Справа № 755/7638/15-ц
УХВАЛА

іменем України

"07" травня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва БАРТАЩУК Л.П., вивчивши позовну заяву Житлово-будівельного кооперативу «Буревісник-3» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Житлово-будівельного кооперативу «Буревісник-3» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою суду від 16.04.2015р. позовна заява була залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви, - надання довіреності, документа на підтвердження оплати судового збору та надання позивачем копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу - на виконання вимог ч. 6 ст. 119 ЦПК України (з посиланням на ч. 3 ст. 118 ЦПК України).

06.05.2015р. на виконання вимог ухвали суду від 16.04.2015р. представник позивача надав суду оригінал довіреності та квитанцію про сплату судового збору, а також письмова заява, в якій представник позивача просить відкрити провадження у справі та вважає неправомірним застосування судом ч. 3 ст. 118 ЦПК України та посилання на ч. 6 ст. 119 ЦПК України.

Заява обґрунтована тим, що оприлюднена в офіційних виданнях редакція ЦПК України від 18.03.2004 р. не містить ні ч. 3 ст. 118 (оскільки вказана стаття має дві частини), ні ч. 6 ст. 119 ЦПК України (оскільки вказана стаття має п'ять частин).

До такого висновку представник позивача дійшов, виходячи з того, що і ЦПК країни були внесені зміни Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010р. (розділом ХІІ «Прикінцеві і перехідні положення»); Законом України від 12.02.2015р. «Про забезпечення права на справедливий суд» Закон України «Про судоустрій та статус суддів» викладено у новій редакції, яка містить ХІ розділів, а розділ ХІІ відсутній. Вказаний Закон набрав чинності 28.03.2015р., тобто, до подачі позову до суду, тому зміни, внесені попереднім Законом, втратили чинність і ч. 3 ст. 118 і ч. 6 ст. 119 ЦПК України не могли застосовуватися судом при постановленні ухвали, оскільки не є чинними.

Вивчивши дану заяву, вважаю, що позивачем не виконані вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху, а позовна заява не відповідає вимогам ч. 6 ст. 119 ЦПК України, подана без дотримання порядку, визначеного ч.3 ст. 118 ЦПК України, тому підлягає поверненню на підставі п. 6) ч. 3 ст. 121 ЦПК України.

При цьому, по суті викладених представником позивача у заяві обставин щодо відсутності правових підстав для застосування судом положень ч. 3 ст. 118 і ч. 6 ст. 119 ЦПК України, суд виходить з наступного:

Припинення дії нормативного акта відбувається в результаті: закінчення терміну, на який був прийнятий юридичний документ; оголошення про втрату юридичної чинності нормативного акта (пряма вказівка на скасування, що може міститися у спеціальному акті); прийняття уповноваженим органом нового юридичного нормативного документа однакової чи більшої юридичної чинності, що регулює те ж коло суспільних відносин; зникнення обставин, що підлягали регулюванню та застарілістю юридичного документа у зв'язку з цим.

Питання про дію нормативних актів у часі безпосередньо теорія права розглядає з урахуванням ще двох аспектів: нормативно-правовий акт не має зворотної сили (ця юридична аксіома сформульована ще давньоримськими юристами, а він діє тільки щодо тих обставин і випадків, які виникли після введення його в дію (виняток з цього складає кримінальне законодавство, у якому діє принцип допустимості зворотної сили закону у випадках, якщо він пом'якшує або усуває караність діяння); нормативно-правовий акт може втратити силу, але окремі його положення, норми можуть застосовуватися до відносин, що мали місце під час його дії ("переживання закону", що стосується і регулювання триваючих правовідносин).

Згідно ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до п. 6) ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли подана заява без дотримання порядку, визначеного ч. 3 ст. 118 ЦПК України.

Копію ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом до позовної заяви не долучено, отже, позовну заяву слід повернути позивачеві.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачений представником позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. повертається.

З урахуванням викладеного та керуючись п. 6) ч. 3 ст. 121 ЦПК України, статтями 208 - 210, 293, 294 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву Житлово-будівельного кооперативу «Буревісник-3» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - повернути позивачеві.

Повернути Житлово-будівельному кооперативу «Буревісник-3» сплачений через ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. згідно квитанції №52 від 27.04.2015р. о 15:12:08, отримувач УДКСУ в Дніпровському районі м. Києва; банк ГУ ДКСУ в м. Києві; код 38012871; р/р 0005; МФО 820019; призначення платежу - судовий збір.

В частині повернення судового збору виконання ухвали доручити Головному управлінню Державної казначейської служби України в м. Києві.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 5 днів з дня її отримання.

Суддя: