У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В., суддів: Буцяка З.І., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, подана його представником ОСОБА_2, на рішення Рівненського міського суду від 13 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «КС Плюс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ЖКП «Галицьке», Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, про усунення порушення права власності,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Рівненського міського суду від 13 березня 2015 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову до товариства з обмеженою відповідальністю «КС Плюс» (далі -ТзОВ «КС Плюс»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ЖКП «Галицьке», Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, про усунення порушення права власності.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 покликався на його незаконність та необгрунтованість через порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Вказував, що допоміжні приміщення (східцеві клітки, тамбур тощо) будинку, в якому проживає позивач незаконно використовуються відповідачем для надання послуг доступу до Інтернету та кабельного телебачення під торгівельною маркою «Тріолан», а саме: працівниками відповідача просвердлені отвори значного діаметру через залізобетонні перекриття між поверхами у під'їзді будинку та прокладено труби, в які заведено телекомунікаційні кабелі.

Доводив, що зазначені роботи проведені без згоди власників квартир, що суперечить положенням ч.2 ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», ч.1 ст. 316, ч.1 ст. 319, ч.ч.1,2 ст. 369, ч.2 ст. 382 ЦК України.

Стверджував, що телекомунікаційні кабелі та обладнання у житловому будинку по АДРЕСА_1 встановлені відповідачем на підставі договору № 48ТК від 08.02.2013 року про розміщення технічних пристроїв та мереж в житлових та нежитлових будівлях комунальної власності м. Рівного, який рішенням господарського суду Рівненської області від 20.11.2014 року в справі №918/1394/14 визнано неукладеним (таким, що не відбувся).

Просив рішення Рівненського міського суду від 13 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати дії ТзОВ «КС Плюс» щодо використання допоміжних приміщень у житловому будинку по АДРЕСА_1 для розміщення телекомунікаційних кабелів та обладнання незаконними та зобов'язати ТзОВ «КС Плюс» демонтувати за власний рахунок встановлені ним телекомунікаційні кабелі та обладнання та привести майно у попередній стан.

ОСОБА_1, представники ЖКП «Галицьке», Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради у встановленому законом порядку, завчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явилися і причин

___________________________________________________________________________________________________

Справа №569/16409/14-ц Головуючий в суді І інст. - Сидорук Є.І.

Провадження № 22-ц /787/834/2015р. Суддя-доповідач - Боймиструк С.В.

неявки суду не повідомили.

Представник позивача ОСОБА_2 та представник ТзОВ «КС Плюс» не підтвердили поважності причин неявки в судове засідання.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів, яким чином встановлене телекомунікаційне обладнання порушує його право на користування та розпорядження спільною сумісною власністю в будинку, а також суд взяв до уваги, що позивач не є єдиним власником допоміжних приміщень в будинку, а інші співвласники (користувачі телекомунікаційних послуг) на демонтаж з внутрішніх стін під'їзду телекомунікаційної мережі - не давали.

Такий висновок місцевого суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтування вимог позивача зводяться до того, що він, як співвласник допоміжних приміщень в будинку не надавав дозволу на встановлення телекомунікаційного обладнання в приміщеннях загального користування будинку.

Однак, зазначене обладнання відповідачем було встановлено не самочинно, а на підставі трьохстороннього договору № 48 ТК від 08.02.2013 року про розміщення технічних пристроїв та мереж в житлових та нежитлових будівлях комунальної власності м. Рівного (а.с.30-32).

Даний договір не дійсним не визнаний (а.с.33-36).

Посилання апелянта на визнання рішенням господарського суду Рівненської області від 20.11.2014 року в справі №918/1394/14 цього договору неукладеним (таким, що не відбувся), не заслуговує на увагу. Резолютивна частина згаданого рішення не містить такого висновку суду та й предмет спору був іншим.

Зазначений договір № 48 ТК від 08.02.2013 року підписаний всіма сторонами. Право на укладання таких договорів ЖКРСБП „Галузеве" було надано рішенням Рівненської міської ради № 1309 від 27 жовтня 2011 року відповідно до ст.ст.29,30,60 Закону України „Про місцеве самоврядування " та ст.27,31 Закону України „ Про телекомункації". Це рішення є чинним. Докази його відміни чи скасування, чи навіть оскарження співвласниками будинку, в справі відсутні (а.с.51,52).

Отже, згідно норм ст.ст.638-640 та ст.629 ЦК України, зазначений договір є укладеним, тобто таким, що відбувся, а тому є обов'язковим до виконання, та відповідно до умов якого, відповідачем і було встановлено технічні пристрої в під'їзді будинку позивача.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Яким чином існуюча телекомунікаційна мережа технічних пристроїв в будинку позивача порушує його права на даний час він не тільки не довів, а й навіть не зазначив.

Отже, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про недоведеність позовних вимог та обґрунтовано відмовив в їх задоволенні.

Враховуючи, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених у ньому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 13 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Судді: