Справа №337/886/15-ц
Провадження № 2о/337/29/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

при секретарі Жевакіній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Новояковлівська сільська рада народних депутатів Оріхівського району Запорізької області про встановлення факту сумісного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою.

У заяві вказала, що 27.05.2002 року померла її мати ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖС № 223551. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 5,82 га, яка розташована на території Новояковлівської сільської ради Оріховського району Запорізької області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю. Вона єдина спадкоємиця після смерті матері. Заповіт відсутній. Вона не зверталася у встановлений законом строк до нотаріальної контори або сільської ради з заявою про відмову від спадщини. Оскільки мати була похилого віку та потребувала сторонньої допомоги, з січня 2001 року по день її смерті вони мешкали разом, за її адресою місця проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується актом обстеження квартири на предмет фактичного проживання. Просила встановити факт постійного сумісного проживання ОСОБА_2, померлої 27.05.2002 року разом з нею на день відкриття спадщини.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала. Суду пояснила, що її мати ОСОБА_2 зареєстрована у Новояковлівській сільській раді. Вона її забрала до себе жити у січні 2001 року, де проживали разом у її квартирі, вона доглядала матір до смерті.

Зацікавлена особа - представник Новояковлівської сільської ради Оріховського району Запорізької області у судове засідання не зявився, про слухання справи сповіщений належним чином, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності вказаного представника.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, свідків, суд вважає заяву такою що підлягає частковому задоволенню у звязку з наступним.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження виданого Ново-Яковлівським сільзагсом 27.03.1951року, ОСОБА_3 народилася 24.03.1951 року, її матірю записана ОСОБА_2 ( а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 23.08.1969 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 Після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Горюнова» (а.с.7).

Як вбачається з свідоцтва про смерть І-ЖС № 223551, ОСОБА_2 померла 27.05.2002 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис № 06 (а.с. 6).

Довідкою центру обслуговування абонентів № 584 від 05.02.2015 року підтверджено, що за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 з січня 2001 року по 27.05.2002 року проживала її мати ОСОБА_2 ( а.с.9).

З акту від 05.02.2015 року на предмет фактичного проживання ОСОБА_2 у квартирі, вбачається, що зі слів свідків було встановлено, що ОСОБА_2 проживала разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 з січня 2001 року по 27.05.2002 року, по день смерті (а.с. 13).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона знайома з ОСОБА_1 з 1979 року, вони поряд мешкали до 1997 року, але стосунки підтримують і до теперішнього часу. Їй відомо, що мати ОСОБА_1 часто хворіла, тому ОСОБА_1 забрала її з села у Оріховському районі взимку 2001 року до себе у м.Запоріжжя. ЇЇ мати померла у травні 2002 року. Весь цей час її доглядала ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що вона сусідка ОСОБА_1 Вона бачила, що у ОСОБА_1 проживала її мати ОСОБА_2, приблизно протягом півтора року, ОСОБА_1 доглядала матір до дня смерті.

У відповідності до п. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

Згідно п.23. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З викладеного вище, пояснень ОСОБА_1 та свідків вбачається, що ОСОБА_2 проживала разом з ОСОБА_1 з січня 2001 року по день її смерті -27.05.2002 року, протягом певного часу, а не постійно, а тому заява ОСОБА_1 про встановлення факту постійного сумісного проживання ОСОБА_2, померлої 27.05.2002 року разом з нею на день відкриття спадщини підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215, 256 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_2, яка померла 27 травня 2002 року разом з ОСОБА_1 на день відкриття спадщини.

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Г.Є. Гнатик