Справа № 404/312/15-ц
Номер провадження 2/404/1152/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

06 травня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

при секретарі Гусак А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Сектор опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей Кіровоградської міської ради, Управління Державної міграційної служби в Кіровоградській області, про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання відмову ОСОБА_2 на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, безпідставною та надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці м. Кіровограда у супроводі матері, ОСОБА_1, без згоди та супроводу батька, ОСОБА_2, щорічно до досягнення дитиною 16 річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 та на її виїзд до наступних країн: Болгарії, Єгипту, Італії, Чехії, Хорватії, Греції, Польщі, Германії та Турції, для чого надати дозвіл Управлінню Державної міграційної служби в Кіровоградській області на оформлення необхідних документів на виїзд малолітньої ОСОБА_3 за межі України та на виїзд до країн: Болгарії, Єгипту, Італії, Чехії, Хорватії, Греції, Польщі, Германії та Турції.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду розірвано. Від шлюбу мають спільну дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням суду місце проживання доньки визнано разом з позивачем. Донька часто хворіє на застудні захворювання, має слабке здоров'я, в широтах України не має можливості в повній мірі проводити з донькою оздоровчі канікули в різні пори року на морських узбережжях і гірській місцевості, через що постала нагальна потреба у її оздоровленні за межами України в країнах з теплим кліматом. Байдуже ставлення відповідача до дитини підтверджується категоричним небажанням приймати участь у вихованні дитини. Позивач вважає, що така позиція ОСОБА_2 шкодить інтересам дитини і не може сприяти зміцненню її здоров'я, а також її всебічному та гармонійному розвитку.

Позивач та її адвокат в судовому засіданні 27.03.2015 року позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини вказані в позовній заяві та наполягали на їх задоволенні. Адвокат позивача подав до суду заяви (вх. № 10709 від 27.03.2015 року; 13410 від 20.04.2015 року) про розгляд справи без його участі та участі позивача, проти винесення заочного рішення не заперечують (а.с. 61, 70).

Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї копіями документів, а також судова повістка у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 44, 46, 56-57, 69, 81-82). Вказана кореспонденція направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та за якою відповідача зареєстровано за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області (а.с. 32). Відповідно до статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місяця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання (вх. № 4903 від 12.02.2015 року; вх. № 9772 від 23.03.2015 року; вх. № 12253 від 08.04.2015 року; вх. № 14672 від 28.04.2015 року) про розгляд справи без участі представника. Розгляд даного питання залишають на розсуд суду (а.с. 40, 55, 67, 80).

Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідачів та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її адвоката, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_2 від 17.12.2008 року, виданого Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, розірвано, актовий запис за № 768 (а.с. 10). Від шлюбу мають малолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджено довідкою № 5360 від 23.12.2014 року, виданою Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація № 4» Кіровоградської міської ради» (а.с. 11).

Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 від 21.12.2005 року, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 2266 (а.с. 9).

Законодавство України передбачає можливість судового вирішення спору щодо виїзду дітей з одним з батьків за межі України, без дозволу іншого, який безпідставно не дає згоду на виїзд дитини з одним з батьків. Відповідно до пункту 2 статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду за кордон неповнолітнього громадянина України. За відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

На заяву ОСОБА_1 від 25.11.2014 року про вирішення ситуації щодо відмови відповідача надати згоду на виїзд ОСОБА_3 за межі України (а.с. 27), Службою у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради за вих. № М-632 від 10.12.2014 року повідомлено, що для проведення бесіди з питання, яке порушено позивачем, ОСОБА_2 запрошено до Служби у справах дітей. Під час бесіди він повідомив, що ОСОБА_1 не зверталася до нього з питанням щодо надання дозволу на виїзд дитини за кордон. Також зазначив, що у разі звернення ОСОБА_1 не буде заперечувати та надасть відповідний дозвіл, якщо його проінформують про мету поїздки, строки та країну до якої виїздить дитина (а.с. 28).

Разом з тим, позивач зверталася до ОСОБА_2 з письмовими зверненнями про надання нотаріально засвідченого дозволу на виїзд дитини, ОСОБА_3 за межі України (а.с. 13, 23). Проте, вищевказані звернення залишені відповідачем без відповіді та реагування.

Встановивши, що відповідач безпідставно відмовляється дати згоду на тимчасові поїздки дитини разом з матір'ю за межі України, суд, на підставі вищевикладеного та статті 33 Конституції України, дійшов висновку про можливість надати дозвіл на виїзд ОСОБА_3 за межі України без згоди батька.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» та вимогам статті 3 Конвенції про права дитини, згідно з якою, при здійсненні дій щодо дітей, необхідно приділяти першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Разом з тим, суд звертає увагу на положення закону, що регулює питання виїзду громадян за кордон та видачу проїзних документів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 534 від 16.10.2014 року, затверджені Правила перетинання державного кордону громадянами України.

З пункту 4 Правил, вбачається, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється зокрема у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копії рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків

Отже, для виїзду дітей разом з одним із батьків за межі України у випадках, коли другий не дає згоди на це, суд повинен вирішувати не лише питання виїзду дитини без згоди батька, а й без його супроводу.

Інші доводи позивача, про дозвіл на виїзд доньки без згоди батька до її повноліття, суперечать нормативно правовим актам, які регулюють видачу проїзних документів для дитини.

Вимоги позивача про надання дозволу на щорічні виїзди дитини за межі України до 16-річного віку, суперечить змісту пункту 4 вказаних вище Правил.

В зв'язку з характером спору, а саме спору про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку та вимогами пункту 4 Правил, суд не зазначає конкретної країни виїзду.

З пояснень позивача вбачається, що між сторонами існують неприязні стосунки, що й є основною причиною заборони відповідача на виїзд доньки на відпочинок разом з матір'ю за межі України. Однак, заборона виїзду дитини за таких умов є необґрунтованою, не розумною та не справедливою.

Щодо вимоги позивача про визнання відмови ОСОБА_2 на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, безпідставною, слід зазначити, що відповідно до положень частини 1 статті 11, статті 15 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Цивільно-правовий захист - це система активних заходів, які застосовуються суб'єктом цивільного права, компетентними державними чи іншими органами, спрямованими на усунення порушень цивільного права чи інтересу, покладення виконання обов'язку по відновленню порушеного права на порушника. Під способом захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений статтею 16 Цивільного кодексу України.

Зі змісту вказаної норми закону власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, передбаченим законом або договором, а вирішення вищевказаної позовної вимоги у спосіб, обраний позивачем не передбачений.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про права дитини, Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України»; Законом України «Про охорону дитинства»; ст.ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57-61, 212-215, 224-227 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці м. Кіровограда у супроводі матері, ОСОБА_1, яка буде забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну своєї доньки ОСОБА_3, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 строком на один рік з дати набрання чинності судового рішення.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, що проживає за адресою: АДРЕСА_2) судового збору в розмірі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда