Справа № 715/275/15-ц
Провадження № 2/715/200/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого-судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Глибока справу за позовною заявою кредитної спілки «Буковинський Альянс» до ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач КС «Буковинський Альянс» звернувся в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що 30 липня 2007 року між ним і відповідачем ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 1087. 18 жовтня 2007 року між тими ж сторонами було укладено кредитний договір № 1250. Згідно умов даних договорів останньому було надано кредит в розмірі 10000,00 грн. та 3000,00 грн. відповідно на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості строком до 30 липня 2008 року та до 17 жовтня 2008 року відповідно. Відповідач зобовязався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки згідно графіків погашення кредитів. Відповідач свої зобовязання належним чином не виконав. Загальна сума заборгованості становить 60577,05 грн., проте Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 29 квітня 2009 року з відповідача стягнуто 10773,41 грн., однак судове рішення не виконано, тому просять суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість в розмірі 60577,05 грн. та судові витрати.

Під час розгляду справи, 03 березня 2015 року позивачем позовні вимоги було змінено, згідно змінених позовних вимог позивач просить суд стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість в розмірі 60577,05 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 16 березня 2015 року до участі у справі у якості співвідповідача залучено ОСОБА_5

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю, в своїх поясненнях підтвердили обставини, які викладені в позовній заяві, просили змінені позовні вимоги задовольнити.

Представник вiдповiдачів ОСОБА_3 в судовому засіданні змінені позовні вимоги не визнала, в своїх запереченнях посилалася на їх безпідставність і на пропуск строку позовної давності, просила суд у задоволенні змінених позовних вимог відмовити.

Вислухавши пояснення учасників процесу та, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Так, із кредитних договорів № 1087 від 30 липня 2007 року та № 1250 від 18 жовтня 2007 року, вбачається, що відповідач ОСОБА_4 отримав кредитні кошти в розмірі 10000,00 грн. та 3000,00 грн., на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості строком до 30 липня 2008 року та до 17 жовтня 2008 року відповідно.

Згідно договорів поруки від 30 липня 2007 року № 1087 та 18 жовтня 2007 року № 1250, поручителем за кредитними зобовязаннями відповідача ОСОБА_4 виступає відповідачка ОСОБА_5

Крім того, судом також встановлено, що Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 29 квітня 2009 року з відповідача ОСОБА_4 стягнуто заборгованість за вказаними кредитними договорами в розмірі 10773,41 грн.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Таким чином, кредитна спілка, подавши позов у 2009 році про стягнення заборгованості за кредитними договорами, скористалася своїм правом повернення позики з нарахованими відсотками.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК України, зокрема ст. 559 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У абз. 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України.

Таким чином із ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, разом із тим виникає грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України.

Тому, вимоги банку про стягнення заборгованості після винесення судового рішення від 29 квітня 2009 року, до розміру якої також включено відсотки за користування кредитом та пеня, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Із позовними вимогами про стягнення сум з підстав, передбачених ст. 625 ЦК України, позивач не звертався.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 203, 526, 527, 530, 536, 551, 553-555, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3-11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

У задоволенні позовних вимог кредитної спілки «Буковинський Альянс» до ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: