Справа № 161/5362/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Філюк Т.М.
Провадження № 22-ц/773/563/15 Категорія: 27 Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Лівандовської-Кочури Т.В.

суддів -Антонюк К.І., Овсієнка А.А.

при секретарі Черняк О.В.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» про стягнення грошових коштів за договором банківського рахунка, за апеляційною скаргою відповідача Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Стрюкової І.О. на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено в повному об'ємі.

Постановлено стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» (далі по тексту ПАТ КБ) «Надра» на користь ОСОБА_2 180 000 грн. 35 коп. грошових коштів за договором банківського рахунка.

Вирішено питання щодо судового збору.

Не погоджуючись із вищеназваним рішенням суду відповідач ПАТ КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Стрюкової І.О. подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Представник відповідача в судове засідання по невідомим суду причинам не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції. А тому, колегія суддів вважає можливим проводи розгляд справи за його відсутності, що відповідає вимогам ст. 305 ЦПК України.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник позивача апеляційну скаргу із наведених у ній мотивів просив відхилити, з огляду на безпідставність наведених у ній доводів.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних мотивів.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає в повній мірі.

Так, ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Ст. 1073 ЦК України визначено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із положеннями ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Ч. 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 серпня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» (змінив найменування на ПАТ КБ «Надра») та ОСОБА_2 був укладений безстроковий Договір по комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом подання Анкети-заяви про відкриття рахунків на оформлення тарифного плану пакету «Ласкаво просимо» та відкрито поточний (картковий) рахунок НОМЕР_1 на якому знаходились грошові кошти в розмірі 180 200 грн. 35 коп. (а.с.13).

13 вересня 2013 року на ім'я ОСОБА_2 направлено лист, яким останньому відмовлено у видачі відповідної суми з рахунка та одночасно повідомлено, що кошти, перераховані на поточний рахунок НОМЕР_1 10 жовтня 2008 року в сумі 180 195 грн. 60 коп., частково в сумі 180 000 грн. були ним отримані 14 жовтня 2008 року в касі відділення № 0299. За обслуговування даного тарифного пакета щомісячно списувалась комісія в розмірі 39 грн. 90 коп. Станом на 30 серпня 2013 року за позивачем рахується борг в сумі 233 грн. 11 коп. (а.с. 12).

ОСОБА_2 порушив в судовому порядку питання про стягнення з ПАТ КБ «Надра» коштів, які містяться на вищезгаданому картковому рахунку НОМЕР_1 в сумі 180 200 грн. 35 коп., заперечуючи факт одержання зазначених коштів в касі банку.

Висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 726 від 22 грудня 2014 року встановлено, що підпис розміщений в графі «Підпис» Заяви на видачу готівки з карткового рахунку від 13 жовтня 2008 року - виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою. Підпис розміщений в графі «зазначену суму одержав» Заяви на видачу готівки від 14 жовтня 2008 року - виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою (а.с. 141-147).

Таким чином, установивши, що ПАТ КБ «Надра» відмовляє позивачу у видачі належних йому коштів, що містяться на картковому рахунку, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Ч. 5 ст. 261 ЦК України визначено, за зобов'язаннями строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Доводи апеляційної скарги про застосування позовної давності до заявлених позивачем ОСОБА_2 вимог, у розглядуваному випадку, є неприйнятними, так як між стронами мало місце укладення безстрокового договору, і з вимогою про виконання зобов'язання до установи банку останній звернувся в 2013 році, тоді як заяви на видачу готівки датовані 2008 роком останній не підписував.

З огляду на викладене, суд прийшов до правильного висновку про те, що відмова банку у поверненні грошових коштів з поточного (карткового) рахунка ОСОБА_2 суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 41 Конституції України, статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобою, а також ст. 1068 ЦК України та умовам укладеного між сторонами договору, тому обґрунтовано задовольнив позов.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Стрюкової І.О. відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2015 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді