Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №801/8572/12 Головуючий у 1 інстанції: Гагут Л.І.
№ провадження 22-ц/778/881/14 Суддя-доповідач: Савченко О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„30" квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Хомяк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про роз'яснення рішення апеляційного суду Запорізької області від 11 березня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2012 року ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10007/0339 філії-Запорізьке обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України" звернулось до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення зареєстрованих там осіб з мотивів невиконання відповідачем умов кредитного договору, укладеного 24.03.2008 року, за яким ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 140 000 грн. і у забезпечення виконання якого за договором іпотеки від 25.03.2008 року передала в іпотеку банку двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області 05 березня 2013 року позов задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №699, укладеним 25.03.2008 року - двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м., яка складається з - коридору №1 площею 6,8 кв.м., кімнати №2 площею 22,3 кв.м., кімнати №3 площею 12,6 кв.м., кухні №4 площею 6, 3кв.м., санвузла №5 площею 1,9 кв.м., та належить на праві приватної власності ОСОБА_2, шляхом продажу зазначеного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за ціною, визначеною незалежним експертом оціночної діяльності.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації заставного майна у встановленому законом порядку, задовольнити в повному обсязі вимоги по кредитному договору №594 від 24.03.2008 року публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10007/0339 філії-Запорізьке обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в сумі 254 185 грн. 95 коп., в тому числі: 134 881 грн. 15 коп. - заборгованість по кредиту; 94 392 грн. 25 коп. - нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом; 10 174 грн. 42 коп. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту; 14 738 грн. 13 коп. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі територіального відокремленого без балансового відділення №10007/0339 філії-Запорізьке обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" понесені судові витрати щодо сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 541 грн. 85 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 квітня 2013 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 14 серпня 2013 року апеляційні скарги ПАТ „Державний ощадний банк України" та ОСОБА_2 на вказане рішення відхилено.

Заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 березня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, касаційну скаргу ПАТ „Державний ощадний банк України" задоволено частково.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 серпня 2013 року в частині залишення без змін рішення щодо відмови у задоволенні позову про виселення скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині судові рішення залишені без змін.

При новому апеляційному розгляді рішенням апеляційного суду Запорізької області від 11 березня 2014 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "державний ощадний банк України" задоволено.

Заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 березня 2013 року по справі в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_2, яка представляє також інтереси неповнолітньої ОСОБА_3 Петрів6ни, ІНФОРМАЦІЯ_1, про їх виселення скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким виселено ОСОБА_2 разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з житлового приміщення - двокімнатної кватири АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" судові витрати у сумі 165 грн. 30 коп.

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про заміну порядку виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області 05 березня 2013 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, яка ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від14 жовтня 2014 року, була залишена без задоволення.

16 березня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про роз'яснення рішення апеляційного суду Запорізької області від 11 березня 2014 року, а саме, чи підлягає вона виселенню разом з неповнолітньою дочкою з житлового приміщення - двокімнатної квартири АДРЕСА_1, з наданням іншого постійного житлового приміщення.

В обгрунтування необхідності роз"яснення вказувала на те, що оскільки жиле приміщення, на яке звернуто стягнення за договором іпотеки, придбавалось нею не за рахунок кредиту, то в силу ч.2 ст. 109 ЖК України виселення має проводитися з наданням іншого житлового приміщення. Таке постійне житло, яке має бути їй надано при виселенні, у рішенні не зазначено, крім того, в квартирі проживає її неповнолітня дочка.

Розглянувши доводи заяви, заслухавши пояснення представника банку та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз"яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За роз"ясненнями п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року „Про судове рішення у цивільній справі", відповідно до ст. 221 ЦПК України роз"яснення рішення суду, а не ухвали, можливо тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз"яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений строк, протягом якого рішення може бути пред"явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз"яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз"ясненні рішення.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування підстав для виселення ОСОБА_2 разом з неповнолітньою дочкою з квартири АДРЕСА_1, на яку, як на предмет іпотеки, було звернуто стягнення, ПАТ „Державний ощадний банк" посилалося на дотримання при цьому вимог ч.3 ст. 109 ЖК України, яка регулює порядок виселення громадян у разі звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення.

За доводами позивача, які перевірялися та знайшли підтвердження у ході розгляду справи, 21 червня 2012 року ОСОБА_2 була направлена письмова вимога про добровільне звільнення житлового приміщення разом з неповнолітньою ОСОБА_3, яку вона отримала 05 липня 2012 року, однак у добровільному порядку не виконала.

В обґрунтування заперечень проти заявлених з цих підстав вимог про виселення ОСОБА_2 посилалася на те, що квартира АДРЕСА_1 є місцем проживання її неповнолітньої дочки ОСОБА_3, у якої право користування цим житлом виникло, як у члена сім"ї власника, а отже не залежало від згоди іпотекодержателя.

Таким чином, на обставини, що пов"язані з підставами виникнення у ОСОБА_2 права власності на передану нею в іпотеку квартиру для застосування правил ч.2 ст. 109 ЖК України як позивач в обґрунтування вимог про виселення, так і відповідач в обґрунтування своїх заперечень проти вказаних вимог, не посилались і їх не наводили, отже за правилами ст. 11 ЦПК України ці питання залишалися поза межами судового розгляду.

За таких обставин поставлені у заяві ОСОБА_2 питання про роз"яснення рішення фактично вимагають внесення в нього нових даних щодо обставин та предмету спору, а тому задоволенню в порядку ст. 221 ЦПК України не підлягають.

По суті вони не є питаннями, пов"язаними з незрозумілістю рішення, що потребує роз"яснення, оскільки обгрунтовуються посиланнями на ті обставини справи, які предметом судового дослідження не були, тобто фактично є доводами про неповне з"ясування обставин справи при ухваленні рішення, які мають доводитися в порядку його касаційного оскарження.

Керуючись ст.ст. 221, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_2 про роз'яснення рішення апеляційного суду Запорізької області від 11 березня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового приміщення залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: