Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/718/15-ц
Провадження № 2/553/466/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21.04.2015м. м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Тимчука Р.І.,
при секретарі Коломієць А.О..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «А-Банк», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: фізична особа підприємець ОСОБА_2, про визнання договору про надання споживчого кредиту неукладеним та відшкодування шкоди, -
Позивач 24.02.2015 року звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «А-Банк», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: фізична особа підприємець ОСОБА_2, про визнання договору про надання споживчого кредиту неукладеним та відшкодування шкоди. Просила визнати договір про надання-споживчого кредиту від 22.01.2015 року №АВНORX 145350072, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «А-Банк» у розмірі 4521 грн. на виготовлення виробів (вікна) із профілю ПВХ таким, що не відбувся, у звязку із наданням письмового повідомлення про відізвання згоди на укладення кредиту у визначений законодавством термін (до 14 днів) від дня передачі ОСОБА_1 договору. Стягнути із ПАТ «А-Банк» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Представник відповідача до суду не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день та час проведення судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями наявними в матеріалах справи.
Третя особа ФОП ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про день та час судового засідання.
На підставі вищезазначеного, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Судом встановлено, що представником Публічного акціонерного банку, менеджером ОСОБА_3, після 18-ї години вечора 22.01.2015 року в приміщенні за адресою: м. Полтава, вул. Панянка, 75-а, куди позивач звернулася про отримання інформації про вироби із ПВХ, обманним шляхом, шляхом тиску, було отримано від позивача заяву про надання їй споживчого кредиту у сумі 5621,00 грн. на оплату товару, передбаченого договором купівлі - продажу від 22.01.2015 року (№ABHORX145350072 грн.), укладеного із ФОП ОСОБА_4, а саме: ПВХ конструкцій (вікна). Що зазначені операції здійснювались після 18:00 години 22.01.2015 року підтверджується тим, що ОСОБА_1 банківські працівники повідомляли через SMS повідомлення на її номер телефону про те, що вона нібито уже отримала позитивний результат для отримання кредиту у сумі 4521 грн.
На заяві позичальника від банківської установи стояла ксерокопія печатки та підпису не ідентифікованої особи. Крім того, підпис менеджера ОСОБА_3 вчинено, проте без указання номеру і дати довіреності та ідентифікації особи, якій довіреність надавала такі повноваження.
Відповідно до вимог ст.237 ЦК України представництвом є правовідносини, в якому одна сторона (представник) має право вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Статтею 244 ЦК України передбачено, що довіреністю є письмовий документ, що видається особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність є іменним документом, тому у цьому документі повинно бути указано конкретно хто і кому видав даний документ, в ньому повинно бути відображено, що одна особа наділяє іншу особу конкретними повноваженнями на здійснення угоди від його імені і в його інтересах.
Представництво за довіреністю може ґрунтуватись на акті органу юридичної особи. У таких випадках такий акт має бути оформлений належним чином (підписаний керівником та завірений печаткою юридичної особи).
Так, відповідно до ст.246 ЦК України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або уповноваженою особою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи.
Кредитний договір вчиняється у письмовій формі. Відповідно до вимог ст.207 ЦК України, правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріпляється печаткою.
Отже, менеджер банку, який оформив кредитний договір, не надав ОСОБА_1 підтвердження своїх повноважень, відповідно до яких, було прийнято у позивача заяву про те, що вона нібито ознайомлена з умовами кредитування, які знаходяться на сайті банку www.a-bank.com.ua. Особа, яка виступала від імені банку не з'ясувала у ОСОБА_1 те, яким чином вона зможе ознайомитись із умовами кредитування у вечірній час на сайті банку, тоді як у ОСОБА_1 був відсутній доступ до даного інтернет-сайту. Менеджер не надав ОСОБА_1 для ознайомлення умови кредитування. Більше того, на неодноразове ознайомлення позивачем з інформацією на сайті банку, який вказаний у заяві позичальника, дані про умови кредитування там відсутні.
