Ухвала

іменем україни

15 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 липня 2014 року та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 10 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання недійсними заповіту, договору дарування та стягнення грошових коштів.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 червня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 в частині визнання недійсними заповіту та договору дарування залишено без розгляду за заявою позивача відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Після уточнення позовних вимог ОСОБА_4 просила стягнути з ОСОБА_5 25 тис. грн, які належали ОСОБА_6, померлому 08 травня 2012 року, та після його смерті були вилучені працівниками міліції, а згодом повернуті ОСОБА_5, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори, а відповідач до нотаріальної контори не звертався, тому вона вважається особою, яка не прийняла спадщину.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 липня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 10 липня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено з інших підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржуване рішення апеляційного суду залишити без змін.

Так, зі змісту позовної заяви ОСОБА_4 вбачається, що її вимоги зводяться до стягнення з відповідача на її користь як спадкоємця першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 належних йому коштів у розмірі 25 тис. грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційним судом правильно зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Вказаний висновок апеляційного суду відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Оскільки апеляційним судом скасовано рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, тому відповідно до вимог ст. 332 ЦПК України необхідно залишити без змін саме це рішення апеляційного суду.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Рівненської області від 10 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:А.О. Леванчук В.А. Нагорняк Т.О. Писана