Справа№592/3423/15-ц
Провадження №2/592/1293/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року м.СумиКовпаківський районний суд м. Сум у складі головуючого Костенко В.Г.

секретар Шушура А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумський завод «Насосенергомаш» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 16.11.1988 року до 13.03.2015 року працювала на посаді економіста 2-ї категорії цеху №7 товариства. Наказом №478-к від 12.03.2015 року звільнена з займаної посади у звязку з скороченням. Втім вважає, що її звільнено незаконно, оскільки реорганізації не було, має переважне право на залишення на роботі, не було згоди профспілкового органу. У звязку з незаконним звільненням зазнав моральних страждань. Тому позивач просить поновити на роботі, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та 2000 грн. грошового відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та представник заявлені вимоги підтримали. Позивач також вважав, що її звільнення є помстою за принципову позицію при проведенні інвентаризації. При створенні нового цеху не було введено посаду економіста, що є неправильним.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що на підприємстві відбулися зміни в організації виробництва і скорочення штату працівників. Зокрема було скорочено посаду, яку обіймав позивач. Позивачу було запропоновано ряд вакантних посад, але вона відмовилася. Профспілковий орган не повідомляв про будь-які рішення по поданню щодо звільнення позивача. Тому позивача було звільнено. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши учасників розгляду, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необґрунтований і не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У ході розгляду справи, з наданих сторонами доказів, судом встановлено, що позивач працювала на різних посадах у АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» з 16.11.1988 року до 13.03.2015 року. /а.с.4-10/

Наказом №478-к від 12.03.2015 року позивача було звільнено з посади економіста 2-ї категорії цеху №7 на підставі п. 1 ст. 40 КзПП України, у звязку з скороченням штату працівників. /а.с.11/

Також встановлено, що наказом № 224 від 18.12.2014 року «Про введення в дію нової організації структури управління АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» було вирішено ввести в дію з 05.01.2015 року нову організаційну структуру управління, ліквідувати структурні підрозділи Ливарні цехи №№ 6, 7, 9 та створити Цех ливарний №6. Пунктом 12 цього же наказу вирішено розробити нові штатні розклади./а.с.12-13/

29.12.2014 року наказом №1330-к «Про скорочення штату і чисельності працівників АТ «Сумській завод «Насосенергомаш» вирішено провести скорочення штатів і чисельності працівників.

З 05.01.2015 року затверджено штатні розписи по підрозділу Цех ливарний №6. У новоствореному підрозділі не було запроваджено ряду керівних та інших посад, зокрема посади економіста, яку обіймав позивач.

05.01.2015 року позивача попереджено про вивільнення. 05.01.2015 року, 03.02.2012 року та 04.02.2015 року позивачу пропонувалися вакантні посади. Втім вона відмовилася, бажаючи працювати економістом./а.с.58/

18.02.2015 року АТ «Сумській завод «Насосенергомаш» звернулося з поданням про надання згоди на розірвання трудового договору з позивачем у звязку з скороченням чисельності і штатів. /а.с.65/

02.03.2015 року зазначене подання було обговорене на засіданні профспілкового комітету. Втім рішення, щодо згоди на звільнення або відмови у наданні згоди не прийнято. Було вирішено лише клопотати перед адміністрацією про можливість працевлаштувати позивача з урахуванням фаху, ділових та професійних якостей. Одночасно профспілкою визнано, що позивач підлягала скороченню і порушень виявлено не було./а.с.14-15/

Зазначене рішення профспілкового органу не направлялося адміністрації АТ «Сумській завод «Насосенергомаш».

Встановлені факти визнаються сторонами та підтверджуються трудовою книжкою позивача, згаданими наказами, штатними розписами, попередженням про вивільнення копії яких знаходяться у матеріалах справи, довідкою про доходи./а.с.71/

З встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини є трудовими і врегульовані ст.ст. 2, 40, 43 КЗпП України.

Відповідно до пункту 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення чисельності або штату працівників. При цьому таке звільнення допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 1 ст. 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

З встановлених фактів та положень закону вбачається, що у АТ «Сумській завод «Насосенергомаш» відбулися зміни в організації виробництва та скорочення штату працівників. Перед звільненням позивача вважається, що профспілковою організацією надана згода на звільнення позивача. Таким чином права позивача на працю не були порушені.

Всупереч положенням ст.ст. 59-60 ЦПК України позивач не надав доказів у обґрунтування позову у частині наявності переваг залишення на роботі перед іншими особами. Так посаду економіста скорочено, інших посад економістів у новоствореному підрозділі не створено.

Відтак законних підстав для задоволення позову немає, а тому слід відмовити у задоволенні за необґрунтованістю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду. Особою яка була відсутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в десятиденний строк з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.Г. Костенко