Справа № 308/3822/14-ц
У Х В А Л А

08.05.2015 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Пазяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Житлово-побутове підприємство», виконавчого комітету Ужгородської міської ради, треті особи: регіональне відділення Фонду державного майна України в Закарпатській області, ДП «Житловий комплекс № 2 «ПрАТ «Житлово-побутове підприємство» про скасування частково рішень виконавчого комітету міської ради та скасування свідоцтва про право власності на будівлю,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Житлово-побутове підприємство», виконавчого комітету Ужгородської міської ради, треті особи: регіональне відділення Фонду державного майна України в Закарпатській області, ДП «Житловий комплекс № 2 «ПрАТ «Житлово-побутове підприємство» про скасування частково рішень виконавчого комітету міської ради та скасування свідоцтва про право власності на будівлю.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. 205 ЦПК України у звязку тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем, тобто особою, якій не належить право вимоги по предявленому в суді позову. Як свідчать матеріали справи, позивачка не може бути учасником спірних правовідносин, оскільки незаконно без реєстрації проживає у самовільно зайнятій не житловій площі у приміщенні гуртожитку. Як на підставу задоволення позовних вимог, позивачка посилається у позові на Закон України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Однак, відповідно до статті 1 цього Закону, сфера його дії поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше пяти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Тобто, законом встановлено 4 умови, аби дія цього закону поширювалася на позивача стосовно забезпечення реалізації її житлових прав. Позивач: не повинна мати власне житло; більше пяти років проживати у гуртожитку на законних підставах; бути зареєстрованою за місцем проживання у гуртожитку; фактично проживати у гуртожитку. На думку відповідача, що підтверджується належними доказами, позивачем не дотримано щонайменше дві обовязкові умови статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Вважає, що позивачка не має законних житлових прав у гуртожитку, а отже і будь-яких повязаних з цим майнових прав. Враховуючи наведене, у звязку з неможливістю подальшого розгляду справи, відповідно до ст. 205 ЦПК України просить відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог і закрити провадження у справі.

Розглянувши заявлене клопотання представника відповідача та заслухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 205 ЦПК України передбачено підстави закриття провадження у справі. Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 3) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 4) сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом; 5) є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або повернув справу на новий розгляд до третейського суду, який ухвалив рішення, але розгляд справи у тому самому третейському суді виявився неможливим; 6) померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 7) ліквідовано юридичну особу, яка була однією із сторін у справі.

Представник відповідача просить закрити провадження у справі з посиланням на те, що позивачка не має законних житлових прав у гуртожитку, а отже і будь-яких повязаних з цим майнових прав та у звязку з неможливістю подальшого розгляду справи просить відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог і закрити провадження у справі.

Із заявленого клопотання вбачається, що представник відповідача заперечує проти позову і одночасно просить відмовити у задоволенні позовних вимог та закрити провадження у справі.

У відповідності до ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді від 02.04.2014 р.

Встановлено, що дана заява підлягає розгляду в суді у порядку цивільного судочинства.

Беручи до уваги наведені обставини суд вважає, що підстави для закриття провадження у даній справі відсутні, а тому у задоволенні заявленого клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 205, 293 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуюча Сарай А.І.