Справа № 643/5830/15-ц
Провадження № 2/643/2727/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді - Погасій О.Ф., при секретарі - Бровкіної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Московський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням зі зняттям з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 07 квітня 2015 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, зі зняттям його з реєстрації із зазначеної адреси, треті особи: Московський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем у справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07.09.1974 року. Від шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 В період шлюбу в 1977 році ним була надана державна трикімнатна квартира АДРЕСА_1, на даний час всі вони зареєстровані у зазначеній квартирі, квартира неприватизована. У 2002 році відповідач залишив сім'ю, зібрав все своє майно та виїхав на проживання у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де і проживає на теперішній час та має іншу сім'ю, 04.02.2015 року відповідач подав до Московського районного суду м. Харкова позовну заяву про розірвання з нею шлюбу, житлом у спірній квартирі не користується 13 років, сплату комунальних послуг по квартирі не проводить, перешкод у користуванні спірним жилим приміщенням йому ніхто не чинив.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначивши, що відповідач не проживає у спірній квартирі з 2002 року, проте до 2015 року систематично надавав їй кошти на оплату його частини комунальних послуг за квартиру.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначивши, що він дійсно тимчасово проживає у м. Новомосковську Дніпропетровської області, проте систематично надавав позивачу кошти на оплату за комунальні послуги на спірну квартиру.

Третя особа - Московський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківської області в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу без участі його представника та прийняти рішення на розсуд суду, по що виклав у письмовій заяві.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила розглядати справу без її участі, про що виклала у письмовій заяві.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив розглядати справу без його участі, про що виклав у письмовій заяві.

Третя особа - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила розглядати справу без її участі, про що виклала у письмовій заяві.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що у трикімнатній ізольованій неприватизований квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 - наймач, ОСОБА_1 - його дружина, ОСОБА_3 - дочка, ОСОБА_3 - син, ОСОБА_5 - дочка і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 - онук, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території

адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

Згідно довідки ОСББ «Мрія» від 11.05.2015 року ОСОБА_2 мешкає АДРЕСА_2 без реєстрації з червня 2013 року.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання особи здійснюється, зокрема, на заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або позбавлення права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 78 ЖК України тимчасово відсутній наймач зберігає права і несе обов'язки за договором найму жилого приміщення.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 проживає у м. Новомосковську Дніпропетровської області тимчасово, та систематично сплачує позивачу ОСОБА_1 за комунальні послуги по спірній квартирі АДРЕСА_3, проти чого позивач в судовому засіданні не заперечувала.

З цих підстав позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2,3,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 78 ЖК України, ст. ст. 10,11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням зі зняттям з реєстраційного обліку, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ф. Погасій