Справа № 161/695/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Присяжнюк Л.М.
Провадження № 22-ц/773/709/15 Категорія: 34 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Русинчука М. М.,

при секретарі Губарик К. А.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом. Покликався на ті обставини, що він є власником 8 бджолосімей, вулики з якими розміщені на території будинковолодіння по АДРЕСА_1. З метою збільшення медозбору, на земельній ділянці площею 0,50 га, що на території села посіяв медоносні рослини. На обробіток грунту, купівлю насіння рослин, їх посів витратив 1950 грн. В червні 2014 року, в період цвітіння медоносів, відповідач ОСОБА_2 на суміжній земельній ділянці встановив 19 вуликів.

Крім того позивач вказував, що оскільки пасіка відповідача знаходилась в межах зони перельотів його бджіл, то це вплинуло на продуктивність його бджолосімей, і як наслідок він не доотримав 30 кг. меду, вартість якого становить 1200 грн.

Також позивач зазначав, що наведеними неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 йому було заподіяно моральну шкоду, яка проявилась у душевних стражданнях та погіршенні стану здоров'я.

Посилаючись на те, що відповідач заподіяв йому зазначену шкоду, позивач просив суд стягнути в його користь 3150 грн. матеріальної та 3000 грн. моральної шкоди.

26 березня 2015 року рішенням Луцького міськрайонного суду в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі позивач просив його скасувати як незаконне, необґрунтоване і таке, що не відповідає фактичним обставинам справи та ухвалити нове рішення, яким задоволити його позовні вимоги.

Заслухавши пояснення сторін судового спору, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявності тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог.

Такий висновок суду є правильним.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У зазначеній нормі права встановлена єдина підстава цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди - правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправність дій чи бездіяльності заподіювача шкоди, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 на присадибній земельній ділянці по АДРЕСА_1 розмістив пасіку з восьми бджолосімей (а. с. 46).

З метою збільшення медозбору, позивач на території Баївської сільської ради засіяв медоносними рослинами земельну ділянку площею 0,50 га, яка належить ОСОБА_3 (а. с. 15, 17, 24).

Крім того встановлено, що в червні 2014 року на земельній ділянці по АДРЕСА_2, яка межує із вказзаною земельною ділянкою відповідач ОСОБА_2 розмістив 19 власних вуликів з бджолами (а. с. 18 - 21).

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 до адміністративної чи іншої відповідальності за свої дії не притягувався і жодні заходи за порушення Закону України "Про бджільництво" компетентними органами до нього не застосовувались (а. с. 19 - 20).

Отже, встановивши наведені обставини та врахувавши норми як матеріального так і процесуального закону, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що позивач не довів фактів протиправності дій відповідача та його вини в заподіянні йому матеріальних збитків, а отже і моральної шкоди, а тому немає і підстав для задоволення позову.

Таким чином, оскаржене рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу відповідно до ст. 308 ЦПК України слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді