АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1185/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 46 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа: УДМС в Черкаській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2014 року ОСОБА_6 предявив позов до ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі договору дарування від 03.12.2003 року є власником 51/100 частини житлового будинку по пров. Звязківців, 13 в м. Черкаси. У вказаному житловому будинку з 13.04.2012 року зареєстрований та проживає його племінник, ОСОБА_7 Вселення відповідача було здійснене при умові надання ним догляду за матірю позивача, участі в оплаті комунальних послуг, забезпечення позивача продуктами харчування. В даний час змінились умови, які були підставами для встановлення сервітуту на право користування житловим приміщенням, так як мати позивача померла в 2014 році, відповідач не оплачує комунальні послуги, під час конфлікту наніс позивачу тілесні ушкодження. З таких підстав ОСОБА_6 просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком по пров. Звязківців, 13 в м. Черкаси та стягнути судові витрати.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2015 року відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати, як незаконне, постановлене з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків суду, а по справі ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо ці порушення не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають займати, визначається його власником.

Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснив, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК України). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК.

З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що права членів сімї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України.

Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сімї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.

Судом встановлено, що позивач став власником 51/100 частин жилого будинку по пров. Звязківців, 13 в м. Черкаси. Із квітня 2012 року за згодою власника зазначеного будинку в ньому проживає ОСОБА_7, який є відповідачем по справі.

На час розгляду справи в суді відповідач проживав у займаному приміщенні і проживає на даний час.

Тому суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що відповідач не втратив право на користування у вказаному жилому будинку.

Посилання на ст. 406 ЦК України не можна взяти до уваги, поскільки вказана норма закону на втрату права на житло не поширюється.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2015 року відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення , але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :