АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2495/15 Головуючий 1-інст.- Березовська І.В.
Категорія - право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів колегії - КРУГОВОЇ С.С.,

- МІНЕНКОВОЇ Н.О.,

за участю секретаря - Пруднікової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на самочинне будівництво,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до Харківського районного суду суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на самовільно збудовану квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 січня 2015 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 20 березня 2015 року про виправлення описок, у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на невідповідність рішення суду ст.213 ЦПК України.

Зазначає, що наказом Інституту шовківництва Української академії аграрних наук від 03 серпня 2005 року їй була надана жила площа, а саме вказана кімната АДРЕСА_1. У 2006 році вона та інші мешканці гуртожитку за власний рахунок самочинно реконструювали гуртожиток у багатоквартирний житловий будинок.

Рішенням виконкому Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області №724 від 09 жовтня 2007 року Інституту шовківництва надано згоду на збереження самочинно перебудованої будівлі гуртожитку.

Рішеннями Мереф`янської міської ради від 27 квітня та 29 лютого 2012 року вказаному гуртожитку надано статус житлового будинку, прийнято будівлю в комунальну власність територіальної громади міста Мерефа, а будинок передано на баланс ОСББ «Дивограй».

Вона звернулася до Мереф`янської міської ради для отримання свідоцтва про право власності на вказану квартиру, де їй було рекомендовано вирішити це питання у судовому порядку.

Вказує, що жодна фізична та/або юридична особа не заперечує проти її вимог у тому числі і відповідач.

Стверджує, що намагається отримати визнання права власності у спосіб, що не заборонений законом.

Заслухавши доповідь судді,пояснення позивача,перевіривши доводи скарги і матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на самочинно переобладнану квартиру в порядку ст.376 ЦК України, проте право власності в порядку даної статті може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв'язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом.

Судова колегія погоджується з вказаним висновком, оскільки він грунтується на законі і відповідає обставинам справи.

По справі встановлено, що наказом Інституту шовківництва Української академії аграрних наук від 03 серпня 2005 року ОСОБА_4 була надана жила площа в сімейному гуртожитку. площею 53 кв.м. , 31.10.2006 року видано ордер на право заняття житлової площі у гуртожитку за адресою : АДРЕСА_1, розміром 53,0 кв.м. на склад сім"ї ОСОБА_4 - мати і ОСОБА_5ІНФОРМАЦІЯ_1 - син. ( а.с.54-55).

У 2006 році мешканці гуртожитку, у тому числі і позивач, самочинно реконструювали гуртожиток у багатоквартирний житловий будинок.

Рішенням виконкому Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області № 724 від 09 жовтня 2007 року Інституту шовківництва надано згоду на збереження самочинно перебудованої будівлі гуртожитку.

Рішеннями Мереф`янської міської ради від 27 квітня та 29 лютого 2012 року вказаному гуртожитку надано статус житлового будинку, прийнято будівлю в комунальну власність територіальної громади міста Мерефа, а будинок передано на баланс ОСББ «Дивограй», а рішенням від 14.06.2012 року впорядкована нумерація квартир цього будинку , зокрема, кімнаті АДРЕСА_1 присвоєно АДРЕСА_1, з загальною площею квартири 64,8 кв.м., житловолю - 51,8 кв.м.

Отже позивачем здійснено не самовільне будівництво, а самовільне реконструкція займаного житлового приміщення, яке не належало їй на праві власності, тому суд підставно виходив з того, що норми ст.376 ЦК України не поширюються на спріні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4, у тому числі і посилання на визнання позову відповідачем не спростовують висновків суду і не є підставою для скасування або зміни рішення.

Так, у відповіді за № 2242 від 13.09.2012 року на колективне звернення мешканців будинку АДРЕСА_1 щодо приватизації займаного ними житла Мерефянська міська рада вказала, що у зв"язку з реконструкцією квартир та зміною адреси будинку і номерів квартир, питання про право власності на займане житло треба вирішувати у судовому порядку (а.с.16)

Між тим, вказана відповідь не містить посилання на те, що Мерефянською міською радою прийнято рішення про надання дозволу наймачам житла в зазначеному будинку на приватизацію або на інше рішення у відповідності до якого до цих осіб може перейти право власності на займане житло і такі рішення в матеріалах справи відсутні.

Крім того, згідно ордеру та інших матеріалів справи, житло, щодо якого позивачкою заявлені вимоги про визнання права власності, надано ОСОБА_4 на склад сім"ї з двох осіб і остання в апеляційному суді не заперечувала, що її повнолітній син ОСОБА_5 зареєстрований у спірній квартирі. Проте, вказана особа до участі у справі не залучена і свого ставлення щодо заявлених ОСОБА_4 вимог не висловлювала.

Питання щодо внесення змін у договір найму житла, з урахуванням здійсненої реконструкції є компетенцією власника будинку, яким є територіальна громада міста Мерефа, до його ж компетеннції відноситься прийняття рішення щодо передачі у власність наймачів та членів їх сімей займаних житлових приміщень.

Згадана відповідь Мерефянської міської ради не містить посилання на обставини, з яких рада позбавлена можливості прийняти відповіне рішення, а визнання нею позову не є підставою перекладання вирішення цього питання на суд .

Судова колегія визнає, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, що у відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для відхиленння апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, . 313, 314, 315, 317, 319,324 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 січня 2015 року залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії - підписи

Копія вірна. Суддя -

Апеляційну скаргу ОСОБА_4

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 січня 2015 року

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя -

Судді колегії -