Справа № 265/1602/15-ц
Провадження № 2/265/1011/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В. В.,

при секретарі - Байрачній І.О.

за участю представника - ОСОБА_1,

за участю прокурора - Кулік А.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

третя особа: Орган опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації

Маріупольської міської ради,

Прокурор Орджонікідзевського району міста Маріуполя

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2015 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачка посилалась на ті обставини, що вона є бабусею неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Мати онуки позивачки - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року. На даний час онука проживає разом з позивачкою, де їй були створені хороші умови для її проживання, розвитку та виховання. Відповідач - ОСОБА_3 проживає окремо від доньки, протягом сьома років взагалі не бере участі у її вихованні, не провідує, не цікавиться її долею, розвитком, станом здоров'я. За час навчання в ЗОШ-ІІІ № 15 батько жодного разу не приходив до школи, контакту з вчителями не підтримував, успіхами доньки не цікавиться. Зазначені вище фактори говорять про те, що відповідач, розуміючи винність своєї поведінки, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками по відношенню до своєї доньки - ОСОБА_4. Враховуючи вищевикладене, позивачка ОСОБА_2 просить суд позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засідання позивачка ОСОБА_2 повністю підтримала заявлені вимоги, та пояснила, що з 2006 року її онука - ОСОБА_4 та її мати проживали разом з нею, в її будинку. Вона змалечку виховувала свою онуку ОСОБА_4, оскільки її мати часто і тривало хворіла. Після смерті її доньки - матері ОСОБА_4, вона повністю взяла на себе обов'язок щодо виховання та утримання малолітньої ОСОБА_4. Батько - відповідач по справі життям малолітньої ОСОБА_4 не цікавився, жодного разу на протязі семи років не відвідував її і навидь не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, від нього в матеріалах справи є заява з проханням слухати справу за його відсутності, а також останній не заперечує поти позбавлення його батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради - ОСОБА_1 діюча на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та пояснила, що дійсно, Службою, було встановлено той факт, що відповідач ОСОБА_3 повністю ухиляється від виконання батьківських прав. Малолітню доньку не відвідує, матеріально не утримує, подарунки, речі та продукти харчування не купує, особистим життям дитини не цікавиться. ОСОБА_4 проживаєть разом з бабусею та дідусем, які і піклується про неї, повністю матеріально утримують та створили всі необхідні умови щодо повноцінного розвитку дитини. Просить суд прийняти рішення максимально врахувавши інтереси дитини.

Прокурор Орджонікідзевського району міста маріуполя - Кулік А.В. проти задоволення позову не заперечує, вважає його обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З'ясувавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, даючи оцінку доводам позивача, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого Відділом РАЦС Приморського виконавчого комітету міста Маріуполя, 21 серпня 1990 року, ОСОБА_9 та ОСОБА_2 уклали шлюб, про що 21 серпня 1990 року було зроблено відповідний актовий запис № 566. Після одруження прізвище дружині змінено на «ОСОБА_2».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 09 серпня 1985 року відділом РАЦС Жовтневого районного виконавчого комітету міста Жданова, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 року, про що 19 листопада 1977 року було зроблено відповідний актовий запис № 1947. Батьками зазначено ОСОБА_12 та ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області 30 листопада 2002 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали шлюб 30 листопада 2002 року, про що було зроблено відповідний актовий запис № 343. Після одруження подружжю було надано прізвище «ОСОБА_5» (а.с. 9)

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого 14 грудня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 156, ОСОБА_4 народилась, НОМЕР_6 року, про що 29 травня 2003 року було зроблено відповідний актовий запис № 156, батьками зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ( а.с.8).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 27 квітня 2013 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвали шлюб 14 грудня 2007 року, актовий запис 492. Після розірвання шлюбу прізвище дружини та чоловіка не змінено. (а.с.10)

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 30 січня 2015 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року, у віці 37 років, про що було зроблено відповідний актовий запис № 109.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 164 СК України мати чи батько дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Як роз'яснено п. п. 15, 16, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина……..

Згідно довідки з місця проживання № 42 виданої 20 лютого 2015 року КСН «Селища Південний» ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з онукою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 11)

Згідно педагогічної характеристики виданої директором ЗОШ № 15, з якої вбачається, що батько ОСОБА_3 донькою не займається, до школи жодного разу не приходив, вихованням та навчанням малолітньої влади займається після смерті матері - бабуся ОСОБА_2. (а.с.12)

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно висновку Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради № 01-11-252 від 16 квітня 2015 року, батько малолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_3 самоусунувся від виховання малолітньої та згоден на позбавлення його батьківських прав а тому враховуючи зазначені обставини є достатньо підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4.

Відповідно до вимог ст.ст. 7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши в повному обсязі матеріали справи, а також той факт, що відповідач ОСОБА_3 самоусунувся від виховання доньки, взагалі не цікавився її життям, морально дитину не підтримує, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, дитина постійно проживає разом з бабусею ОСОБА_2, яка забезпечує їй достатній рівень життя, займається її вихованням, морально та матеріально підтримує її, а тому суд вважає що з метою захисту прав та інтересів дитини, можливо позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

На підставі ст. ст. 155, 164 ч. 1 п. 2, 165, 166 ч. 1, Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Орган опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, прокурор Орджонікідзевського району міста Маріуполя - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 сплачений останньою судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено особами, які брали участь у розгляді справи в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя_________________________В.В. Шиян