Справа № 323/3180/15-ц
Провадження № 4-с/323/18/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ України

23.10.2015 р. м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Шудрика А.А.,

при секретарі Безштанківській О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ПАТ «Кредобанк» в особі ОСОБА_1 на дії та постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Кредобанк» в особі ОСОБА_1 звернулася до Оріхівського районного суду зі скаргою на дії та постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця та скасувати постанову про відмову у відкриті виконавчого провадження № 48468158 від 18.08.2015 року.

Свою скаргу ПАТ «Кредобанк» в особі ОСОБА_1, обґрунтовує тим, що 27.01.2014 року Оріхівським районним судом Запорізької області було ухвалено рішення у справі № 323/4598/13-ц за позовом ПАТ «КРЕДОБАНК» до ТОВ «ПІК «Енергогаз», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань.

22.06.2015року Оріхівським районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист на примусове виконання рішення у справі № 323/4598/13-ц.

15.07.2015 року уповноваженим представником ПАТ «КРЕДОБАНК» була направлена на адресу Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції заява про примусове виконання рішення Оріхівського районного суду Запорізької області у справі № 323/4598/13-ц про стягнення з ТОВ «Проектно-інженерний комплекс «Енергогаз» заборгованості за кредитним договором та суми судового збору.

18.08.2015 року державним виконавцем Жовтневого відділу держаної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) (ВП № 48468158) на підставі п.8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилаючись на п.8 ч. 1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зазначає, що довіреність стягувача засвідчена особою, щодо якої у державного виконавця відсутні будь-які документи, які б свідчили про її право засвідчувати такі документи.

Скаржник вказує, що порядок засвідчення копії документів був обраний представником ОСОБА_4» відповідно до вимог Національного стандарту України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, в якому (п. 5.27) зазначено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви, посади, особистого підпису.

Крім того, права, якими наділений повірений згідно Довіреності №778 від 23.02.2015 р. не є виключними та включають в себе вчинення інших дій, які передбачені чинним законодавством України для такого роду уповноважень.

Так як всі права, необхідні для правильного і ефективного виконання наділених довіреністю повноважень в Довіреності №7778 від 23.02.2015 р. передбачити неможливо, до довіреності №7778 від 5.02.2015 р. був внесений наступний пункт: «вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством України для такого роду уповноважень, та які на думку повіреного будуть доцільними для правильного і ефективного виконання цієї довіреності». В даний перелік зокрема, включається завірення копії довіреності власним підписом повіреного для більш ефективного виконання повноважень.

Крім того, скаржник зверта увагу, що судова практика підтверджує можливість додання представником належним чином засвідченої власним підписом копії довіреності від імені юридичної особи, виданої на багаторазове представництво її інтересів в судах всіх рівнів та інстанцій упродовж тривалого часу. В цьому випадку копія довіреності, засвідчена підписом повіреного, є належним та допустимим доказом права здійснювати представництво юридичної особи.

Застосування вказаної процедури підтвердження повноважень є загальноприйнятною практикою, а відповідає чинним нормам процесуального законодавства та спрощує доступ сторін до правосуддя.

В п. 2.11.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, який на думку державного виконавця нібито порушив представник ПАТ «КРЕДОБАНК», зазначено, що документи, що свідчують повноваження представників, повинні бути оформлені відповідно до вимог чинного сонодавства.

Скаржник наголошуємо на тому, що представник ПАТ «КРЕДОБАНК» надав до заяви про відкриття виконавчого провадження засвідчену відповідно до вимог Національного стандарту України имоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, зокрема п. 5.27, довіреність представника ПАТ «КРЕДОБАНК», а отже, посилання державного виконавця на порушення представником ПАТ «КРЕДОБАНК» н. 2.11.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень є необгрунтованим.

Крім того, чинне законодавство не містить обмежень стосовно завірення копій довіреності особи власним підписом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи (діяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 384 Цивільного процесуального кодексу України, скаргу може бути подано суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 385 Цивільного процесуального кодексу України, скаргу на державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Стягувач отримав постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в пінитті до провадження виконавчого документа) від 18.08.2015 р. № 48468158 наручно 06 жовтня 2015 року, а отже, не пропустив строк на оскарження, визначений ст. 385 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 14. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на оішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» ураховуючи, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділом VII ЦПК України, ні Законом України від 8 липня 2011року № 3674-УІ «Про судовий збір» (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

В судове засідання представник скаржника не з`явився надавши клопотання про розгляд скарги у його відсутність.

Державний виконавець Хохлов К.К., також в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази приходить до наступних висновків.

Згідно ч.5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно до статей 1 - 4, 24, 25, 50, 52 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі Закон) виконавче провадження є завершальною стадію судового провадження та примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб) і являє собою сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у названому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених згаданим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до нього, а також рішеннями, що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства, юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення у встановлений законом строк. Строки здійснення виконавчого провадження не поширюються на час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження.

Статтями 5, 111 названого Закону передбачені права та обов'язки як державних виконавців, так і учасників виконавчого провадження, за якими сторони мають право, а державний виконавець повинен забезпечити його реалізацію, в тому числі на виготовлення копії його документів. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язанні сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення повного і своєчасного вчинення виконавчих дій.

Статями 75, 77 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Згідно них, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 названого Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Порядок дій виконавця по накладенню штрафу та розмір штрафу передбачені ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно неї, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Якщо учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи, то відповідно до статей 383-389 ЦПК України, вони мають право звернутися до суду із скаргою.

Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:

- у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод;

- у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби ОСОБА_5, виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18.08.2015 року, в якій зазначив, що ПАТ «Кредобанк» було порушено вимоги п. 2.11.1. «Інструкції з організації примусового виконання рішень», зокрема копія довіреності № 7778 від 23.02.2015 р, засвідчена особою щодо якої у державного виконавця відсутні будь-які документи, які б свідчили про її право засвідчувати такі документи.

В довіреності № 7778 від 23.02.2015 року міститься наступний пункт: «вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством України для такого роду уповноважень, та які на думку повіреного будуть доцільними для правильного і ефективного виконання цієї довіреності».

Представник ПАТ «КРЕДОБАНК» надав до заяви про відкриття виконавчого провадження засвідчену відповідно до вимог Національного стандарту України вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, зокрема п. 5.27, довіреність Представника ПАТ «КРЕДОБАНК», тобто відмова державного виконавця у відкритті виконавчого провадження є необґрунтованою.

Відповідно до вищевказаного Закону виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 384, 385 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ПАТ «Кредобанк» в особі ОСОБА_1 на дії та постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_5 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 18.08.2015 р. по виконавчому провадженню № 48468158.

Зобов'язати Жовтневий відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції відкрити виконавче провадження та здійснити примусове виконання рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 27.01.2014 року у справі № 323/4598/13-ц.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд протягом 5-ти днів з моменту її проголошення.

Суддя Оріхівського районного суду: А.А.Шудрик