З огляду на вищевикладене суд вважає, що ПАТ «А-Банк» надав ОСОБА_1 недостовірну інформацію та указав на сайт де інформація про умови надання споживчого кредиту відсутня, чим порушив її права, як споживача, передбачені ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів». Для ОСОБА_1 інформація про умови кредитування ПАТ «А-Банк» залишились недоступною.
Більше того, відповідно вимог ч.6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Відкликання згоди оформляється письмовим повідомленням, яке споживач зобовязаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного і вище.
ОСОБА_1Г, на наступний день (так як кредитний договір укладався 22.01.2015 року, то у перший робочий день), а саме: 23.01.2015 року було направлено письмове повідомлення про відкликання згоди на укладання кредитного договору, яке банківською установою, відповідно поштового до повідомлення про відправлення рекомендованого листа, отримано 28.01.2015 року, про що є відмітка на даному повідомленні (а.с.11).
ОСОБА_1 кредитні кошти у ПАТ «A-Банк» не отримувала, товар ФОП ОСОБА_2 їй не поставляла, сума кредиту, оформлена на позивача, була відправлена безпосередньо продавцю товару. Де і куди пішли кредитні кошти, які оформлялись на ОСОБА_1, вона не знає, кредитом не користувалась.
Проводячи переписку із банківською установою ОСОБА_1 витратила 7 грн. 40 коп. (а.с.12).
Банк порушив права ОСОБА_1 в частині безпричинного незадоволення її вимог щодо відкликання згоди на укладання кредитного договору.
ОСОБА_1 товар, передбачений спірним договором купівлі - продажу, ФОП ОСОБА_2 не поставлявся, ПВХ конструкції у вигляді вікна вона не отримувала.
Відповідно до ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні прав, наданих споживачам.
ОСОБА_1, уклавши договір про надання споживчого кредиту із ІІАТ «А- БАНК» від 22.01.2015 року, направила 23.01.2015 року письмове повідомлення про те, що згоду на його укладення вона відзиває. Відповідач лише 10.04.2015 року надіслав лист ОСОБА_1, у якому вказано, що банком був підготовлений запит до магазину, де був оформлений кредит від 22.01.2015 року №АВНORX 145350072 для повернення коштів.
22.01.2015 року після 18-ї години позивача було повідомлено банком про те, що їй можуть видати кредит та просили підтвердити. ОСОБА_1 згоди на отримання кредиту не давала, проте їй було оформлено кредитний договір, а на другий день позивач письмово повідомила, що згоду на отримання кредиту відзиває, як це передбачено законодавством.
ОСОБА_1 потрібно вносити чергові платежі по спірному кредитному договору, згоду на який вона відізвала. Позивачу неодноразово телефонували із банку з вимогами про проведення оплати чергових платежів, від чого ОСОБА_1 морально страждала, що відображалось на її здоровї. Позивач оцінює завдану їй моральну шкоду у сумі 5000 грн.
Відповідно ч.1 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством здійснюється судом.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.
Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 3, 4, 5,14, 30, 38, 40, 42, 44, 80, 107, 112, 118-120, 151, 158 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про захист прав споживачів» та статтями 3,11,15,16, 22, 526, 527, 530,1046-1056 Цивільного кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «А-Банк», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: фізична особа підприємець ОСОБА_2, про визнання договору про надання споживчого кредиту неукладеним та відшкодування шкоди задовольнити частково.
Визнати договір про надання-споживчого кредиту від 22.01.2015 року №АВНORX 145350072, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «А-Банк» у розмірі 4521 грн. на виготовлення виробів (вікна) із профілю ПВХ таким, що не відбувся, у звязку із наданням письмового повідомлення про відізвання згоди на укладення кредиту у визначений законодавством термін (до 14 днів) від дня передачі ОСОБА_1 договору.
Стягнути із ПАТ «А-Банк» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 грн.
Стягнути із ПАТ «А-Банк» на користь держави судовий збір в розмірі 234,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто Ленінським районним судом м. Полтави за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.
Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5