юстиції у Київській області, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, про що 04.11.2014 року складено актовий запис №70 (а.с.10).
Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що з позивачем він знайомий понад 30 років, тому йому відомо, що ОСОБА_1 належить на праві власності будинок АДРЕСА_1 Вишгородського району. За даною адресою протягом декількох років до липня 2014 року мешкала ОСОБА_2, яка є колишньою дружиною позивача. На теперішній час, відповідачка понад шість місяців за даною адресою не мешкає, будинок утримується виключно позивачем. Аналогічні пояснення у судовому засіданні були надані свідком ОСОБА_4.
На теперішній час позивач та відповідачка шлюбні відносини не підтримують, відповідачка з липня 2014 року з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, що підтверджується актом обстеження побутово-житлових умов від 22.04.2015 року (а.с.21) та узгоджується з поясненнями свідків, наданих у судовому засіданні. Також, згідно заяви про зняття з обліку особи з реєстрації місця проживання, ОСОБА_2 заповнила дану заяву, але в подальшому не виконала дій передбачених Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, а саме не подала її до відповідного органу УМВС .
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача, за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. При відсутності понад шість місяців з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено.
Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи те, що відповідачка близько року не проживає у АДРЕСА_1, не виконує обов'язки по утриманню будинку, не сплачує поточні комунальні платежі, суд вважає встановленим, що відповідачка понад 6 місяців не проживає у вказаному будинку без поважних причин, у зв'язку із чим є такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 71, 72 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 11, 60 212 - 215, 224 - 233 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження. Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Київської області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя І.Ю. Котлярова