АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/609/15 Головуючий 1 інст. - Пілюгіна О.М.
Справа № 635/9082/14-ц Доповідач - Кругова С.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого КРУГОВОЇ С.С.

суддів ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

МІНЕНКОВОЇ Н.О.

секретаря Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 20 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» про захист прав споживача,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом у якому просив визнати, що ПАТ «Харківгаз» неналежним розглядом його заяви від 01.09.2014 року та ігноруванням поданої ним 03.10.2014 року до ПАТ «Харківгаз» претензії, порушив вимоги укладеного між ним та відповідачем Типового договору, що є порушенням його прав як споживача. Стягнути на його користь з відповідача кошти, розмір яких визначити у суді, в якості відшкодування моральної шкоди завданої порушенням його прав споживача і на підставі визнання ПАТ «Харківгазом» претензії від 03.10.2014 року обґрунтованої, в частині сплачувати 50 грн. за кожен день надання йому послуги з газопостачання з порушенням ст.29 п.22 Типового договору. Зобов'язати ПАТ «Харківгаз» сплачувати позивачу 50 грн. за кожен день надання йому послуги з газопостачання з порушенням ст.29 п.22 Типового договору починаючи з 03.10.2014 року по день ухвалення рішення судом, або усунення недоліку.

В запереченнях на позовну заяву відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що частково вимоги, які висував позивач у своїх претензіях були виконані, а інші вимоги є неправомірними, так як ґрунтуються на положеннях законодавства, які вже втратили чинність.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 20 листопада 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не застосував норми матеріального права, які повинен був застосувати.

Вказує, що Типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання пролонговано до теперішнього часу.

Він звернувся до відповідача з заявою, у якій вказав на порушення ним безпеки надання послуги з газопостачання, а саме з проханням демонтажу закритої внутрішньої ділянки будинкового газопроводу, наявність якої суперечить положенням СНіП та Типовому договору. Проте, це звернення ПАТ «Харківгаз» було проігнороване.

Звертає увагу, що відповідач несе відповідальність за порушення вимог правил газопостачання, тому ОСОБА_2 надав до ПАТ «Харківгаз» обґрунтовану претензію, як того вимагає вказаний Договір, з посиланням на норми СНіП. Дану претензію відповідач також проігнорував та в порушення ст.33, 34 Договору не надіслав до позивача свого представника для складання відповідного акту.

Також вказує, що ПАТ «Харківгаз» не тільки не забезпечує вимоги Договору щодо безпечного надання послуг з газопостачання, а і свідомо ухиляється від усунення недоліків, які свідчать про порушення цих вимог.

Зазначає, що на підставі нормативно-правової бази має право звернутись до суду, який в свою чергу зобов'язаний здійснити захист його прав та вирішити питання щодо відшкодування завданої йому шкоди.

Стверджує, що суд встановив вказані у позові обставини та наявність порушення прав позивача, проте у рішенні перелічив тільки обставини.

Посилаючись на ч.2 ст.16 ЦК України вказує, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом, тобто не тільки тими способами захисту цивільних прав та інтересів, що встановлені п.1-10 ч.2 ст.16 ЦК України, а також зазначає, що ч.3 ст.23 ЦК України закріплює положення щодо того, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від обставин, які впливають на цей факт.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся за захистом своїх прав у спосіб, що не передбачений нормами діючого законодавства.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що між сторонами був укладений 14 січня 2012 року Типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання. Таким чином, спірні правовідносини, що виникли між сторонами є договірними.

Згідно п.33 Типового договору у разі порушення виконавцем умов договору споживач може надати претензію, складену в довільній формі. Представники виконавця повинні з'явитися за місцем виклику для складання відповідного акту та протягом п'яти днів вирішити питання про усунення порушень або надати споживачеві обґрунтовану відмову.

Відповідно п. 34 Типового договору у разі неприбуття представників виконавця протягом двох робочих днів у містах претензія вважається - обґрунтованою.

Матеріали справи свідчать, що позивач ОСОБА_2 звернувся з претензією до відповідача 03.10.2014 року представники відповідача, як виконавця в порушення Типового договору не прибули протягом двох днів і не склали відповідний акт, а обмежилися наданням позивачу відповіді 27.10.2014 року (а.с.24).

Таким чином, в силу п. 34 Типового договору претензія позивача від 3 жовтня 2014 року - вважається обґрунтованою.

Враховуючи, що між сторонами існують договірні правовідносини, то вони регулюються саме договором, який не передбачає відповідальність виконавця послуг за неналежний розгляд заяв чи претензій.

Типовим договором не передбачено відшкодування моральної шкоди чи будь яких інших виплат.

Згідно п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору.

Таким чином позивач звернувся за захистом своїх прав у спосіб, який не передбачено діючим законодавством для вирішення спірних договірних правовідносин.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини у справі , надав належну оцінку доказам і дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 20 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -