Справа № 577/2151/15-ц
Провадження № 2/577/719/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Лошкарьовій Н.В.

з уч.прокурора Чухіль С.С.

з уч. представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за позовом Конотопської районної державної адміністрації до ОСОБА_2, треті особи: Дубов'язівська селищна рада, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Конотопська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, звернулася до суду з позовом, уточнивши позовні вимоги, просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3; дітей передати на виховання батьку ОСОБА_3 Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка є матір'ю малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Батьком малолітніх дітей є ОСОБА_3 Відповідачка проживає за адресою: АДРЕСА_1. В 2014 році шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, визначено місце проживання дітей разом з матір'ю. Дана сім'я з 2012 року знаходиться на обліку, як сім'я, що перебуває в складних життєвих обставинах. Відповідачка після розлучення почала вживати спиртні напої, залишати дітей без нагляду. Працівники служби у справах дітей, адміністрація навчального закладу, де навчаються дівчата, представники селищної ради постійно відвідували сім'ю, проводили з матір'ю профілактичні бесіди, але випадки залишення дітей без нагляду повторювалися все частіше. Так, 12.03.2015 року до служби у справах дітей зателефонувала голова селищної ради ОСОБА_8 та повідомила, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп'яніння, в будинку також у стані алкогольного сп'яніння знаходяться сторонні особи, діти голодні, налякані. Працівники служби у справах дітей спільно з кримінальною міліцією у справах дітей Конотопського МВ УМВС України в Сумській області виїхали за місцем проживання сім'ї. В результаті виїзду на ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, двох доньок забрав батько ОСОБА_3, а сина, тимчасово, до стабілізації ситуації, забрала бабуся, мати ОСОБА_2 Згодом бабуся відмовилася займатися вихованням ОСОБА_6, а повертати дитину матері не вбачалося можливим, тому 16.04.2015 року виконавчий комітет Дубов'язівської селищної ради прийняв рішення № 45 про відібрання дитини від матері. В зв'язку із станом здоров'я дитина 14.04.2015 року була поміщена до дитячого відділення КЗ "Конотопська ЦРЛ ім. академіка М.Давидова. Але відповідачка ОСОБА_2 висновків не зробила: продовжує зловживати спиртними напоями, спілкуватися з сумнівними особами. Питання про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей розглядалося 27.03.2015 року на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини, вирішено надати висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав. Таким чином, відповідачка не піклується про моральне виховання дітей, їх фізичний та духовний розвиток, навчання, здоров'я, підготовку до самостійного життя, не проявляє до них батьківської турботи, що свідчить про свідоме ухилення відповідачки від виконання обов'язків по вихованню дітей.

Представник позивача: Конотопської районної державної адміністрації за довіреністю Гавриленко А.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Прокурор вважає, що рішення про позбавлення батьківських прав є передчасним, вважає, що потрібно попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на на орган опіки та піклування Конотопської районної державної адміністрації контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 проти позовних вимог заперечують та, кожен окремо, пояснили, що відповідачка проживає разом з дітьми у власному будинку, зробила в ньому ремонт, працює неофіційно у фермера. Приділяє достатньо уваги вихованню дітей, піклується про них. На обліку в наркологічному диспансері з приводу зловживання спиртними напоями не перебуває. Просять відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки ОСОБА_2 прагне брати участь у вихованні та утриманні дітей.

Представник третьої особи: Дубов'язівської селищної ради Марусиченко Т.П. підтримує позовні вимоги, просить позбавити відповідачку батьківських прав.

Третя особа: ОСОБА_3 просить позбавити відповідачку батьківських прав.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Батьком малолітніх дітей є ОСОБА_3 Відповідачка проживає за адресою: АДРЕСА_2.В 2014 році шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, визначено місце проживання дітей разом з матір'ю.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини від 13.02.2015 року під час відвідування сім'ї мати ОСОБА_2 була відсутня. Діти знаходилися в сусідів ОСОБА_11 з 13.00 до самого вечора. ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння привезли в супроводі голови селищної ради ОСОБА_8 та зав.амбулаторією ОСОБА_12 Мати відмовилася відкривати власний будинок, оскільки там були незадовільні умови (а.с. 11).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини від 24.02.2015 року сім'я проживає у власному будинку. Будинок складається із 3-х кімнат. Санітарно-гігієнічні умови задовільні. Опалення пічне, дровами та твердим паливом сім'я забезпечена. У помешканні тепло, придбані нові меблі. У дітей є власний куточок для навчання. Продуктами харчування сім'я забезпечена. Під час обстеження мати ОСОБА_2 була в тверезому стані (а.с. 9,10).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини від 25.02.2015 року під час відвідування сім'ї мати ОСОБА_2 була в стані алкогольного сп'яніння. У помешканні був безлад та низький температурний режим. На зауваження комісії ОСОБА_2 реагувала агресивно та неадекватно. Проведено бесіду про відповідальність батьків за навчання та виховання дітей (а.с. 47).

Рішенням виконавчого комітету Дубов'язівської селищної ради № 45 від 17.04.20105 року відібрано малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, від матері ОСОБА_2.(а.с. 16).

Згідно довідки-характеристики, виданої 21.04.2015 року виконавчим комітетом Дубов'язівської селищної ради, вбачається, що ОСОБА_2, 1988 року народження, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 разом з донькою ОСОБА_5, 2008 року народження, донькою ОСОБА_4, 2006 року народження та сином ОСОБА_6, 2013 року народження. Дана сім'я з 2012 року перебуває на обліку, як сім'я, що перебуває в складних життєвих обставинах, причина - зловживання матір'ю спиртними напоями. Ніде не працює. В будинку збираються особи, які ведуть аморальний спосіб життя. З ОСОБА_2 неодноразово проводилась відповідна робота селищним головою, педагогічним колективом Дубов'язівського НВК, направлена на поліпшення даної ситуації, на що вона не реагує. З 11.03.2015 року діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають у сім'ї батька в с. Соснівка, а син ОСОБА_6 - у бабусі в с. Підлипне (а.с. 21).

З відповіді від 24.04.2015 року вбачається, що ОСОБА_2, 1988 року народження, на обліку в Конотопському наркологічному диспансері не перебуває (а.с.43).

Свідок ОСОБА_13, допитаний в судовому засіданні, пояснила, що вона є рідною матір'ю відповідачки. Дійсно її донька зловживає спиртними напоями, обіцяла декілька разів пролікуватися, але цього не зробила.

Свідок ОСОБА_14, допитаний в судовому засіданні, пояснила, що вона працює соціальним педагогом Дубов'язівського НВК. Родина ОСОБА_2 з 2012 року перебуває на обліку, як сім'я, що перебуває в складних життєвих обставинах. ОСОБА_4 є ученицею 2 класу, а ОСОБА_5 відвідує дошкільний навчальний заклад "Калинка". ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, залишає дітей без нагляду, не приділяє належної уваги дітям. З нею неодноразово проводилися профілактичні бесіди, але позитивних результатів не відбулося.

Свідок ОСОБА_16, допитаний в судовому засіданні, пояснила, що вона працює заступником директора з виховної роботи Дубов'язівського НВК. ОСОБА_4 є ученицею 2 класу, а ОСОБА_5 відвідує дошкільний навчальний заклад "Калинка". Дівчатка програмний матеріал засвоюють слабо, домашні завдання виконують не періодично. Родина ОСОБА_2 з 2012 року перебуває на обліку, як сім'я, що перебуває в складних життєвих обставинах. ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, залишає дітей без нагляду, не приділяє належної уваги дітям. З нею неодноразово проводилися профілактичні бесіди, але позитивних результатів не відбулося.

Свідок ОСОБА_12, допитаний в судовому засіданні, пояснив, що він працює зав. амбулаторією загальної практики сімейної медицини. 13.02.2015 року йому зателефонувала селищний голова ОСОБА_8 та розповіла, що ОСОБА_2 покинула своїх малолітніх дітей, тому її необхідно знайти. Вони виїхали машиною та знайшли відповідачку в будинку, де знаходилася вона та п'ятеро чоловіків, всі були в нетверезому стані. ОСОБА_2 лежала на дивані, від неї був стійкий запах алкоголю, порушена мова та координація рухів, підвищена жвавість, самостійна не змогла піднятися з дивану.

Свідок ОСОБА_17, допитаний в судовому засіданні, пояснила, що вона працює практичним психологом Дубов'язівського НВК. Родина ОСОБА_2 з 2012 року перебуває на обліку, як сім'я, що перебуває в складних життєвих обставинах. З ОСОБА_2 постійно виникали проблеми, оскільки дівчата ОСОБА_4 та ОСОБА_5 часто не відвідували школу та дитячий садок без поважних причин. Коли дівчата навчалися в Дубов'язівському НВК, вони були замкнуті, не впевнені в собі. На даний час, після перебування їх в родині батька, дівчата йдуть на контакт, щиро розповідають про нову родину, стали більш жвавими та відкритими.

Свідок ОСОБА_18, допитаний в судовому засіданні, пояснив, що він знає ОСОБА_2, оскільки також проживає в сел. Дубов'язівка. Вона проживає у власному будинку, зробила ремонт, обробляє город, доглядає за дітьми.

Свідок ОСОБА_19, допитаний в судовому засіданні, пояснив, що знає ОСОБА_2, вона проживає у власному будинку, обробляє город, доглядає за дітьми. Працює неофіційно у фермера, утримує дітей.

Згідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 3 Сімейного Кодексу України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Згідно з ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Тобто, у даному випадку, саме суд після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, вирішує питання про позбавлення матері чи батька батьківських прав.

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.12.2008 року № 20, зокрема, роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Статтею 12 вищезгаданого Закону, зокрема, передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про охорону дитинства" діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Відповідно до ст. 171 Сімейного Кодексу України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

В судовому засідання була з'ясована думка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_11, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_12, які виявили бажання проживати з батьком.

Разом з тим, ураховуючи вік дітей, суд вважає, що вони не можуть об'єктивно висловити свою думку в цій справі, зумовленою особливостями їх вікового розвитку та впливом дорослих осіб-родичів, між якими існують непорозуміння особистого характеру.

Законом України від 17.07.1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 8 вищевказаної Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що орган опіки та піклування Конотопської районної державної адміністрації, надав суду висновок від 20.04.2015 року № 04-23/1867 про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 4).

Відповідно до положень ч. 6 ст. 19 Сімейного Кодексу України суд не приймає до уваги висновок органу опіки та піклування Конотопської районної державної адміністрації, оскільки він недостатньо обґрунтований та є передчасним, вказана в ньому поведінка матері не була предметом розгляду цього органу, який здійснює контроль за виконанням батьками їх обов'язків по вихованню дитини, та до останньої не вживались відповідні заходи реагування з питань неналежного відношення до своїх обов'язків по вихованню дітей. Вищевказаний висновок не містить мотивів відносно того, яким чином таке втручання в сімейне життя малолітніх дітей, як позбавлення матері батьківських прав, буде відповідати їх інтересам, і яким саме інтересам цих дітей, чи позитивно вплине на дітей розірвання родинних зв'язків з матір'ю та відсутність з її боку піклування про них в майбутньому.

Принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. На суспільстві і на органах публічної влади повинен лежати обов'язок здійснювати особливе піклування про дітей, що не мають сім'ї, і про дітей, що не мають достатніх засобів для існування. Бажано, щоб багатодітним сім'ям надавалась державна або інша допомога на утримання дітей.

У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.12.2008 року № 20 зазначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, тому суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Аналізуючи зібрані по справі докази і даючи їм оцінку, суд вважає, що позивач не довів наявність передбачених ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей. Оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, в судовому засіданні відповідачка категорично заперечує проти позбавлення її батьківських прав, прагне брати участь у вихованні та утриманні дітей, суд приходить до висновку, що питання про можливість позбавлення відповідачки батьківських прав може бути предметом судового розгляду у майбутньому, у випадку подальшого невиконання ОСОБА_2 своїх обов'язків. На даний час, достатнім заходом буде попередженння. про необхідність змінити ставлення до виховання дитини та контроль за поведінко відповідачки з боку органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 11, 12, 14 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 150, 155, 164 Сімейного Кодексу України, п.15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.12.2008 року № 20, ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог Конотопської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх дітей: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Покласти на орган опіки та піклування Конотопської районної державної адміністрації контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Буток Т. А.