Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2015 Справа №607/19276/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого судді Черніцької І.М.

при секретарі Паюк М.М.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1.

В обґрунтування вимог позивач ОСОБА_1 вказує, що він є власником даного житлового будинку. Відповідач ОСОБА_2 є його сестрою та більше року не проживає за вказаною адресою, не оплачує комунальні послуги та не користується житловим приміщенням. Посилаючись на наведене, просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування житлом.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зіславшись на доводи викладені у позові.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомила суд про причини своєї неявки.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки у судове засідання відповідача, яким належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, заслухавши думку позивача, який не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 04.05.2001 року, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 22.10.2014 року Тернопільською районною державною нотаріальною конторою та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №28430185 від 22.10.2014 року.

З довідки №1212 від 17.11.2014 року, виданої Великоглибочецькою сільською радою встановлено, що у вказаному будинку зареєстровані: позивач ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_3, син ОСОБА_4, дочка ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_2

ОСОБА_2 не проживає за вищевказаною адресою більше одного року, що підтверджується актом комісії Великоглибочецької сільської ради від 14.11.2014 року.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із вимогами ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Встановлено, що ОСОБА_2 відсутня за місцем своєї реєстрації понад один рік без поважних причин. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не зверталася. Вказане житло залишила добровільно.

Позивач несе всі витрати по сплаті комунальних послуг та інших платежів.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач без поважних причин не проживає в спірному будинку понад встановлений законом річний строк, а тому її слід визнати такою, що втратила право на користування будинковолодінням по АДРЕСА_1.

Згідно з вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не представлено суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 213, 215, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням по АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку лише у разі залишення судом, який його ухвалив, без задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Головуюча-підпис: І.М.Черніцька

Копія вірна

Суддя І.М.Черніцька

Головуючий суддяІ. М. Черніцька