Справа № 712/4473/15ц
Провадження № 2/712/1629/15
Рішення

Іменем України

05 травня 2015 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді Троян Т.Є.

при секретарі Шмагайло Н.В.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 17. 04. 2015 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3, 21.12.2013року народження.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, 21.12.2013року народження в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства:

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, 21.12.2013року народження, який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 серія № I-СР № 184803 ОСОБА_2 являється його батьком.

Згідно пояснень позивача, після розірвання шлюбу вона вирішила звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, оскільки дитина проживає з нею, а батько зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом частини 1 статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Правова природа аліментів у розумінні норм глави 15 СК України є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов'язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. За правилами статті 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що має істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошові сумі.

Позивач ОСОБА_1 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, доказів про те що, вона має доходи в матеріалах справи відсутні.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що проживає окремо від дитини, працює приватним підприємцем, відповідно має мінливий дохід та не заперечував у стягненні аліментів саме у твердій грошовій сумі, в розмірі 2000,00 гривень щомісячно. Стан здоров'я відповідача задовільний, на його утриманні інші неповнолітні діти та непрацездатні особи не перебувають.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі підлягають задоволенню.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць, згідно вимогам статті 367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню.

Позивача, на користь якого ухвалене судове рішення, у встановленому законом порядку звільнено від сплати судових витрат при зверненні до суду, тому відповідно до положень частини 3 статті 88 ЦПК України при постановленні рішення вони підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215,218, ЦПК України, ст. ст. 180-184 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, працює приватним підприємцем, на користь ОСОБА_1, проживаюча та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 2000,00 (дві тисячі) грн.00 коп. щомісяця, починаючи з 17 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Т.Є. Троян