Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 695/2588/15-ц

номер провадження 2/695/1199/15

04 вересня 2015 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

при секретарі Матвєєвій О.І.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю, посилаючись на те, що в 2002 році він за згодою ОСОБА_4, вселився та зареєструвався в домоволодінні АДРЕСА_1 ? частина якого належала ОСОБА_4 на праві власності, та яку позивач придбав в 2006 році. Інша частина домоволодіння зареєстрована за відповідачем ОСОБА_3, який з 2002 року в спірному домоволодінні не з»являвся, не здійснював жодних дій по його утриманню, коштів на ремонт, оплату комунальних послуг та на утримання будинку жодного разу позивачеві не надавав. З моменту вселення, тобто з 2002 року, позивач безперервно проживає у вказаному будинку, вільно та безперешкодно користується земельною ділянкою, масостійно утримує нерухоме майно в повному обсязі, в зв»язку з чим просить суд визнати за ним право власності на ? частину будинковолодіння за набувальною давністю.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з'явився і від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи маються документальні підтвердження - оголошення в газеті «Черкаський край» про виклик до суду.

Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши позивача та його представника, свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу частини будинку від 03.11.2006 року, ? частина будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1, належить ОСОБА_2, інша ? частина вказаного будинку, згідно довідки Золотоніського відділку КП «ЧООБТІ» від 31.08.2015 року за № 45, на праві приватної власності належить ОСОБА_3.

У довідці виданій 22.07.2015 року головою квартального комітету № 23 ОСОБА_5, зазначено, що ОСОБА_2, 1970 р.н., проживає в ? частині будинку по АДРЕСА_1 з 2002 року по даний час, і фактично користується цим будинком повністю, проводить ремонтні роботи та утримує будинок в належному стані.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердила той факт, що позивач з 2002 року проживає в будинку по АДРЕСА_1. Крім позивача та його сім»ї, у вказаному будинку ніхто не проживав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив, що у вказаному будинку до позивача проживали ОСОБА_3, які померли, а ОСОБА_3 виїхав в м. Ізмаїл. З 2002 року в будинку проживає позивач з сім»єю, який проводив газ до будинку та здійснював в ньому ремонт.

Тобто на сьогоднішній день позивач ОСОБА_2 добросовісно та безперервно з 2002 року володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за ним та утримує його в належному стані.

Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п»яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб»єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю можу бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Набувальна давність є юридичним фактом. Набувальна давність (або давність володіння) відноситься до первісних способів набуття права власності, тому що права набувача основані не на минулій власності чи відносинах правонаступництва, а на обов»язковій сукупності обставин, передбачених ч. 1 ст. 344 ЦК України, до яких насамперед відносяться законний об»єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперевність (тобто строк володіння).

Оскільки ЦК України набрав чинності з 01 січня 2004 року, норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли ще з 01 січня 2001 року.

Згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України: «Правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом».

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_2 підлягають до повного задоволення.

Керуючись ст. 344, Прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України, ст.ст. 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, право власності за набувальною давністю на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1, яке зареєстроване за ОСОБА_3.

Заочне рішення може бути переглянуте Золотоніським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом десяти днів.

Суддя М.Ю. Степченко