Справа № 495/8546/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідачів:

- від ОСОБА_1 не з'явився

- від ВАТ НАСК «Оранта» не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/8546/14-ц

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Белста»

до:

- ОСОБА_1

- Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта»

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, збитків, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою

В С Т А Н О В И В:

17.11.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Белста» (далі по тексту позивач) звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач-1) та Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» (далі по тексту відповідач-2) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, збитків, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою (а.с.1-4).

Так, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідачів в солідарному порядку:

- суму матеріальної шкоди в розмірі 25 504 грн.;

- вартість експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 700 грн.;

- суму збитків в розмірі 30 000 грн.;

- суму моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.;

- сплачений судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 1 563 грн.

Представник позивача ТОВ «Белста», в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити та розглянути справу за його відсутності (а.с.232).

Відповідачем-2 ВАТ НАСК «Оранта», подано до суду заперечення на позовну заяву ТОВ «Белста», відповідно до якого ВАТ НАСК «Оранта» погоджується з позовними вимогами та просить їх задовольнити в частині стягнення з нього матеріальної шкоди в розмірі 17 295,34 грн., відповідно до проведених дослідження та розрахунків. В задоволенні іншої частини позовних вимог до ВАТ НАСК «Оранта» підприємство просить відмовити, так як ці вимоги повинні заявлятись до відповідача-1 ОСОБА_1 Також ВАТ НАСК «Оранта» просило розглянути справу без участі його представника (а.с.145-148).

Відповідач-1 ОСОБА_1, відзив або заперечення на позов ТОВ «Белста» до суду не надала та в судові засідання не з'явилася без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань не заявляла, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду.

Так, ухвала суду та повістки про призначення слухання справи, а також копія позовної заяви ТОВ «Белста»з додатками до неї були надіслані на адреси ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), яка наявна в матеріалах справи та (Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Калініна,47/2) за якою вона зареєстрована. Між тим, усі документи з зазначених адрес були повернуті до суду у зв'язку з закінченням терміну зберігання та не проживанням адресата за визначеною адресою (а.с.68, 77, 83, 168, 231).

Відповідно до ч.5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-якого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно із статтею 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більше як на пятнадцять днів.

Враховуючи викладені обставини, норми чинного законодавства та ті факти, що представники позивача та відповідача-2 в судове засідання не з'явилися, але подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідача-1 в судові засідання не зявився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, строк розгляду справи, відповідно до ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, закінчився і ніхто із сторін не заявив клопотання про його подовження, суд вважає за можливе і необхідне, розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової шкоди) (ч.1, п.п. 8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, ТОВ «Белста» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ВАТ НАСК «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, збитків, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 26.05.2014 року приблизно о 17 год. 50 хв. в світлий час дня при ясній погоді та сухому дорожньому покритті на 72 км + 200 м автодороги Одеса Білгород-Дністровський, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не впоралася з управлінням, не врахувала дорожню обстановку, не впевнившись в тому, що смуга зустрічного руху, на яку вона буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, рухаючись зі сторони м. Білгород-Дністровського в сторони м. Одеси, почавши виконувати маневр обгону транспортного засобу, що їхав в попутному з нею напрямку попереду, по її смузі руху, допустила зіткнення з автобусом марки Неоплан-Н-4420 д/н НОМЕР_2, який належить на праві власності ТОВ «Белста» під керуванням водія підприємства ОСОБА_2, який рухався в зустрічному їй напрямку, по зустрічній відносно руху автомобіля Ніссан Примєра, смузі руху, в наслідок чого було скоєно ДТП та транспортні засоби отримали пошкодження, чим було порушено п.14.2 «в» Правил дорожнього руху.

26.05.2014 року слідчим СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області було розпочато досудове розслідування та відкрито за фактом ДТП кримінальне провадження № 0001494 (а.с.5-6).

Постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області від 11.07.2014 року було закрито кримінальне провадження № 0001494 за відсутністю складу злочину (а.с.20-22).

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.08.2014 року по справі № 495/5738/14-п ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Доніч) притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. на користь держави (а.с23).

Згідно із даною постановою, ОСОБА_1 порушено п.п.14.2 «в» Правил дорожнього руху, чим скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Вину свою ОСОБА_1 визнала, яка підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Відповідно до полісу № АС/5858057 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (зі строком дії з 10.12.2013 року по 09.12.2014 року), ОСОБА_1 застрахувала свій автомобіль НОМЕР_1 в ВАТ НАСК «Оранта». А тому, якщо дорожньо-транспортна пригода спричинена взаємодією (зіткненням) кількох транспортних засобів, то обов'язок відшкодувати завдану потерпілій особі шкоду лежить на винній особі, а за наявності у винної особи полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності також на страховій компанії, яка його видала.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ТОВ «Белста», яке є власником пошкодженого автобуса марки Неоплан-Н-4420 д/н НОМЕР_2, була заподіяна майнова шкода, яка виражена у матеріальному збитку внаслідок пошкодження вказаного автотранспортного засобу.

