Справа № 303/1731/15-ц
Номер рядка стат.звіту - 26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Мошура Н.Р.

за участю

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором № R0B від 05.06.2013 року в розмірі 66715,90 грн. та судового збору. Позов мотивує тим, що 05.06.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем ОСОБА_3 укладено кредитний договір № R0В, згідно з яким відповідачу надано кредит в сумі 72700 грн. на строк до 05.06.2017 року із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних. Банком виконано зобов'язання за кредитним договором та надано відповідачу грошові кошти, обумовлені договором, однак відповідачем неналежним чином не виконується обов'язок по поверненню кредиту. Станом на 03.02.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 66715,90 грн, що складається з наступного: 57205,64 грн. - заборгованість за кредитом; 2525,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5172,11 грн. - комісія; 1813,13 грн. - пеня, які позивач просить стягнути з відповідача.

У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в заявленому розмірі заборгованості та нарахованих процентах. З приводу розміру нарахованої пені заперечив оскільки вважає, що такий не відповідає вимогам Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та подав письмові заперечення проти позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 05.06.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту № R0В, відповідно до якого банк надав позивачу кредит в сумі 72700 гривень на строк до 05.06.2017 року із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних.

Відповідно до п. 4.2. кредитного договору позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати Процентів та розрахунку вартості сукупних послуг комісійну винагороду за управління Кредитом у розмірі 1,69 % від початкової суми кредиту.

В п. 1.1. кредитного договору визначено, що проценти встановлюються в розмірі 24 % річних. Згідно з п. 4.13. кредитного договору передбачено, що у разі не згоди позичальника із зміненими умовами Правил (порядок зміни регламентується п. 5.1. та п. 5.2. Правил) через 60 календарних днів з дати з дповідних змін строк повернення кредиту за договором вважається, таким що настав.

Таким чином у зв'язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем щодо строків сплати процентів за користування кредитом та сплати тіла кредиту у позивача з 08.07.2013 року виникло право вимоги щодо повернення заборгованості по кредиту в повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Згідно з ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі надавши відповідачу суму кредиту. В свою чергу, відповідач взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № R0В від 05.06.2013 року не виконав, у зв'язку з чим станом на 03.02.2015 року виникла заборгованість в розмірі 66715,90 грн., яка складається з наступного: 57205,64 грн. - борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних; 2525,02 грн. - заборгованості по прецентах з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних; 5172,11 грн. - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту з урахуванням 0,5 % пені нарахованих в зв'язку з порушенням зобов'язань; 1813,13 грн. - пеня у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином розмір боргу стверджується розгорнутим розрахунком заборгованості станом на 03.02.2015 року. Вказані розрахунки складені відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України.

Заперечення представника відповідача з приводу безпідставності нарахуванні пені в більшому розмірі ніж передбачено ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», відповідно до якої розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, є необґрунтованими так як, укладаючи кредитний договір, ОСОБА_2 ознайомилася та погодилася з його умовами.

Як передбачено п. 5.1. кредитного договору, що у разі прострочення заборгованості за кредитом та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення.

Крім того, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 року (справа Справа № 1-12/2013) аспекті конституційного звернення положення другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» у взаємозв'язку з положеннями статей 1, 3 цього закону потрібно розуміти так, що обмеження пені у грошових зобов'язаннях подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, поширюється на правовідносини, суб'єктами яких є лише підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання та фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності (підприємці).

Таким чином положення зазначеного закону не поширюються на правовідносини пов'язані з прострочення виконання грошових зобов'язань позичальниками - фізичними особами.

Оскільки, представник відповідача доказів щодо часткового чи повного погашення заборгованості за кредитним договором суду не представив, не спростував документально нарахований позивачем розмір заборгованості, з урахуванням вище наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та, враховуючи факт невиконання ОСОБА_2 умов кредитного договору № R0B від 05.06.2013 року, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «ВТБ Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 66715,90 грн. боргу за кредитним договором, що складається з наступного: 57205,64 грн. - заборгованість за кредитом; 2525,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5172,11 грн. - комісія; 1813,13 грн. - пеня.

Згідно з ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 667,15 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ід. номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором № R0B від 05.06.2013 року в розмірі 66715,90 гривень, що складається з наступного: 57205,64 гривень - заборгованість за кредитом; 2525,02 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5172,11 гривень - комісія; 1813,13 гривень - пеня.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ід. номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» 667,15 гривень судових витрат.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Заболотний