справа №176/701/15-ц
провадження №2/176/797/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Крамар О.М.

з участю секретаря Кіняк Т.Ю.

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Пшеничного Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-Руда» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3, 15.04.2015 року, звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просив стягнути з ТОВ «Восток-Руда» на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 22442,68 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 1861,90 грн., а також у відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що з 20 жовтня 2014 року він працював у ТОВ «Восток Руда» на посаді прохідника підземного. 31 березня 2015 року звільнений з роботи за власним бажанням, у зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю, умов колективного та трудового договору за ч.3 ст.38 КЗпП України. В порушення ст.116 КЗпП України при звільненні йому не виплачено всі належні суми, зокрема заробітна плата у вказаному розмірі, що не одержана позивачем до даного часу. Відповідно до ст.117 КЗпП України йому повинна бути виплачена середня заробітна плата за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На день подачі позовної заяви, компенсація за затримку розрахунку при звільненні становить 1861, 90 грн., виходячи з того, що його середньоденна заробітна плата становить 186,19 грн., кількість днів затримки, що повинні бути оплачені (робочі дні) на день подачі позовної заяви - 10 днів (186,19 х 10= 1861,90 грн.). Позовні вимоги стосовно виплати йому середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку будуть ним уточнені в ході судового розгляду. Невиплата відповідачем заробітної плати є грубим порушенням конституційних гарантій. В умовах щоденного зростання цін та інфляції затримка виплати заробітної плати постійно знецінює фактичний борг. Відповідачу належить відшкодувати йому моральну шкоду, у зв'язку з порушенням останнім його законних прав, а ці порушення призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Завдану моральну шкоду оцінює у 5000 грн.

Позивачем ОСОБА_3 уточнено позовні вимоги, про що подана письмова заява. В заяві про уточнення позовних вимог ОСОБА_3 зазначив, що з урахуванням того, що відповідач продовжує затримку розрахунку, і кількість днів заборгованості з розрахунку станом на 08.05.2015 року становить вже 24 дні, просив стягнути з ТОВ «Восток-Руда» на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 22442,68 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (24 дні) у розмірі 4468, 56 грн. /середньоденний заробіток в сумі 186,19 грн. х 24 дні = 4468, 56 грн./, а також у відшкодування моральної шкоди 5000 грн., а всього 31911 грн. 24 коп.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засідання уточненні позовні вимоги підтримав в повному обсязі за обставин, викладених в позовній заяві та в заяві про уточнення позовних вимог. Просив стягнути з ТОВ «Восток-Руда» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі у розмірі 22442,68 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (24 дні) у розмірі 4468, 56 грн. /середньоденний заробіток в сумі 186,19 грн. х 24 дні = 4468, 56 грн./, а також у відшкодування моральної шкоди 5000 грн., а всього 31911 грн. 24 коп.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-Руда» Пшеничний Ю.І. в судовому засіданні позов визнав частково. Зокрема, визнав те, що товариство заборгувало позивачу ОСОБА_3 заробітну плату в сумі 22442 грн. 68 коп. В цій частині позовних вимог представник відповідача позов визнав і не заперечував щодо стягнення з товариства на користь позивача зазначеної суми заборгованості. В частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди позов не визнав, просив в задоволенні позовну в цій частині відмовити. Посилався на те, що однією із причин затримки виплати позивачеві заробітної плати є несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість державою підприємству, що б надало можливість погасити частково заборгованість із заробітної плати. У зв'язку із падінням світових цін на товарну продукцію, відсутність попиту на ринку збуту, призупинення її випуску, і, як наслідок, простій підприємства з грудня 2014 року, призвело до тяжкого фінансового стану підприємства. Тому на ТОВ «Восток-Руда» виникла заборгованість з виплати заробітної плати з незалежних від підприємства обставин. На підприємстві вживаються всі необхідні заходи для того, щоб у найкоротший строк погасити заборгованість по заробітній платі. В судовому засіданні представник відповідача визнав, що станом на 08.05.2015 року заборгованість по заробітній платі позивачеві не виплачена.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні судом із дослідженої копії трудової книжки позивача ОСОБА_3 /а.с.4/, встановлено, що ОСОБА_3 20.10.2014 року прийнятий на роботу у Товариство з обмеженою відповідальністю «Восток-Руда» на посаду прохідника підземного.

31.03.2015 року позивач ОСОБА_3 звільнений з роботи з ТОВ «Восток-Руда», за власним бажанням, у зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю, умов колективного та трудового договору, за ч.3 ст.38 КЗпП України.

На час звільнення відповідач мав заборгованість перед позивачем по заробітній платі, сума якої складає 22442 грн. 68 коп., що не заперечується в судовому засіданні представником відповідача.

Станом на день розгляду справи в суді, 08.05.2015 року, заборгованість по заробітній платі позивачеві не виплачена. В судовому засіданні представник відповідача також не заперечував зазначені обставини.

Статтею 116 КЗпП України, передбачено що при звільненні працівника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, власник повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні підлягає стягненню на користь працівника, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Доводи представника відповідача про те, що однією із причин затримки виплати позивачеві заробітної плати є тяжке фінансове становище підприємства, суд не приймає до уваги, оскільки зазначені обставини не звільняють та не виключають відповідальності роботодавця щодо своєчасної виплати працівникові заробітної плати та проведення із звільненим працівником відповідних розрахунків.

Таким чином, з ТОВ «Восток Руда» на користь позивача ОСОБА_3 слід стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 22442 грн. 68 коп., яка виникла за період з грудня 2014 року по березень 2015 року.

Окрім того, з ТОВ «Восток Руда» на користь позивача ОСОБА_3 необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.04.2015 року по 08.05.2015 року, що становить 24 робочих дні.

Згідно довідки ТОВ «Восток-Руда» середньоденна заробітна плата позивача становила 186 грн. 19 коп. (а.с.6).

Позивачем ОСОБА_3 заявлено вимогу про нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за 24 робочих дні.

Судом перевірено розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, наведений позивачем, і встановлено його правильність.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 4468 грн. 56 коп. (186,19 грн. /середньоденна заробітна плата позивача/ х 24 дні /кількість робочих днів затримки розрахунку = 4468,56 грн./). Саме така сума має бути стягнена з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди, суд вважає, що така шкода позивачеві спричинена, оскільки останній, своєчасно не отримавши спочатку заробітну плату, а потім і остаточний розрахунок, змушений був докладати додаткові зусилля для організації свого життя. Позивачем доведено, що невиплата йому заробітної плати призвела до моральних страждань та втрати нормальних життєвих зв'язків.

Однак, з урахуванням вимог ст.237-1 КЗпП України щодо підстав стягнення моральної шкоди та ст.23 ЦК України щодо вимог розумності та справедливості її розміру, суд вважає за необхідне визначити розмір цієї моральної шкоди в розмірі 500 грн., що менше ніж просив позивач.

Оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, відповідно ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Зокрема, за вимогу майнового характеру про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід стягнути 243 грн. 60 коп. та за вимогу немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди слід стягнути 243 грн. 60 коп., а всього розмір судового збору складає 487 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.23 ЦК України, відповідно до ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-Руда» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-Руда» /юридична адреса м. Жовті Води, Дніпропетровської області, пров.Капітальний, 2, код ЄДРПУ 19354901, р/р 5001 ПАТ Банк «Фінанси та Кредит», МФО 300131, ІРН 40, свідоцтво №200112926/, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, місце проживання: АДРЕСА_2, 27411 /двадцять сім тисяч чотириста одинадцять/ грн. 24 коп., із яких: 22 442 грн. 68 коп. - заборгованість з виплати заробітної плати, 4468 грн. 56 коп. - в рахунок виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 500 грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-Руда» /юридична адреса м. Жовті Води, Дніпропетровської області, пров.Капітальний, 2, код ЄДРПУ 19354901, р/р 5001 ПАТ Банк «Фінанси та Кредит», МФО 300131, ІРН 40, свідоцтво №200112926/ на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору за розгляд справи у суді.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене Апеляційному суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Жовтоводський міський суд на протязі десяти днів апеляційної скарги.

Суддя