Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

14 грудня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Ларіонової Н. М. ,

при секретарі - Ткаченко І. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2015 р. позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 27.11.2007 р. у розмірі 2 971,30 дол. США., що виникла станом на 30.06.2015 р., мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору 27.11.2007 р. відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав належним чином, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, то виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути.

У судовому засіданні представник позивача не з'явився, надав письмову заяву, в якій зазначив, що справу просить розглянути без його присутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог закону, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У відповідності до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання батьківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбаченого договором, більше ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачці кредитні ресурси в повному обсязі, однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, останній, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків не виконав. У зв'язку з чим, станом на 30.06.2015 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 11 420,11 дол. США., яка складається з: заборгованості за кредитом - в розмірі 2 898,91 дол. США., заборгованості по процентам за користування кредитом - в розмірі 7 027,56 дол. США, заборгованості за пенею та комісією - в розмірі1 493,64 дол. США., штрафів - в розмірі 23,80 дол. США (фіксована частина) та 140,36 дол. США(процентна складова). Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 8 612,97 дол. США, яка була стягнута рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30.08.2012 р. з відповідача на користь позивача, різниця становить 2 807,14 дол. США. Отже, заборгованість становить 2 971,30 дол. США, що за курсом 21,01 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.06.2015 року складає 62 426,91 грн. (в межах заявлених позовних вимог, за курсом на день розрахунку заборгованості).

Згідно ст. 257 ЦП України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 р. (справа № 6-14 цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі, погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду по розгляду цивільних і кримінальних справ №7 від 07.02.2014р. внесені зміни і доповнення у постанову Пленуму № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012р. В даній постанові зміни стосувались застосування строку позовної давності у кредитних правовідносинах, так зазначено, що положення п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», де вказано, що кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, стосується поза судового порядку вирішення спору. У зв'язку з цим для застосування строку позовної давності у судовому порядку необхідна заява відповідача про застосування строку позовної давності в порядку ст.267 ЦК України.

Відповідно до ст.267 ч.3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судові засідання не з'явився, заяву про застосування строку позовної давності, в т.ч. поштою та через канцелярію суду, не подав.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 1 218,0 грн. та сплати витрат за публікацію оголошення в пресі в розмірі та 420,0 грн., а разом - 1 638,0 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 610-611, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 15, 58, 59, 60, 88, 212-215, 224, 228, 233 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 27.11.2007 р. у розмірі 2 971,30 дол. США., яка виникла станом на 30.06.2015 р., що за курсом НБУ на 30.06.2015 р. складає 62 426,91 грн. (шістдесят дві тисячі чотириста двадцять шість грн. 91 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у розмірі 1 638,0 грн. (одна тисяча шістсот тридцять вісім грн. 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто Подільським районним судом м.Києва за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до районного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова