Справа №690/556/15ц
Провадження №2/690/209/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року. Ватутінський міський суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Здоровила В.А.

за участю секретаря Мельник С.В.

представника ОСОБА_1

прокурора Коломійця І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ватутіне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

представник позивача просить суд позбавити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженку с.Водяники, Звенигородського району, Черкаської області батьківських прав відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 посилаючись на те, що в період спільного проживання в незареєстрованому шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (ОСОБА_3) у них народилася донька - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 помер, про що 03.04.2012 року складено відповідний актовий запис №9.

Позивач та її мати ОСОБА_3, а також молодша сестра позивача ОСОБА_6 проживали в АДРЕСА_2.

З червня 2014 року життя позивача стало взагалі нестерпним, відколи мати прийняла співмешканця - ОСОБА_7 1972 року народження, який звільнився з місць позбавлення волі. ОСОБА_3 долею позивача перестала цікавитися, участі у вихованні не приймала, вдома весь час лунали сварки, відбувалось розпиття спиртних напоїв, вівся аморальний спосіб життя, пенсію по втраті годувальника мати витрачала на свої особисті потреби. Позивач змушена була самостійно заробляти кошти на своє існування. Відповідно до акту обстеження умов проживання ОСОБА_3 побутові умови проживання та санітарний стан приміщення за адресою: АДРЕСА_1 незадовільні. В сім'ї склалася напружена атмосфера.

Позивач була змушена залишити квартиру разом з сестрою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 та переїхати проживати до ОСОБА_9, яка являється тіткою меншій сестрі позивачки ОСОБА_8.

На даний час мати не виявляє бажання спілкуватись з позивачем, не приймає участі у її вихованні. Відповідачка не піклується про її фізичний і духовний розвиток не забезпечує необхідним харчуванням, медичного догляду, лікування; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства». Позивач не отримувала від матері жодного подарунку на день народження, інші свята, жодної іграшки. Жодного разу до школи ні на збори ні на святкування свят ОСОБА_3 не з'явилася, розвитком та вихованням не поцікавилася, не створила належні умови для її проживання.

Враховуючи те, що відповідачка жодним чином не була позбавлена інформації стосовно місця перебування позивача, з її боку не створювались перешкоди у спілкуванні та прийманні участі матері у вихованні, вище викладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове не бажання відповідача виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладенні на неї законом.

Нехтування батьківськими обов'язками з боку матері, на її думку принижує її гідність, а наявність людини, яка юридично має права матері, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у її житті.

На засіданні опікунської ради виконавчого комітету Ватутінської міської ради відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні до неповнолітньої доньки. Враховуючи інтереси дитини комісія зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр.ОСОБА_3 у відношенні до ОСОБА_2. Крім того, ОСОБА_3 не заперечує проти позбавлення її батьківських прав.

Враховуючи наведене та згідно законодавства, батьки які ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини та її утриманню можуть бути позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

А тому за таких обставин позивач і змушена була звернутися до суду з даним позовом.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, а подала до суду заяву в якій просить суд справу розглянути в її відсутності, позовні вимоги позивача визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи позовні вимоги ОСОБА_2 підтримала та просить суд їх задовольнити. Наведені позивачем факти дійсно мають місце. І в інтересах дитини доцільно буле позбавити відповідача батьківських прав.

Заслухавши представника позивача та представника третьої особи, які не заперечують проти розгляду справи у відсутності відповідача, заслухавши свідка ОСОБА_9, думку прокурора щодо доцільності задоволення позовних вимог позивача, а також вивчивши матеріали справи суд вважає, за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити повністю, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є законними, обгрунтованими та стверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до ст.ст.3,15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні було встановлено, що дійсно в період спільного проживання в незареєстрованому шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (ОСОБА_3) народилася донька - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_7 батько позивача ОСОБА_4 помер, про що 03.04.2012 року складено відповідний актовий запис №9, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 (а.с.10).

Позивач та її мати ОСОБА_3, а також молодша сестра позивача ОСОБА_6 проживали за адресою: АДРЕСА_2. А з червня 2014 року як було встановлено в судовому засіданні, життя позивача стало взагалі нестерпним, відколи мати прийняла співмешканця - ОСОБА_7 1972 року народження, який звільнився з місць позбавлення волі, що підтверджується довідкою від 12.08.2015 року № 7981 (а.с.26). ОСОБА_3 долею позивача перестала цікавитися, участі у її вихованні не приймала, вдома весь час лунали сварки, відбувалось постійне розпиття спиртних напоїв, вівся аморальний спосіб життя, пенсію по втраті годувальника відповідач витрачала на свої особисті потреби, позивач змушена була самостійно заробляти кошти на своє існування. Відповідно до акту обстеження умов проживання ОСОБА_3 побутові умови проживання та санітарний стан приміщення за адресою: АДРЕСА_1 незадовільні, дане підтверджується атами обстеження умов проживання від 28.07.2015 і 10.08.2015 (а.с.16-18).

Позивач була змушена залишити квартиру разом з сестрою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 та переїхати проживати до ОСОБА_9, яка являється тіткою меншій сестрі позивачки ОСОБА_8, дане підтверджується Інформацією про участь ОСОБА_3 у вихованні дочки ОСОБА_2 (а.с.29). А також даний факт в судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_9.

На даний час відповідач не виявляє бажання спілкуватись з дочкою ОСОБА_2 не приймає участі у її вихованні. Відповідач не піклується про її фізичний і духовний розвиток не забезпечує необхідним харчуванням, медичного догляду, лікування; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства». Позивач не отримувала від матері жодного подарунку на день народження, інші свята, жодної іграшки. Жодного разу до школи ні на збори ні на святкування свят ОСОБА_3 не з'явилася, розвитком та вихованням не поцікавилася, не створила належні умови для її проживання.

Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не була позбавлена інформації стосовно місця перебування позивача, з її боку не створювались перешкоди у спілкуванні та прийманні участі матері у вихованні, вище викладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове не бажання відповідача виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладенні на неї законом.

Нехтування батьківськими обов'язками з боку матері, на думку позивача принижує її гідність, а наявність людини, яка юридично має права матері, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у її житті.

На засіданні опікунської ради виконавчого комітету Ватутінської міської ради відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні до неповнолітньої доньки. Враховуючи інтереси дитини комісія зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_10 у відношенні до ОСОБА_2, що стверджується висновком органу опіки та піклування від 19.08.2015 року № 284 (а.с.21). Крім того, ОСОБА_3 не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, дане стверджується поясненням ОСОБА_3 від 12.08.2015 року (а.с.33).

Частинами 1-4статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.16постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, що суперечить інтересам та правам дитини передбаченихКонституцією України, Конвенцією про права дитини та Законом України «Про охорону дитинства».

Згідно з п.2 ч.1ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.1 ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до ст.ст.7, 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування, а батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положення ч.2 ст.150, ст.155 СК України згідно яких батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повністю кореспондуються з нормами Конвенції та покладають на батьків відповідний обов'язок по відношенню до дитини. Разом з тим, відповідно до ч.2ст.51 Конституції України та заст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст.165 КК України право на звернення ло суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до положень ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини та продовжує виконувати такий обов'язок до повноліття дитини.

Належна оцінка зібраних у справі доказів вказує на наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до її дитини.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с.Водяники, Звенигородського району, Черкаської області батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі наведеного та ст.ст.164, 165, 166, 180 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та керуючись ст.ст.3, 10, 15, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с.Водяники, Звенигородського району, Черкаської області батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Черкаської області, через Ватутінський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий підпис В.А. Здоровило

Суддя В.А.Здоровило