ун. № 759/3940/15-ц
пр. № 2/759/2941/15
15 вересня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва
в складі: головуючого Морозова М.О.
при секретарі Прохоренко К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням-квартирою АДРЕСА_1, посилаючись на те, що вони є співвласниками в рівних долях (по 1/3 частини кожен) квартири АДРЕСА_1, а відповідач був зареєстрований і проживав разом з ними, як член сім'ї, в квартирі з 2011 р. після реєстрації шлюбу з нею, ОСОБА_1 Шлюб розірваний між нею, ОСОБА_1, та відповідачем 20 жовтня 2014 р. по рішенню суду і відповідач перестав бути членом їх сім'ї та перестав підтримувати з нею, ОСОБА_1, сімейно-шлюбні відносини, з січня 2014 р. в квартирі з власної ініціативи не проживає, обов'язків по оплаті утримання квартири не виконує, добровільно з реєстрації не знімається, хоча співвласником квартири не являється і перестав бути членом їх сім'ї. Перешкод в користуванні квартирою відповідачу не створюються.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник позов підтримали.
Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, подали заяви про слухання справи без їх участі, тому суд, враховуючи думку позивача ОСОБА_1, її представника, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі вказаних позивачів.
Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, судові повістки з зазначенням часу, місця слухання справи йому направлялись належним чином, вони повертаються назад до суду з позначками поштового відділення, що обслуговує зареєстроване місце проживання відповідача, - «за закінченням встановленого строку зберігання», тому суд, враховуючи думку позивача, представника позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір, відповідно до ст.ст. 74, 76, 169, 224 ЦПК України провівши заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, з'ясувавши обставини справи, заслухавши показання свідка, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.
Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є однокімнатна квартира №152 жилою площею 17, 40 кв.м, розташована на третьому поверсі дев'ятиповерхового будинку АДРЕСА_1. Квартира належить на праві спільної приватної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - по 1/3 частини кожному на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.02.2008 р., виданого Святошинською районною у місті Києві радою. Шлюб між сторонами по справі ОСОБА_1 і ОСОБА_4 був зареєстрований 06.02.2010 р., який розірваний рішенням Святошинського районного суду м. Києва 20.10.2014 р. ОСОБА_4 зареєстрований в спірній квартирі з 12.04.2011 р., як член сім'ї її власників (а.с.3-6).
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідач поселився та зареєструвався в спірну квартиру як член сім'ї позивачів по справі та за їх згодою. Враховуючи, що ОСОБА_4 перестав бути членом сім'ї позивачів по справі та не проживає без поважних причин в квартирі з січня 2014 р., тобто більше одного року, він втратив по цій причині право щодо користування квартирою.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.
Знайшов своє підтвердження факт добровільного залишення квартири ОСОБА_4 Не встановлено, що між сторонами існували відчужені взаємовідносини щодо користування спірною квартирою, які б були причинами залишення квартири відповідачем.
Відповідні докази з боку позивачів у підтвердження позовних вимог представлені суду.
Так, свідок ОСОБА_5 суду показала, що, як сусідка, перебуває у добрих відносинах з позивачами по справі багато років, і їй відомо, що відповідач приблизно півтора роки назад пішов з квартири, без сварок, й більше не повертався й не проживає в спірній квартирі.
З боку відповідача по справі заперечень на позов та доказів у їх підтвердження не надійшло, і вони відсутні в матеріалах справи, тому суд вирішує спір відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України на підставі наявних в справі доказів.
Тому, вимоги позивачів про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, суд вважає обґрунтованими, бо відповідач не проживає в спірному житловому приміщення без поважних причин більше одного року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 74, 76, 169, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням-квартирою АДРЕСА_1.
Заочне рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особа, яка брала участь у розгляді справи, але була відсутня в судовому засіданні під час проголошення рішення, може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення суду. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя