Провадження №2/761/6119/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

19 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Рибака М.А.,

при секретарі Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2015 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до вимог якої просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вказана квартира належить позивачу відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15 вересня 1998 року. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач, проте в травні 2012 року останній виїхав до Автономної республіки Крим та фактично не проживає у вказаній квартирі, за комунальні послуги не сплачує, місце його проживання та перебування невідоме, у зв'язку з чим позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним про поважні причини неявки в судове засідання не повідомив.

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15 вересня 1998 року (а.с. 4).

Згідно довідки форми № 3 від 22 травня 2015 року та 16 жовтня 2015 року у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с. 5, 20).

Як зазначає у позові позивач, відповідач не проживає у вказаній квартирі та за комунальні послуги не сплачує.

На підтвердження зазначеного позивачем надано до суду акти ТОВ «Кийградсервіс» від 08 квітня 2015 року, 02 жовтня 2015 року, 17 жовтня 2015 року (а.с. 6, 21-24).

Таким чином, відповідач добровільно залишив квартиру, тривалий час в ній не проживає, своєю реєстрацією в квартирі створює для позивача перешкоди.

Згідно ч. 3 ст. 156 ЖК України, співвласник повинен приймати участь у витратах по утриманню будинку, прилеглої території, сплачувати за інші комунальні послуги.

За ч. 1 ст. 316 правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі осіб.

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місце проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач участі у витратах по утриманню квартири не приймає, за комунальні послуги не сплачує та не проживає у ній тривалий час.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 169, 208, 209, 212-215, 218, 223-226, 292, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60 (двісті сорок три грн. 60 коп.) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.А. РИБАК