Справа №461/4192/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.,

при секретарі Кавчуку І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Львова цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного 14 листопада 2007 року договору між позивачам і відповідачем, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 6823,50 грн. з обов'язком щомісячної оплати відсотків у розмірі 24 % річних на суму залишку заборгованості. Відповідач скористалася кредитними коштами, проте зобов'язання за договором належним чином не виконала. Станом на 11 січня 2015 року відповідач має заборгованість у загальній сумі 30032,03 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 6823,50 грн., заборгованості з відсотків - 21688,53 грн., комісії - 1520,00 грн. Рішенням Галицького районного суду м. Львова з відповідача за даним договором стягнуто 17982,45 грн. Різниця, яка підлягає стягненню, становить 12049,58 грн., а також сума штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) - 602,48 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та понесені судові витрати.

Представник позивача за довіреністю (а.с.20) Сафір Ф.О. у судове засідання не з'явився. Надав заяву, в якій зазначив, що справу просить розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.33).

Відповідач у судове засідання не прибула, хоча повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с.32). Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

14 листопада 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір шляхом приєднання ОСОБА_1 до умов та правил надання банківських послуг, згідно з яким банк надав клієнту кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитній картці. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 2 % на місяць на суму залишку заборгованості (24 відсотки річних) (а.с.11,12-17).

Відповідач скористалася кредитними коштами, але свої зобов'язання за договором виконала не у повному обсязі. Відповідно до розрахунку суми боргу за кредитом, наданого позивачем, борг ОСОБА_1 станом на 11 січня 2015 року року склав: за тілом кредиту 6823,50 грн., сума нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом - 21688,53 грн., комісія - 1520,00 грн., всього - 30032,03 грн. (а.с.7-9). Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07 червня 2012 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитом у сумі 7000,00 грн., заборгованість за відсотками у сумі 8177,13 грн., заборгованість з комісії у сумі 1472,82 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 179,82 грн. (а.с.6)

Згідно положень ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Кредитним договором між банком та позичальником чітко визначені умови відповідальності за повне або часткове невиконання сторонами умов договору.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит. Відповідач скористалася кредитними коштами, але свої зобов'язання за договором виконала не у повному обсязі. Загальна сума боргу ОСОБА_1 складає 30032,03 грн. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідач грубо порушила умови договору.

З урахуванням суми боргу, що стягнута з ОСОБА_1, рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07 червня 2012 року, позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк», з відповідача на користь банку слід стягнути заборгованість за кредитом у сумі - 13152,06 грн.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню також сплачена сума судового збору у розмірі 320,34 грн. (а.с.23).

Керуючись ст.ст. 209, 212- 215, 223, 224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () суму боргу за кредитним договором від 14 листопада 2007 року у сумі 13152 (тринадцять тисяч сто п'ятдесят дві) грн. 06 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () суму сплаченого судового збору у розмірі 320 (триста двадцять) грн. 34 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.Д. Фролова