Номер провадження 2/754/4861/15
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2015 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ паспортної, реєстраційної та міграційної роботи Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувшись до суду з вищевказаним позовом, просить визнати за відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зобов'язати третю особу, зняти відповідача з реєстрації в даному жилому приміщенні.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 06.08.2015 року зазначений позов залишено без руху з наданням строку для усунення його недоліків з тих підстав, що він не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Зокрема, посилаючись у позові на те, що спірна квартира належить лише їй, позивачка в порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, не виклала в позові обставин і не зазначила конкретних правових доказів, які б свідчили, що вона є власником спірної квартири та чим конкретно це підтверджується.

Також у порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, чому в п. 3 прохальної частини позову, позовні вимоги до третьої особи пред'являються, як до відповідача і в той же час у позові не викладено обставин та не зазначено доказів того, якими конкретно неправомірними діями чи бездіяльністю саме третьої особи, порушені права, свободи і інтереси позивачки та чим конкретно це підтверджується, оскільки від правильності вирішення даного питання, залежить правильність вирішення питання про наявність правових підстав для притягнення саме третьої особи до цивільно-правової відповідальності перед позивачкою.

Крім того, в порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в позові не викладено обставин і не зазначено доказів, щодо наявності взагалі правових підстав для залучення до участі у справі, в якості самостійної процесуальної особи - відділу паспортної, реєстраційної та міграційної роботи Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві, який не є юридичною особою та не може бути самостійним учасником судового процесу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Із вказаної норми права вбачається, що вимоги про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити дії, мають розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Позивачка ж, в даному випадку, звернувся до суду у порядку цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 16 ЦПК України, не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

У порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, чому позовні вимоги до суб'єкта владних повноважень, який не є юридичною особою і не може бути самостійним учасником судового процесу, пред'явлені в порядку саме цивільного судочинства.

Від правильності вирішення останнього питання, залежить правильність вирішення питання, щодо підвідомчості та підсудності позовних вимог, пред'явлених до відділу паспортної, реєстраційної та міграційної роботи Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Копію ухвали від 06.08.2015 року, позивачка отримала 18.08.2015 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи, зворотним поштовим повідомленням.

У наданий строк, недоліки позову не були усунуті.

За таких обставин, позов слід вважати неподаним.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ паспортної, реєстраційної та міграційної роботи Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, вважати неподаною і після набрання даною ухвалою чинності, позовну заяву з додатками до неї повернути позивачці.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: