Справа № 495/3854/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

30 квітня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої - судді Чебан Н.В.,

при секретарі - Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород - Дністровський матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, в інтересах малолітніх: ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа на стороні відповідача: служба у справах дітей Білгород-Дністрвоської районної державної адміністрації Одеської області про виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 29.05.2014 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення.26.08.2014 року винесено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволені.Ухвалою суду від 29.09.2014 року скасовано заочне рішення та справу призначено до судового розгляду у загальному порядку. Тож, позивач , уточнивши 09.12.2014 року свої позовні вимоги, остаточно просить суд: виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом з неповнолітнім ОСОБА_5 та малолітніми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з житлового будинку АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Позивачка та її представник у судове засідання не з'явилися, надавши суду заяву з проханням провести судове засідання без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги задовольнити (а.с.154).

Відповідач ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, в інтересах малолітніх: ОСОБА_6, ОСОБА_7 у судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву з проханням перенесення розгляду справи (а.с.153).

Відповідач ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, в інтересах малолітніх: ОСОБА_6, ОСОБА_7 у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання сповіщався належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.149-150).

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.146).

Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши всі надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 23.03.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Білгород - Дністровської районної державної нотаріальної контори Сминтиною І.В., та зареєстрований в реєстрі за № 2-1284 (а.с.6-7).

Право власності ОСОБА_2 на вищевказаний житловий будинок зареєстровано у встановленому законодавством порядку, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.09.2013р. (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи, 08 липня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір оренди в простій письмовій формі з наступним викупом житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.9).

Відповідно до п.1 договору, ОСОБА_2 передає, а ОСОБА_3, яка згодом змінила прізвище на ОСОБА_3 приймає у користування житловий будинок с подальшою виплатою за 240 300 гривень, що на дату укладання договору складало 30000 доларів США (за курсом 8,01 грн.) (а.с.9).

Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 грудня 2013 року за результатом розгляду цивільної справи №495/8160/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору удаваним, встановлення нікчемності правочину стягнення безпідставно набутих грошових коштів, встановлено, що договір оренди від 08 липня 2011 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відповідає вимогам встановленим ЦК України, оскільки укладеного між сторонами договору купівлі-продажу будинку не відбулось, рішенням суду стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачені ОСОБА_3 кошти в розмірі 15000 дол.США, що складало на день постановлення рішення 119850 грн (а.с.10-11).

14 квітня 2014 року державним виконавцем ДВС Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області було винесено постанову ВП № 42982143 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 119 850 гривень (а.с.12).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі мають преюдиційне значення при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Преюдиційні обставини є обов'язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Таким чином зобов'язання яки виникли між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі укладеного 08 липня 2011 року договору оренди з наступним викупом житлового будинку АДРЕСА_1 - не існують.

Позивач у своєму позові стверджує, що оскільки вона є законним власником вищевказаного будинку, а відповідачі у ньому не зареєстровані, добровільно звільнити будинок відмовляються, створюючи власнику перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, перебування в її будинку відповідачів є незаконним та таким, що не має достатніх правових підстав, оскільки договір оренди з наступним викупом визнано неукладеним, вони фактично самоправно зайняли житловий будинок, що в свою чергу є суттєвим порушенням її прав, на прохання позивача звільнити будинок добровільно остання отримала категоричну відмову з погрозами, отже їй залишається захищати свої порушені права в судовому порядку.

Згідно довідки № 599 від 22.08.2014 року, виданої виконавчим комітетом Салганської сільської ради, ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 проживають без реєстрації ОСОБА_3 разом з сім'єю(а.с.50)

Договір найму житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 з ОСОБА_3, ОСОБА_4, іншими особами у письмовій формі не укладався, відтак, ОСОБА_3, та ОСОБА_4, наймачами житла не являються та, відповідно, не користуються визначеними главою 59 ЦК України правами осіб, які проживають по найму в жилих приміщеннях об'єкту права приватної власності.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, не є ні родичами, ні членами сім'ї ОСОБА_2 чи попереднього власника, відтак, закріплене в статті 405 ЦК України право користування чужим майном, в даному випадку житлом, на них не поширюється.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до Закону від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів N 2, N 4, N 7 та N 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

Таким чином, на вимогу власника житла ОСОБА_2 відповідачі ОСОБА_3, та ОСОБА_4 з іх неповнолітніми та малолітніми дітьми підлягають виселенню з житлового будинку АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалися позивачі як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до положень частини 1 статті 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви 243,60 грн. підлягають присудженню на користь позивача з відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61,88, 208, 209, 212-215, 218, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, в інтересах малолітніх: ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа на стороні відповідача: служба у справах дітей Білгород-Дністрвоської районної державної адміністрації Одеської області про виселення- задовольнити.

Виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4, разом з неповнолітнім ОСОБА_5, малолітніми: ОСОБА_6, ОСОБА_7 з житлового будинку АДРЕСА_1 , без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в сумі 243,60 грн.(двісті сорок три гривні шістдесят копійок)

Рішення суду набирає законної сили через десять днів з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В. Чебан