АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 752/9456/13-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/11300/15
Головуючий у суді першої інстанції: Пасинок В.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

23 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Кравець В.А., Ратнікової В.М.,

при секретарі - Аршакян Р.Т.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_4, про визнання ордеру недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, вважаючи що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у червні 2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання ордеру недійсним, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що житлове приміщення, площею 11,7 кв. м. в кімнаті АДРЕСА_1 займається нею на підставі ордера № 014572 серії Б, виданого на підставі Розпорядження Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації № 98 від 12 лютого 2010 року.

4 серпня 2010 року між ОСОБА_3 та ТОВ «ЖЕК 108» укладено договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території.

Зазначила, що у лютому місяці, при сплаті за надані послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, зі слів працівника ТОВ «ЖЕК-108» Голосіївською РДА у м. Києві їй стало відомо, що на спірну кімнату виданий ордер на ім'я ОСОБА_4, а тому сплачені нею платежі не були прийняті.

У зв'язку із викладеним, просила суд визнати ордер на зазначене вище житлове приміщення на ім'я ОСОБА_4 недійсним, виселити ОСОБА_4 із займаної кімнати АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 лютого 2010 року Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією прийнято розпорядження № 98 «Про видачу ордерів мешканцям Голосіївського району», яким видано ордер ОСОБА_3, яка зареєстрована та мешкає в гуртожитку родиною з 2 осіб в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі вказаного розпорядження, 15 лютого 2010 року Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією ОСОБА_3 видано ордер серії Б № 014572 про право на зайняття жилого приміщення площею 11,7 кв. м, яке складається з однієї кімнати АДРЕСА_1.

Вказане розпорядження було прийнято на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 грудня 2009 року, яким було задоволено позов ОСОБА_3 до Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_4 про надання ордеру на жиле приміщення та зобов'язано Голосіївську районну у м. Києві державну адміністрацію видати ОСОБА_3 ордер на право зайняття з дочкою житлового приміщення.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2010 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 1 грудня 2009 року - скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, який в подальшому залишив позов без розгляду.

31 січня 2013 року Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією винесено розпорядження № 59 «Про видачу ордерів мешканцям Голосіївського району», яке містить п. 1.6 щодо видачі ордеру ОСОБА_4, яка проживає в кімнаті АДРЕСА_1 комунальної квартири АДРЕСА_1, житловою площею 11, 7 кв. м. на одну , п. 5 щодо анулювання ордеру на жиле приміщення № 014572 серії Б від 15 лютого 2010 року.

Згідно ст. 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до ч. 1 cт. 58 ЖК України, ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно п. 69 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених Постановою Ради Міністрів УPCP № 470 від 11 грудня 1984 року, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.

Судом встановлено, що на момент прийняття розпорядження № 98 від 12 лютого 2010 року спірне житлове приміщення було зайняте ОСОБА_4, тобто не було вільним.

Представником позивача в судовому засіданні як в першій, так і в апеляційній інстанції визнано, що у спірній квартирі на час видачі ордеру ОСОБА_3 та по теперішній час проживає ОСОБА_4, ОСОБА_3 у спірну квартиру не вселялась та в ній не проживала.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 9 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Голосіївської РДА у м. Києві, третя особа: ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування розпорядження відмовлено та встановлено, що розпорядження № 59 від 31 січня 2013 року, яким видано ордер ОСОБА_4 на спірне житлове приміщення та анульовано ордер на жиле приміщення № 014572 серії Б від 15 лютого 2010 року, є законним та обґрунтованим. Упродовж 30 днів з моменту видачі ордеру ОСОБА_3 та її донька не вселилися у спірне житлове приміщення та не вживали будь-яких заходів по вселенню, у тому числі із застосуванням судових процедур, а тому ордер № 014572 серії Б від 15 лютого 2010 року автоматично втратив чинність.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ордер, виданий позивачці, втратив чинність, оскільки позивач та її донька не вселилися у спірне житлове приміщення, не вживали будь-яких заходів по вселенню, а тому, видача ордеру ОСОБА_4 на кімнату 6 комунальної квартири АДРЕСА_1 не порушує прав позивачки.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що суд, постановляючи рішення вийшов за межі позовних вимог, визнав недійсним ордер № 014572 серії Б від 15 лютого 2010 року, виданий ОСОБА_3, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи. Судом першої інстанції не вирішувалось питання щодо визнання зазначеного ордеру недійсним. Не підставі наданих сторонами доказів, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки зазначений ордер втратив чинність, видача ордеру ОСОБА_4 на спірну кімнату не порушує прав позивачки.

Також колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції не прийнято до уваги доводи позивача щодо її перебування на квартирному обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадян та черговість надання житла, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи.

Так, судом встановлено, що кімнату АДРЕСА_1 з 1995 року займає ОСОБА_4

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 9 квітня 2015 року при розгляді позову ОСОБА_3 до Голосіївської РДА у м. Києві, третя особа: ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування розпорядження встановлено, що на момент прийняття розпорядження № 98 від 12 лютого 2010 року спірне житлове приміщення було зайняте ОСОБА_4, тобто не було вільним, а тому, відповідач діяв не в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. Розпорядження № 59 від 31 січня 2013 року, яким видано ордер ОСОБА_4 на спірне житлове приміщення та анульовано ордер на жиле приміщення № 014572 серії Б від 15 лютого 2010 року, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що судом порушені норми матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді