Справа №591/2162/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Янголь Є. В.
Номер провадження 22-ц/788/1002/15 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 02 квітня 2015 року

у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції та зобов'язати вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 за необґрунтованістю.

Вказану ухвалу суду представник заявника оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і постановити нову, якою повністю задовольнити вимоги скарги.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що місцевий суд не розібрався з його скаргою на бездіяльність начальника відділу ДВС Сумського міського управління юстиції, оскільки той, здійснюючи контроль за законністю виконання рішень державним виконавцем, повинен був проконтролювати виконання рішення стосовно боржника ОСОБА_3, тим більше після того, як про це просив представник останнього ОСОБА_4 у заяві від 08 грудня 2014 року, та вжити заходів щодо повернення до Зарічного районного суду м. Суми виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» кредитної заборгованості, виданого на підставі заочного рішення суду від 06 грудня 2010 року, так як Апеляційним судом Сумської області був відновлений строк для подання апеляційної скарги на заочне рішення суду, за яким був виданий виконавчий документ.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника виконавчої служби Загорного Д.С. про залишення ухвали суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 06 грудня 2010 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 1308542,92 грн. заборгованості за кредитними договорами, 1700 грн. в рахунок відшкодування витрати по сплаті судового збору та 120 грн. в рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. За результатами розгляду справи був виданий виконавчий лист.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 29 квітня 2011 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа і здійснювались певні виконавчі дії.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 30 жовтня 2014 року було відкрито апеляційне провадження у даній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 грудня 2010 року та призначено справу до розгляду в суді апеляційної інстанції на 18 листопада 2014 року на 09-годину.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 18 листопада 2014 року відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_3, а заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 грудня 2010 року залишено без змін.

08 грудня 2014 року представник боржника ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до начальника відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції із заявою про повернення виконавчого листа № 2-2096/10, виданого на підставі заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 грудня 2010 року про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості, до цього ж місцевого суду відповідно до вимог ч.3 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.4), на що була надана відповідь від 05 січня 2015 року за № 24/15 про відсутність підстав для повернення вказаного виконавчого листа до місцевого суду (а.с.5-6).

Відмовляючи у задоволенні скарги представника боржника ОСОБА_3 ОСОБА_4, суд першої інстанції послався на відсутність для цього підстав.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Про повернення виконавчого документа державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Як передбачено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Права та обов'язки державних виконавців передбачені статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження».

В той же час, виходячи з вимог ч.ч.1 - 3 ст.83 Закону України «Про виконавче провадження», контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Аналіз наведених норм права та встановлених у справі обставин дають підстави стверджувати, що у начальника відділу ДВС, бездіяльність якого оскаржує в судовому порядку боржник ОСОБА_3, не було підстав в порядку контролю за своєчасністю і правильністю виконання рішення державним виконавцем зобов'язувати останнього вжити заходи щодо повернення до Зарічного районного суду м. Суми виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» кредитної заборгованості, оскільки вказані вимоги скарги не ґрунтуються на положеннях ч.ч.1, 3 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Зокрема, у Законі йдеться про повернення виконавчого документа до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким було видано виконавчий документ.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що строк для подання апеляційної скарги на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 грудня 2010 року у справі щодо боржника ОСОБА_3 апеляційним судом Сумської області не відновлювався, про що не йдеться у відповідній ухвалі суду від 30 жовтня 2014 року, враховуючи, що апеляційна скарга була подана в строк, установлений ст.294 ЦПК України, у зв'язку з чим колегія суддів вважає подану представником боржника ОСОБА_3 апеляційну скаргу необґрунтованою, так як доводи апеляційної скарги про зворотнє висновків місцевого суду не спростовують.

Інші доводи апеляційної скарги також не свідчать про порушення судом норм матеріального і процесуального права, що б могло бути підставою для зміни чи скасування ухвали суду.

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає відхиленню, отже, ухвалу місцевого суду від 02 квітня 2015 року в даній справі необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 314 ч.1 п.4, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 02 квітня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -