АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

23 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г., Саліхова В.В.

при секретарі: Бусленко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року

в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 19 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду відмовлено.

Не погодившись із таким вирішенням питання ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової про задоволення заяви про скасування рішення третейського суду. Посилається на те, що судом допущено неповноту з'ясування обставин та не було ураховано, що спір вирішений за його відсутності й того, що він не був повідомлений належним чином про наявність такого спору у третейському суді.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта - ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримала з підстав наведених в ній.

Представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Молдавська О.В. просила апеляційну скаргу відхилити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої по справі ухвали в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відмовивши у скасуванні рішення третейського суду, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для його скасування зазначені заявником не ґрунтуються на законі.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується і вважає його правильним.

Положеннями статті 17 ЦПК України передбачено, що сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом. Рішення третейського суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 51 Закону України рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

Рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Статтею 389-5 ЦПК України також визначений аналогічний вичерпаний перелік підстав для скасування рішення третейського суду.

Судом встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором .

Позов подано до Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, який є компетентним щодо прийняття даного позову до свого провадження відповідно до укладеного між сторонами договору.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 19.12.2014 року позов задоволено.

З огляду на те, що розгляд справи у Постійно діючому третейському суді при Асоціації українських банків відбувся відповідно до його регламенту, спір підвідомчий цьому суду, судом вирішено питання в межах третейської угоди, повноважним складом суду, третейське застереження в установленому законом порядку не визнавалося недійсним і цього заявник не оспорює, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у скасуванні рішення третейського суду.

На обґрунтування своєї заяви про скасування цього рішення та доводів апеляційної скарги, заявник посилався на те, що третейський суд вирішив питання про права і обов'язки особи, яка не брала участь у справі, а саме без його участі,оскільки він не був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином.

Разом із цим ОСОБА_1, відповідно до позовної заяви, поданої до третейського суду є одним з відповідачів, тобто особою яка бере участь у справі (ст. 34 ЗУ «Про третейські суди»).

Крім того, передбачений ст. 51 ЗУ «Про третейські суди» та ст. 389-5 ЦПК України, виключний перелік підстав для скасування рішення третейського суду не містить такої підстави на яку послався заявник.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають і зводяться до оскарження рішення третейського суду по суті .

Ухвала суду відповідає вимогам закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа № 755/8530/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10278/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Катющенко В.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.