Справа № 523/5868/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2015 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Кисельов В.К., розглянувши матеріали, які надійшли за заявою ЖБК «Ленінський-25» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу,-

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2015 року до суду надійшла вказана заява.

Справу розподілено автоматизованою системою документообігу суду та 16 квітня 2015 р. передано до розгляду судді Кисельову В.К.

16 квітня 2015 року відповідно до ч. 6 ст. 100 ЦПК України суд звернувся до відділу адресно-довідкової роботи Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи боржника.

28 квітня 2015 року до суду надійшла інформація з відділу адресно-довідкової роботи Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

Як вбачається з заяви та доданих до неї додатків, заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиті житлово комунальні послуги у розмірі 3280 грн. 36 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 400 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником також заявлено вимогу про стягнення з боржника витрат на правову допомогу, що в свою чергу не входить до переліку вимог, передбачених ст. 96 ЦПК України, щодо видачі судового наказу.

Згідно ч. 5 ст. 100 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємоповязані ї окремий їх розгляд неможливий, то суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу. Оскільки вирішення питання щодо стягнення з боржників на користь стягувача витрат на правову допомогу взаємоповязано із основною вимогою заявника про стягнення боргу за житлово комунальні послуги, тому вважаю, що дані вимоги не можуть бути розглянуті окремо одна від одної.

Таким чином, для вирішення питання щодо стягнення з боржника витрат на правову допомогу необхідно проводити судове засідання з метою розгляду спору щодо стягнення основної суми боргу за житлово комунальні послуги, а також для надання заявником належних та відповідних доказів на обґрунтування своїх вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу, понесених заявником при подачі заяви про видачу судового наказу.

В звязку з чим вважаю, що заявлені вимоги стягувача слід розглядати в загальному порядку, шляхом предявлення відповідного позову.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне відмовити в прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ЖБК «Ленінський-25» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиті житлово комунальні послуги та витрат на правову допомогу з ОСОБА_1.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.К. Кисельов