Експертне автотоварознавче дослідження проводилось експертами ПМП «ЕКС» двічі 28.07.2014 року (висновок № 60) (а.с.29-42) та 16.03.2015 року (висновок № 61) (а.с.189-202). За результатами вказаних досліджень встановлений розмір матеріального збитку щодо пошкодженого внаслідок ДТПавтобуса марки Неоплан-Н-4420 д/н НОМЕР_2, який складає 25 504 грн.

28.05.2014 року ТОВ «Белста» було подано до ВАТ НАСК «Оранта» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заява про страхове відшкодування (а.с.15-16).

26.08.2014 року та 06.10.2014 року ТОВ «Белста» зверталося до ВАТ НАСК «Оранта» з заявами про виплату страхового відшкодування, до яких додавало постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1; копію посвідчення водія; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; довідку з ДАІ про ДТП; повідомлення про настання страхового випадку; експертне дослідження (а.с.24-27).

Незважаючи на вищевказані дії, досі ніякої відповіді у письмовому вигляді від ВАТ НАСК «Оранта» ТОВ «Белста» не отримало, як не отримало і відповідні грошові кошти.

Відповідно до ст.ст. 3, 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Обєктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно із п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України (ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У відповідності до п.34.3 ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частина 2 ст.1166 Цивільного кодексу України встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв'язку із наявністю вини іншої особи або у зв'язку із дією об'єктивних обставин).

Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом (ст.1187 ЦК України).

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про те, що, у відповідності до ст.ст. 1166, 1187 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 5, 22, 29, 34, 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 57-60 Цивільного процесуального кодексу України, в матеріалах справи, наявні усі (належні та допустимі) докази, які свідчать про обов'язок ОСОБА_1 та ВАТ НАСК «Оранта» відшкодувати ТОВ «Белста» матеріальні збитки, понесені внаслідок ДТП, які складаються зматеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 25 504 грн.

У свою чергу, суд вважає, що вартість експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 700 грн. відшкодуванню не підлягає, оскільки така оплата була здійснена за проведений висновок № 60 від 28.07.2014 року, який був зроблений експертом, свідоцтво якого було дійсне до 29.10.2013 року та дане дослідження до уваги не може бути прийнято. А докази щодо здійснення ТОВ «Белста» оплати за проведений висновок № 61 від 16.03.2015 року, яким дійсно встановлений розмір шкоди, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, ТОВ «Белста» просить суд стягнути на його користь солідарно з відповідачів моральну шкоду в сумі 100 000 грн.

Як визначено у п. 22.3 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Так, компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача.

Згідно із п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винною у якій є ОСОБА_1, та у зв'язку з пошкодженням належного ТОВ «Белста» автобуса марки Неоплан-Н-4420 д/н НОМЕР_2, підприємство зазнало незручності та інші негативні наслідки, зокрема, із-за не роботи транспортного засобу частина робітників звільнилась за власним бажанням, що привело не порушення виробничого процесу (а.с.54-55).

Між тим, суд вважає, що розмір моральної шкоди підлягає зменшенню зі 100 000 грн. до 2 000 грн. у зв'язку з тим, що, по-перше, він надто великий, а, по-друге, в порушення положень Цивільного кодексу України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» позивачем не визначено з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди саме у розмірі 100 000 грн. та якими доказами це підтверджується.

Крім того, ТОВ «Белста» просить суд стягнути на його користь солідарно з відповідачів суму збитків в розмірі 30 000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з пошкодженням належного ТОВ «Белста» автобуса марки Неоплан-Н-4420 д/н НОМЕР_2 та відсутністю транспорту для перевезення робітників на роботу та з роботи, ТОВ «Белста» уклало договір № 18 про надання транспортних послуг з ФОП ОСОБА_3 з 27.05.2014 року і виплатило йому за період з 27.05.2014 року по 01.08.2014 року 30 000 грн. (а.с.56-58).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Отже, зазначені вище збитки в розмірі 30 000 грн., які зазнало ТОВ «Белста» внаслідок пошкодженого належного йому автобуса марки Неоплан-Н-4420 д/н НОМЕР_2, також підлягають відшкодуванню, але лише з винуватця ДТП ОСОБА_1, оскільки Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним, не передбачено обов'язку страхової компанії відшкодовувати упущену вигоду потерпілій особі.

Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про часткову правомірність, обґрунтованість та законність позовних вимог ТОВ «Белста», у зв'язку з чим позовна заява ТОВ «Белста» до ОСОБА_1 та ВАТ НАСК «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, збитків, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 22-23, 1166-1167, 1187, 1192 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 5, 22, 29, 34, 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 79, 88, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Белста» до ОСОБА_1 та Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, збитків, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Калініна,47/2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) та Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» (02081, місто Київ, вулиця Здолбунівська,7-Д, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Белста» (67700, Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Леона Попова,3, , р/р в Одеському відділенні ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, ІПН 52):

- суму матеріальної шкоди в розмірі 25 504 (двадцять пять тисяч пятсот чотири) гривні;

- суму моральної шкоди в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень;

- судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 277 (двісті сімдесят сім) гривень 04 (чотири) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Калініна,47/2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Белста» (67700, Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Леона Попова,3, , р/р в Одеському відділенні ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, ІПН 52):

- суму збитків в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень;

- судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 300 (триста) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Белста» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко