УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, третя особа - Приватне підприємство «Згода 06», про стягнення заборгованості генеральною кредитною угодою та кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_5 за генеральною кредитною угодою № 01/03-00/141-08 від 14 серпня 2008 року та кредитним договором № 012/03-00/142-08 від 14 серпня 2008 року у сумі 141 442 669 грн 49 коп. та 4 261 280,57 дол. США.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2015 року, зупинено провадження у справі до вступу в законну силу рішення у цивільній справі № 204/2619/14-ц за позовом ОСОБА_5 до Приватне підприємство «Згода 06», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсною додаткової угоди від 02 листопада 2011 року № 012/03-00/142/8 до кредитного договору від 14 серпня 2008 року № 012/03-00/142-8, що перебуває у провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Райффайзен Банк Аваль» просить скасувати ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2015 року, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2014 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2015 року, оскільки вони законні та обґрунтовані.

Суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках, передбачених ст. 201 ЦПК, а за наявності підстав, визначених ст. 202 ЦПК має право як на зупинення, так і на відмову в задоволення такої заяви.

Визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК підстав, за якими провадження у справі обов'язково підлягає зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава зупинення провадження у справі, як зазначена у п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, адміністративного чи кримінального судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Суди попередніх інстанцій зупиняючи провадження у справі, виходили з того, що в провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває справа за позовом додаткової угоди від 02 листопада 2011 року № 012/03-00/142/8 до кредитного договору від 14 серпня 2008 року № 012/03-00/142-8, а також витання про визнання поруки за договором від 14 серпня 2008 року № 01/03-00/141/54-08, який укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 такою, що припинена. Таким чином, суди дійшли висновку, що розгляд вказаної цивільної справи вплине на рішення по даній справі.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Є.П. Євграфова І.М. Завгородня