Справа №339/187/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Поляниця М.М.

з участю: секретаря судового засідання Стельмах М.Ю.

прокурора Юхман Л.Я

головного державного виконавця Свериди В.Р

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу Долинського міжрайонного прокурора про визнання неправомірними дії (винесення постанови про закінчення виконавчого провадження), зобов'язання вчинити певні дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Болехівського міського управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1,-

в с т а н о в и в :

Долинський міжрайонний прокурор 06 травня 2015 року звернувся до суду з зазначеною скаргою. Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у відділі ДВС Болехівського міського управління юстиції перебував виконавчий лист №2-о-5, виданий 31.05.2010 р. Болехівським міським судом про стягнення з ОСОБА_2І на користь ОСОБА_3Т аліментів в розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно на утриманні ОСОБА_4В, 27 квітня 1998 р.н та ОСОБА_5В, 29 червня 1999 р.н до досягнення ними повноліття. Постановою головного державного виконавця відділу ДВС Болехівського міського управління юстиції ОСОБА_1Р, від 22.04.2015 року, в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження з примусового виконання данного виконавчого листа закінчено на підставі п.3 ч.1 ст.49 вищезазначеного Закону у зв'язку із смертю стягувача ОСОБА_3Т, яка була піклувальником неповнолітніх дітей, позбавлених батьківського піклування.

В судовому засіданні прокурор Долинської міжрайпрокуратури вимоги скарги підтримала та зазначила, що у відповідності до норм Цивільного кодексу України неповнолітні у віці від 14 до 18 років мають право на розпорядження своїм заробітком, стипендією, доходами. Державний виконавець неправомірно закрив виконавче провадження, оскільки аліментні обов'язки допускають правонаступництво.

Головний державний виконавець ВДВС Болехівського міського управління юстиції в судовому засіданні вимоги скарги не визнав та зазначив, що до нього ніхто не звертався з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у зв'язку зі смертю ОСОБА_3, яка була піклувальником неповнолітніх дітей.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився ззаяви матері вбачається, що за місцем реєстрації не проживає і месце його знаходження їй не відоме.

Заслухавши осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, давши їм правову оцінку, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у ч.2 ст.51 Основного Закону зазначається, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Нормами статті 48 Основного Закону України встановлено, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямова-них на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження"державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст.383 ЦПК Українисторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до 2 статті 387 ЦПК Україниу разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За змістом ст.124 Конституції Українита ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно з ст.ст. 383,384 ЦПКУкраїни сторони виконавчого провадження мають право, скаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого про-вадження у порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що мотивами звернення до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу ДВС Болехівського міського управління юстиції прокурор зазначає, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 22 квітня 2015 року - суперечить вимогам законодавства та грубо порушуює конституційні права неповнолітніх дітей, оскільки рішення суду не виконано в повному обсязі.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів цивільної справи №2-о-5/2010 року встановлено, що ухвалою Болехівського міського суду від 19.05.2010 р. замінено стягувача ОСОБА_6О на ОСОБА_3Т у зв'язку зі смертю стягцувача у виконавчому провадженні, відкритому на підставі рішення Болехівського міського суду від 03.03.2008 року про стягнення з ОСОБА_2І на користь ОСОБА_6 аліментів в розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно на утриманні ОСОБА_4В, 27.04.1998 р.н та ОСОБА_5В,29.06.1999 р.н до досягнення ними повноліття На виконання рішення суду Болехівським міським судом 31.05.2010 року видано виконавчий лист № 20-5/10. (а.с.11-12.23-24 справа №2о-5/10 р.)

Однак 22.04.2015 року головним державним виконавцем відділу ДВС Болехівського міського управління юстиції ОСОБА_1 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст.49 Про виконавче провадження у зв'язку із смертю стягувача ОСОБА_3, яка настала 07 квітня 2015 року.

Згідно п.1 ч.1 ст.37 Закону України про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі: смерті, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво;

У відповідності до п.3 ч.1 ст.49 вище зазначеного Закону виконавчне провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Отже, наведений у ст.49 Закону припис містить вказівку щодо можливості закінчення виконавчого провадження лише у разі смерті стягувача за відсутності правонаступництва.

Судом встановлено, що державним виконавцем не з'ясовано хто є правонаступником прав та обов'язків стягувача не вирішено питання про зупинення виконавчого провадження для вступу правонаступників, що передбачено вказаною нормою ст.37 вказаного Закону.

Нормами ст.32 ЦК України встановлено, що фізирчна особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадяти років (неповнолітня особа) має право самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншшими доходами.

З матеріалів справи встановлено, що неповнолітнім ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження виповнилось більше 16 та 15 років відповідно, а отже вони мають право на розпорядження аліментами, які боржник зобов'язаний сплачувати на їх утримання.

Відповідно до вимог ст.25 Закону України Про охорону дитинства діти які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави.

За таких обставин скарга Долинського міжрайпрокурора про визнання неправомірних дій, скасування постанови головного державного виконавця відділу ДВС Болехівського міського управління юстиції в Івано-Франківській області від 22.04.2015 р., зобов'язання вчинити певні дії підлягає до часткового задоволення.

Вимога прокурора про зобов'язання головного державного виконавця звернутися до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження регулюється ст. 378 ЦПК України. На час розгляду скарги, не встановлено, хто є правонаступником у даних правовідносинах, а тому дана вимога є передчасною.

На підставі викладеного Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.), ст.ст.124,129 Конституції України, ст.32 ЦК України ст.ст.1,11,37,49 Закону України Про виконавче провадження, керуючись ст.ст.10,58,60,197,209,210,383-387 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Скаргу Долинського міжрайонного прокурора про визнання неправомірними дії (винесення постанови про закінчення виконавчого провадження), зобов'язання вчинити певні дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Болехівського міського управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати неправомірні дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Болехівського міського управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженні №19729777 по виконанню виконавчого листа 2-о-5/10р. від 31 травня 2010 року виданного Болехівським міським судом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Болехівського міського управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженні №19729777 від 22 квітня 2015 р про закінчення виконавчого провадження примусового виконання виконавчого листа 2-о-5/10р від 31 травня 2010 року виданного Болехівським міським судом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття

Зобов'язати головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Болехівського міського управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 відновити виконавче провадженні №19729777.

В решті скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Поляниця М.М.