Провадження № 2-др/161/9/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Акайомовій Т.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 кооперативу ЖБК Еталон про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

10 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 кооперативу ЖБК Еталон про відшкодування матеріальної та моральної шкоди винесено рішення, яким позов задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 кооперативу ЖБК Еталон на користь ОСОБА_1 27 632,00 (двадцять сім тисяч шістсот тридцять дві) грн. заподіяних збитків та 3 000,00 (три тисячі) моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовити. Стягнути з ОСОБА_2 кооперативу ЖБК Еталон в дохід держави 306,32 (триста шість гривень тридцять дві копійки) грн. судового збору.

Згідно рішення Апеляційного суду Волинської області від 26.02.2015 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 кооперативу ЖБК Еталон відхилено, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково та рішення Луцького міськрайонного суду від 10.12.2014 року в частині розміру стягнутого відшкодування матеріальної шкоди та судового збору змінено. Стягнуто з ОСОБА_2 кооперативу ЖБК Еталон на користь ОСОБА_1 46 436 грн. заподіяної матеріальної шкоди та в дохід держави 707,96 грн. судового збору. В решті рішення залишено без змін.

19 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи тим, що вирішивши справу по суті судом не зазначено точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню. Заявник вказує, що вирішивши справу по суті позовних вимог судом в рішенні не відображено питання витрачених позивачем коштів на моніторинг обєктів житлово-комунального господарства та застосування коефіцієнта 1.3 до кошторисної вартості робіт.

Відповідно до ст. 220 ч. 1 п. 1 ЦПК України, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, то слід ухвалити додаткове рішення.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням від 10 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 кооперативу ЖБК Еталон про відшкодування матеріальної та моральної шкоди вирішено - стягнути з ОСОБА_2 кооперативу ЖБК Еталон на користь ОСОБА_1 27 632,00 (двадцять сім тисяч шістсот тридцять дві) грн. заподіяних збитків та 3 000,00 (три тисячі) моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовити. Стягнути з ОСОБА_2 кооперативу ЖБК Еталон в дохід держави 306,32 (триста шість гривень тридцять дві копійки) грн. судового збору.

Колегія суддів апеляційного суду погодилася із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні решти позовних вимог. Оскільки, проаналізувавши надані докази по справі в сукупності суд першої інстанції прийшов до висновку, що саме висновок № 7348-7349 судової будівельно-технічної експертизи від 28.07.2014 року, проведеної Волинським відділенням Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с. 204-219) є належним і допустимим доказом в даній справі, оскільки технічні висновки Волинського філіалу НДІ Проектреконструкція від листопада 2012 року, 2013 року (а.с. 85-155) виготовлялися на замовлення позивача ОСОБА_1, який зацікавлений в результаті вирішення справи. Вартість відновлювальних робіт, зазначених у висновках Волинського філіалу НДІ Проектреконструкція від листопада 2012 року, 2013 року, спростовано висновком № 7348-7349 судової будівельно-технічної експертизи від 28.07.2014 року, проведеної Волинським відділенням Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с. 204-219).

Крім того, кошти на моніторинг обєктів житлово-комунального господарства та застосування коефіцієнта 1.5 до кошторисної вартості робіт, як встановлено в судовому засіданні, витрачені позивачем за власним бажанням до судового розгляду даної справи.

Також ст. 79 ЦПК України не містить таких витрат, як витрати на моніторинг.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку про відмову в ухваленні додаткового рішення, оскільки стосовно всіх позовних вимог, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення, ухвалено рішення як Луцьким міськрайонним судом, так і Апеляційним судом Волинської області.

Керуючись ч. 5 ст. 220 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 кооперативу ЖБК Еталон про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.П. Пушкарчук