Справа № 699/654/15-ц
Номер провадження 2/699/353/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2015 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Побережної Н.П.,

за участі секретарів судового засідання - Могильної І.В., Журавель І.В.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - Савранської А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсунь -Шевченківський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Житлово-будівельного кооперативу №4, про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2015 позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання відповідача надати позивачеві ключі від вказаної квартири, забезпечити йому вільний доступ до квартири та не чинити перешкод у користуванні позивачем квартирою, а у випадку відмови відповідача надати ключі від квартири, в присутності судових виконавців дозволити позивачеві демонтувати існуючий замок на вхідних дверях у квартиру АДРЕСА_1, вставити свій замок з наданням відповідачу екземпляра ключів.

Свій позов позивач мотивує тим, що він є співвласником вказаної квартири, але відповідач не бажає надавати вільний доступ до квартири позивачеві, тому він не має можливості користуватися своєю квартирою, і в зв'язку з чим і звернувся до суду.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет та підставу позову і протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

У суд позивач з'явився, підтримав позов, дав пояснення аналогічні до позову.

Відповідач до суду з'явилася, проти задоволення позову заперечувала частково, вказавши, що визнає позов щодо надання ключа від квартири, та не заперечує щоб позивач особисто користувався квартирою, щодо вимоги про встановлення замка заперечує .

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача у судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення на підставі наступного.

У суді встановлено, що рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.07.1994 по справі №2-5/1994 розподілено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1, виділено у володіння, користування і розпорядження ОСОБА_1 кімнату №4 згідно експертизи, площею 8,1 кв.м., що становить 22/100 частини квартири, зобов'язано правління кооперативу №4 відкрити окремий рахунок на 22/100 частини квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1, виділено у володіння, користування і розпорядження ОСОБА_2 кімнати №5 з лоджією і №7 з балконом загальною площею 29,0 кв.м., що становить 78/100 частини квартири, стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю у вартості його долі у квартирі і виділеної йому в натурі частини квартири, та залишено у загальному користуванні сторін кухню, коридор, ванну, туалет і стінні шафи (а.с.5).

Згідно витягу про державну реєстрацію прав №29426000 від 24.03.2011 квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 - 22/100 частини квартири та ОСОБА_2 - 78/100 частини квартири (а.с.6).

Відповідно до рапорту ДІМ СДІМ Корсунь-Шевченківського РВ УМВС старшого лейтенанта міліції Садівського Р.О. від 11.06.2015, під час спілкування з ОСОБА_2 було з'ясовано, що ключі від квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вона надавати не буде, так як сама там проживає та не бажає, щоб колишній чоловік мав вільний доступ до даної квартири (а.с.7).

Відповідно до ст. 41, 55 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 316, 319, 321 ЦК України передбачене, що право власності є право особи на річ (майно), яким власник володіє, користується, розпоряджається на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

При вирішенні даного спору, суд також враховує положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Так у Рішенні Європейського Суду з прав людини від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велей Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є джерелом права у національній правовій системі.

Таким чином, суд вважає, що позивач на законних підставах пред'явив позов до відповідача, який належить до часткового задоволення в частині зобов'язання відповідача надати позивачеві ключі від вказаної квартири, забезпечити йому вільний доступ до квартири та не чинити перешкод у користуванні позивачем квартирою. Щодо позовних вимог про вставленням позивачем свого замка з наданням відповідачу екземпляра ключів суд вважає, що такі вимоги не належать до задоволення, так як відповідач визнала позов в частині надання ключів від квартири позивачу.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст. 316, 319, 321, 391 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с. Петрушки Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, зареєстрованої по АДРЕСА_1, інші дані про особу суду не відомі надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Попівка Смілянського району Черкаської області, зареєстрованого та жителя по АДРЕСА_2, інші дані про особу суду не відомі, ключі від квартири АДРЕСА_1, та забезпечити ОСОБА_1 вільний доступ до квартири і не чинити перешкод у користуванні квартирою.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Побережна Н. П.