Провадження № 2/344/1275/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Польської М.В.

при секретарі c/з Дзюбак Х.Б..

з участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконкому Івано-Франківської міськради, треті особи - ДП «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод», ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, про зобов'язання видати ордер, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» про зобов'язання відповідача видати позивачу ордер на квартиру НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.04.2015р. було залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7

Представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання з'явилася, та заперечила проти задоволення позовних вимог, зазначивши суду про те, що дана спірна квартира була предметом розгляду в судових справах, та на дану квартиру є зобов'язання судом виконкому видати ордер не позивачам, а ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державне підприємство «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» в судове засідання з'явився та не заперечував щодо задоволення позовних вимоги в повному обсязі.

ОСОБА_5, яка є одночасно і представником ОСОБА_6, ОСОБА_7, просила суд в позові відмовити, оскільки дана квартира за рішенням судів надана сімї ОСОБА_7 та зобов'язано видати ордер на квартиру НОМЕР_2 (колишня НОМЕР_1) в АДРЕСА_1.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

В обґрунтування позовних вимог позивач на те, що він та його дружина зареєстровані в гуртожитку АДРЕСА_1 з 1985 року.

При цьому судом встановлено, що позивач зареєстрований не у спірній квартирі, а в кімнаті НОМЕР_3, що підтверджено записом в паспорті (а.с.5зв.,7зв.) та ним і не заперечувалось.

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 20.04. та 22.06.2004 року (а.с.24, 35) було дано дозвіл ДП «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» переобладнати 4-9 поверхи гуртожитку на житловий будинок, який закінчений будівництвом (реконструкцією) в 2010 році (а.с.22), даний факт визнається сторонами.

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 28.10.2010р. № 281LVIII будинок НОМЕР_4 за адресою по АДРЕСА_1, який належав ДП МОУ «63 котельно-зварювальний завод» прийнято в комунальну власність територіальної громади м. Івано-Франківська та передано на баланс ЖЕО-6 (а.с.21). Таким чином, у комунальну власність територіальної громади міста прийнято житловий будинок АДРЕСА_1.

Підставою для задоволення позовних вимог, є посилання в позові та поясненнях на протоколи спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету заводу, а саме: протокол №27 від 23.10.2006 року, яким включено в списки кандидатів для отримання квартир, в т.ч. в квартиру НОМЕР_2 площею 56 м.кв. сім'ю ОСОБА_2 (а.с.14-16), протокол №68 від 16.02.2009р. яким надано квартиру НОМЕР_1 (колишня НОМЕР_2 після реконструкції) площею 84.6м.кв. на 9-му поверсі сім'ї ОСОБА_2 (не надано до матеріалів справи) та протокол НОМЕР_4 від 06.09.2010 року про затвердження квартиронаймачів згідно нумерації квартир та технічного паспорта на квартиру, виділення квартири НОМЕР_1 площею 84.6м.кв. на 9-му поверсі ОСОБА_2 (а.с.17-19).

Однак, такі протоколи на підставі яких обґрунтовані вимоги позову, як з'ясовано судом, були скасовані в судовому порядку, а права на квартиру НОМЕР_2 ( НОМЕР_1) належать ОСОБА_7.

Так, по справі №2-288/2010, було видано Івано-Франківським міським судом виконавчі листи 06.05.2010 року про зобов'язання ДП МОУ «63 котельно-зварювальний завод» усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 житловим приміщенням по вул.Нова,5, які внаслідок реконструкції складають цілісну квартиру НОМЕР_2. Дане виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду триває і на сьогоднішній день.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 28.11.2008р. п.2 протоколу №27 від 23.10.2006 року, в частині яким включено в списки кандидатів для отримання квартир, в т.ч. в квартиру НОМЕР_2 площею 56 м.кв. сім'ю ОСОБА_2, визнано недійсним, про що зазначено в ухвалі Апеляційного суду Івано-Франківської області від 01.02.2012 року (а.с. 70-71).

Протокол №68 від 16.02.2009р. яким надано квартиру НОМЕР_1 (колишня НОМЕР_2 після реконструкції) площею 84.6м.кв. на 9-му поверсі сім'ї ОСОБА_2, визнано недійсним рішенням Івано-Франківського міського суду від 29.11.2012 року (а.с.73).

Протокол НОМЕР_4 від 06.09.2010 року про затвердження квартиронаймачів згідно нумерації квартир та технічного паспорта на квартиру, виділення квартири НОМЕР_1 площею 84.6м.кв. на 9-му поверсі ОСОБА_2, визнано недійсним рішенням Івано-Франківського міського суду від 29.03.2013 року (а.с.74-76).

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 14.08.2013 року зобов'язано виконавчий комітет видати сімї ОСОБА_6 складом 4 особи ордер на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.45-54).

Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

За загальними правилами статей 51 - 53 ЖК УРСР питання про надання такого жилого приміщення вирішується тим органом, якому належить або у віданні якого знаходиться жилий будинок. В судовому ж порядку, як це передбачає ч. 2 ст. 54 ЖК, може вирішуватись спір лише у разі відмови в наданні такого приміщення.

В даному випадку відповідач зазначає, що наявність спору стосовно користування жилими приміщеннями - квартирою НОМЕР_1 (колишня НОМЕР_2) у будинку НОМЕР_4 по АДРЕСА_1 перешкоджає видачі виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради відповідних ордерів після передачі будинку (колишнього гуртожитку) до комунальної власності, окрім того, позивач на черзі у виконкомі не перебуває (а.с.25-26, 38), виконком зобов'язано видати саме на цю квартиру ордер сімї ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 58 ЖК України ордер на жиле приміщення є єдиною підставою для вселення в жиле приміщення.

Виходячи з норм ст. ст. 9, 14 Житлового кодексу України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. Виконавчі комітети міських рад у межах і в порядку, встановлених законодавством здійснюють управління житловим фондом місцевих рад.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що право позивача на проживання в квартирі НОМЕР_1 в буд.НОМЕР_4 по АДРЕСА_1 не набуто у встановленому порядку, а всі протоколи щодо надання ОСОБА_2 даної квартири скасовано, є рішення суду яким вже зобовязано виконком видати іншій особі ордер на спірну квартиру НОМЕР_2 (НОМЕР_1), а тому позовні вимоги щодо зобов'язання виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради видати на ім'я ОСОБА_2 відповідний ордер на квартиру НОМЕР_1 в буд.НОМЕР_4 по АДРЕСА_1 є безпідставні та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 9,14,51-53,58 ЖК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61, 209, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до виконкому Івано-Франківської міськради, треті особи - ДП «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод», ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, про зобов'язання видати ордер на квартиру АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 22 травня 2015 року.

Суддя: Польська М.В.