РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кабанячий Ю. В.

при секретарі Тоцькій К.О., Айрапетян Л.А.

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: Бориспільська районна державна адміністрація, Державна інспекція сільського господарства України в Київській області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2012 року ОСОБА_5 звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить відповідача усунути перешкоди в користуванні земельної ділянки АДРЕСА_2 шляхом знесення самочинного будівництва та стягнути судові витрати.

Обґрунтовує вимоги тим, що вона є власницею земельної ділянки площею 0,07 га з кадастровим номером :01:013:0332 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовується в с. Вишеньки Бориспільського району. Відповідач є власником сусідньої земельної ділянки. Він звів будинок, частина якого розташовується на її земельній ділянці. Ця обставина перешкоджає їй користуватися її земельною ділянкою. Тому вона просить суд зобов'язати відповідача знести будинок.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 підтримують позов та просять суд задовольнити його.

Представники відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 не визнають позов та заперечують проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що в матеріалах цивільної справи відсутні належні докази на підтвердження того, що частина будинку, зведеного відповідачем, розташовується на земельній ділянці позивача. Тому просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_6 в якості свідка показав, що конфлікт з ОСОБА_5 виник в 2006 р. Він звертався до сільської ради для вирішення спірного питання, але остання його врегульовувати відмовилася та встановила паркан. Він викликав геодизистів, які винесли йому межові знаки в натурі. Отримав технічний паспорт на будівництво та розпочав будувати будинок. Двічі він отримав межові знаки, перший раз під час отримання державного акту, інший раз під час інвентаризації, в кількості 6 знаків двічі. Де зникли перші межові знаки йому не відомо.

Інші учасники цивільного процесу не з'явились у судове засідання. Про час та місце розгляду цивільної справи вони завчасно у встановленому порядку повідомлені.

Суд заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_5 є власницею земельної ділянки площею 0,07 га з кадастровим номером :01:013:0332 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовується в с. Вишеньки Бориспільського району ( Т.1 а.с.5). Правомірність набуття позивачем вказаної земельної ділянки підтверджена рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2013 р. (Т.4 а.с.19-22), залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10.02.2014 р. (а.с.Т.4 а.с.23-27).

Судом першої інстанції та підтверджено апеляційною інстанцією встановлено, що не встановлено порушень щодо набуття права власності на земельну ділянку ОСОБА_5, а тому вся технічна документація та безпосередньо акт встановлення зовнішніх меж та передачі на зберігання межових знаків власнику земельної ділянки не підлягаю доказуванню при розгляді даної справи відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України.

ОСОБА_6 є власником сусідньої земельної ділянки площею 0,1 га з кадастровим номером НОМЕР_1: 01:013:0177 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташовується в с. Вишеньки Бориспільського району та підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку ( Т.1 а.с.63-64).

Дані обставини свідчать про те, що на час отримання державного акту ОСОБА_5, накладень між її земельною ділянкою та ОСОБА_6 відсутнє.

У відповідності до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона по-силається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зі схеми відновлення меж земельної ділянки ( Т.1 а.с.121) вбачається, що частина будинку, зведеного відповідачем, розташовується на земельній ділянці позивача. Дані обставини також підтверджуються пояснювальною запискою ТОВ «Магістральбудпроект» (Т.3 а.с.204-214), які на підставі каталогів кординат кутів зовнішніх меж чотирьох суміжних земельних ділянок, виявили накладення земельної ділянки ОСОБА_6 на земельну ділянку ОСОБА_5 та ОСОБА_7, відповідно до поданих даних ПП «Екватор-2012», які є неофіційними, так як відповідно до повідомлення Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області від 03.06.2013 р. №06-14/70-324 ( Т.1 а.с.191) та станом на 21.10.2014 р. (Т.3 а.с.77-78) технічна документація на земельну ділянку відповідача не обліковується. Земельні ділянки позивача та відповідача накладаються.

Відповідно до даного висновку кути зовнішніх меж які відповідають державним актам ділянкам ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не мають накладень одна на одну. Дані висновки були зроблені на підставі координат кутів зовнішніх меж офіційної бази даних, які були подані Управлінням Держземагенства в Бориспільському районі на запит суду. Тому суд ставить під сумнів достовірність даних поданих у технічній документації ПП «Екватор-2012».

Дана пояснювальна записка не є висновком експерта, але виконана спеціалістами, які мають ліцензію та кваліфікаційний сертифікат (Т. 3 а.с.210,211), тому не суперечить п.1 ст.54 ЦПК України. Суд приймає за основу даний доказ, так як він відповідає вимогам ст.ст.57,58,190 ЦПК України, який був здійснений на підставі офіційних даних.

Поданий представниками відповідача висновок №ЕД-1-1-18/13 будівельно-технічного експертного дослідження виконаний ТОВ «Судова незалежна експертиза України» ( Т.1 а.с. 198-248) не є висновком судового експерта, так як вона проведена на замовлення відповідача, а не за ухвалою суду. Дана правова позиція викладена в абз.4 п.17 ППВСУ №5 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулює провадження у справі до судового розгляду».

Відповідно до абз.5 п.17 Постанови у разі коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці. Якщо стосовно цього письмового доказу в судовому засіданні виникнуть сумніви, то, виходячи з характеру матеріально-правового спору та залежно від того, яке значення має наявність у справі такої експертизи, суд повинен роз'яснити особам, які беруть участь у справі, про їх право заявити клопотання про її призначення.

Відповідно до вихідних даних вказаних у висновку, експерт керувалася державним актом відповідача; будівельним паспортом на будівництво житлового будинку відповідача; технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та Рішення Вишеньківської сільської ради «Про надання дозволу на проведення інвентаризації земельної ділянки». На вирішення експерта було поставлено запитання: чи розташовуються об'єкти незавершеного будівництва, зведені ОСОБА_6 в межах його земельної ділянки?

Зважаючи на перелік вихідних даних та запитання, суд вважає, що дослідження було проведено неповним, так як відсутні вихідні дані розташування земельної ділянки ОСОБА_5, земельна ділянка якої на місцевості не досліджувалася.

Свідок ОСОБА_9 показав, що є депутатом сільської ради та член земельної комісії. В 2013 р. він, ОСОБА_10, ОСОБА_11, як члени земельної комісії, виїхали по заяві ОСОБА_6 до місця знаходження його земельної ділянки. На місці помітив, що геодезистами вже встановлені межові знаки в кількості двох, які він помітив зі сторони ОСОБА_5, остання присутня не була. Вони даний факт зафіксували і поїхали. Ніяких замірів вони не робили. Хто виготовляв акт йому не відомо, але він його підписав. Крім ОСОБА_6 більше нікого не було. Паркану на межі їхніх земельних ділянок не було.

Експерт ОСОБА_12 повністю підтвердила обставини викладені у висновку експертного дослідження та показала, що були виявлені накладення двох земельних ділянок і не тільки ОСОБА_5, але земельна ділянка останньої має більшу площу, а ОСОБА_6 зменшилася.

Свідок ОСОБА_10 показав, що в 2013 р. по заяві ОСОБА_6 виїхала земельна комісія: він ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10, землевпорядник ОСОБА_11. Він помітив два межові знаки. Вимірів комісія не робила. Виявили, що межовий знак ОСОБА_5 перебуває на земельній ділянці ОСОБА_6 Вони робили обстеження лише земельної ділянки останнього, так як ОСОБА_5 не було. Були присутні ОСОБА_13 та дружина ОСОБА_8. Текст акту складали всі члени комісії. Земельна комісія інвентаризацію земельної ділянки не проводить. При них геодезист звіряв відповідним прибором відповідність розташування стовпчика ОСОБА_6 та вказав, що відповідає межам розташування.

Свідок ОСОБА_11 показав, що він, як член комісії, в 2013 р. з ОСОБА_10, виїхали по заяві ОСОБА_6 на його земельну ділянку. На території виявили два межові знаки, один з яких виявлена на відстані 1 метра від будинку ОСОБА_5 Заміри комісія не робила, так як дві земельні ділянки є приватною власністю. Від ОСОБА_6 він дізнався, що межові знаки встановлені вірно. Акт він підписав.

Таким чином акт обстеження земельних ділянок чотирьох суміжних власників від 19.07.2013 р. (Т.1 а.с.273-275), який використаний експертом, викликає сумнів в достовірності визначеного висновку щодо порушення ОСОБА_5 прав ОСОБА_6 по знищенню межового знаку та встановила межовий знак на земельній ділянці. З даного акута не вбачається на підставі яких виявлених фактів комісія прийшла до вказаного висновку та він не підписаний всіма землевласниками. Як видно з показань вказаних свідків, землевпорядна комісія не керувалася жодними замірами, а свій висновок зробила на підставі візуального спостереження, не пересвідчившись в достовірності поданої їм інформації.

Відповідно до кольорової роздруківки публічної кадастрової карти станом оновлення на 27.09.2013 р. (Т.3 а.с.167) та станом на 27.03.2013 р. (Т.3 а.с.169) видно, що накладень між земельними ділянками сторін не має. З аналогічної карти (Т.3 а.с.168) видно накладення вказаних ділянок та частину земельної ділянки верхнього суміжника.

Крім того розташування будинку зазначене у будівельному паспорті (Т.1 а.с.60) із зазначенням 3.0 м. від межі не відповідає його розташуванню на місцевості (Т.1 а.с.200 мал.2 та 3-б).

Таким чином, на підставі вказаних доказів та показань свідків, висновок експерта був проведений на підставі недостовірної інформації, що виключає можливість розглядати його як письмовий доказ.

Свідок ОСОБА_14 показав, що працює державним кадастровим реєстратором в Управлінні Держземагенства у Бориспільському районі. При внесенні змін до ДЗК він особисто документацію яка поступає до Держземагенства не перевіряє, а тому до бази даних можуть бути внесенні помилки, відповідальність за які несе виконавець технічної документації.

З даних показів вбачається, що реєстрація земельної ділянки не свідчить про достовірність внесення інформації в державну систему земельного кадастру.

Питання щодо самочинного будівництва відповідачем, яке порушувалося представниками позивача суд не розглядає, так як відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України позбавлений такої можливості.

У такий спосіб ОСОБА_6 перешкоджає позивачу користуватись частиною її земельної ділянки.

Суд вважає, що для відновлення порушеного права належить зобов'язати відповідача знести частину зведеного ним будинку, який розташовується на земельній ділянці ОСОБА_5 з урахуванням санітарних норм, так як інша частина будинку, яка розташовується за межами земельної ділянки позивача, не перешкоджає відповідачу користуватись нею.Тому підстави для знесення цієї частини будинку відсутні.

На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 107 гривень 30 копійок.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61,88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: Бориспільська районна державна адміністрація, Державна інспекція сільського господарства України в Київській області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_6 знести частину зведеного ним будинку, яка розташовується на земельній ділянці ОСОБА_5, площею 0,07 га з кадастровим номером :01:013:0332 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовуються в с.Вишеньки, Бориспільського району.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 (АДРЕСА_3, ідн. номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_5 (АДРЕСА_1, ідн. номер НОМЕР_3) витрати на оплату судового збору у розмірі 107 гривень 30 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано.

Суддя Бориспільського

міськрайонного суду Ю.В. Кабанячий