Справа № 192/444/15-ц
Провадження № 2/192/254/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2015 р.СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Омелюх В.М.,

при секретарі - Савчуковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, треті особи - Солонянська державна нотаріальна контора, Восьма Дніпропетровська Державна нотаріальна контора м.Дніпропетровська, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог від 27 серпня 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є онукою ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 05 березня 1951 року згідно запису №1 в книзі записів актів громадянського стану про одруження сільської ради с.Колодії Маневицького району Волинської області та були батьками двох синів: ОСОБА_6 (її батька) та ОСОБА_7.

Вона є єдиною донькою ОСОБА_6, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми ОСОБА_7

17 липня 2007 року її батько ОСОБА_6 помер, а ОСОБА_7 помер 05 липня 2013 року. Її мати та колишня дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_8 проживає разом з нею (позивачкою) в м. Дніпропетровськ вул.Томська,131-а, а шлюб з ОСОБА_6 нею було розірвано 03 березня 1995 року.

За життя її бабуся та дідусь проживали в с.Григорівка Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області в будинку №126 по вул.Горького, який належав їм на праві приватної власності як спільне майно подружжя та був зареєстрований на імя ОСОБА_4 Їм також належала згідно виданого Мопрівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області згідно державного акту на право приватної власності на землю від 30 листопада 19995 року і земельна ділянка, на якій вказаний будинок був розташований, площею 0,72 га.

Також згідно державних актів про право власності на землю на праві власності її дідусю ОСОБА_9 належала земельна ділянка сільськогосподарського призначення, площею 7,11 га, а її бабусі ОСОБА_5 - земельна ділянка сільськогосподарського призначення, площею 6,7 га, які розташовані та території Мопрівської сільської ради .

Після розірвання шлюбу її батьки стали проживати окремо, при цьому її батько ОСОБА_6 з 1995 року став проживати зі своїми батьками в с.Григорівка Солонянського району.

Після смерті 08 серпня 1997 року її дідуся ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне останньому майно, яке складалось з зазначеного житлового будинку №126 по вул. Горького в селі Григорівка, земельної ділянки, на якій будинок був розташований, площею 0,72 га та земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 7.11 га, яке згідно положень ст.549 ЦК України 1963 року успадкувала її бабуся ОСОБА_5 та її батько як спадкоємці першої черги за законом, які мешкали в цьому будинку і продовжували користуватися та володіти ним, тобто фактично вступили у володіння спадковим майном. Крім цього, її бабуся ОСОБА_5 звернулася з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку сільськогосподарського призначення розміром 7,1 га, яка розташована на території Мопрівської сільської ради.

16 вересня 2005 року померла її бабуся ОСОБА_5, але спадкоємці за законом її сини: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини не зверталися, але її батько ОСОБА_6 як такий, що постійно мешкав зі спадкодавцем на час смерті спадкодавця, згідно ст.1268 ЦК України, є таким, що прийняв спадщину. В той же час, інший спадкоємець ОСОБА_7 будь - яких дій щодо прийняття спадщини не вчиняв, а 10 липня 2006 року надав ОСОБА_6 письмову заяву про відмову на його користь від спадщини після смерті ОСОБА_5, але нотаріально посвідчена дана заява не була.

За станом здоровя з початку лютого 2007 року її батько ОСОБА_6 не міг проживати сам та переїхав проживати до неї (позивачки) в м. Дніпропетровськ на вул.Томську 131-а, де був і зареєстрований та помер 17 липня 2007 року.

Після смерті батька вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, але протягом шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини не зверталася, але оскільки на момент смерті батька вони проживали з ним разом, тому вважає, що відповідно до ст.1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги за законом на майно померлого батька. Крім цього, у квітні 2009 року вона звернулася до Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але постановою від 03 квітня 2009 року державним нотаріусом ОСОБА_10 було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з не отриманням ОСОБА_6 свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_11 та відсутністю свідоцтва про народження батька ОСОБА_6

В червні 2015 року вона повторно звернулася до Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але постановою від 26 червня 2015 року державний нотаріус ОСОБА_10 знову відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що ОСОБА_6 спадщину після смерті матері не прийняв, а також має місце невідповідність у прізвищі власника земельної ділянки із прізвищем спадкодавця.

Вважає, що, крім вказаних підстав, вона не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину на майно померлого батька з огляду на те, що зробити однозначний висновок про перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у шлюбі неможливо без встановлення факту належності їм правовстановлюючого документу - свідоцтва про укладення шлюбу, так як написання їх прізвищ у свідоцтві про смерть відрізняються, оскільки зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_4, при цьому такий правопис прізвищ бабусі та дідуся зустрічається у переважній більшості документів, в той час як у свідоцтві про шлюб їх прізвища зазначені як ОСОБА_5, та ще й по-батькові бабуся значитися не як Феодосіївна, а як Федосіївна. В матеріалах спадкової справи №119/2000, яка була відкрита Солонянською державною нотаріальною конторою на підставі заяви ОСОБА_11 від 22 лютого 2000 року про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 вказано, що ОСОБА_5 та ОСОБА_12 зареєстрували шлюб між собою 05 березня 1951 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження сільської ради с.Колодії Маневицького району Волинської області зроблено відповідний запис №1, а також вбачається, що 02 березня 1979 року їм були замінені паспорти громадян СРСР і прізвище ОСОБА_5 є в матеріалах спадкової справи і на підставі даного документу нотаріальною конторою в неї як у спадкоємця першої черги за законом була прийнята заява про прийняття спадщини та видано на імя ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину. Так як на даний час не можливо внести зміни до актового запису про шлюб, але факт укладення шлюбу між ними може бути підтверджений іншими доказами в суді, прохала становити факт належності її діду та бабусі правовстановлюючого документу - свідоцтва про укладення шлюбу в судовому порядку.

Оскільки у державному акті на право приватної власності на землю щодо земельної ділянки, належної її бабусі ОСОБА_5, прізвище власника вказане помилково як ОСОБА_4 на підставі паспорту СРСР, який був виданий в 1979 році з помилкою написанні прізвища, але в отриманому нею паспорті громадянина України її прізвище вказано правильно як ОСОБА_5, як і в усіх інших документах, прохала встановити факт належності правовстановлюючого документу - державного акту про право приватної власності на землю саме померлій 16 вересня 2005 року ОСОБА_5, так як без встановлення даного факту не можливо оформити спадкові права на майно померлого спадкодавця.

Крім цього, прохала встановити в судовому порядку факт належності померлій 16 вересня 2005 року ОСОБА_5 виданого 22 лютого 2000 року Солонянською державною нотаріальною конторою свідоцтва про право на спадщину померлого 08 серпня 1997 року її чоловіка ОСОБА_4 про спадкування належного померлому сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0058224, що знаходиться в с.Григорівка, розміром 7.11 умовних кадастрових гектари; факт родинних стосунків між померлим 08 серпня 1997 року ОСОБА_12 як батьком та померлим 17 липня 2007 року ОСОБА_6 як сином; факт прийняття спадщини ОСОБА_6 як спадкоємцем першої черги за законом після померлого 08 серпня 1997 року батька ОСОБА_4; факт простійного проживання ОСОБА_6 з його матірю ОСОБА_5 на день її смерті 16 вересня 2005 року; факт постійного проживання її (позивачки ОСОБА_1С.) разом з померлим 17 липня 2007 року батьком ОСОБА_6.

Також з посиланням на ст.ст.1261 та 1268 ЦК України прохала визнати за нею як спадкоємцем першої черги, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, після померлого 17 липня 2007 року батька ОСОБА_9 право власності на земельну ділянку площею 6,700 для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, та земельну ділянку 0,72 га для обслуговування домоволодіння та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована по вул.Горького,126 в с.Григорівка Солонянського району дніпропетровської області.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2015 року за заявою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_13 (а.с.220), яка діє в межах повноважень за довіреністю (а.с.47-48), позовні вимоги про встановлення юридичних фактів: факту родинних відносин між ОСОБА_4 як батьком та ОСОБА_6 як сином; про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті батька ОСОБА_4; про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом з батьком ОСОБА_6 залишено без розгляду (а.с.221-222).

Позивачка ОСОБА_1, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в тому числі через свого представника (а.с.173,216,217), в судове засідання 16 жовтня 2015 року повторно не зявилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, у звязку з чим суд ухвалив розглядати справу у її відсутність, оскільки її інтереси в судовому засіданні представляє її представник за довіреністю (а.с.47-48),який має всі повноваження сторони у справі без обмежень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_13, позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві, та прохала їх задовольнити, встановити юридичні факти, від яких залежить виникнення у позивачки як спадкоємця права на спадкування спадкового майна, що належало її померлому батькові та визнати за позивачкою як спадкоємцем першої черги за законом після померлого 17 липня 2007 року батька ОСОБА_9 право власності на земельну ділянку площею 6,700 для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, та земельну ділянку 0,72 га для обслуговування домоволодіння та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована по вул.Горького,126 в с.Григорівка Солонянського району дніпропетровської області.

Представник відповідача - Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.174,187), в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим суд ухвалив розглядати справу у його відсутність.

Представники третіх осіб - Солонянської державної нотаріальної контори, Восьмої Дніпропетровської Державної нотаріальної контори м. Дніпропетровська, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (а.с.175,176178,179,184,186,188,218), в судове засідання 16 жовтня 2015 року не зявились. Згідно поданих до суду листів та заяв прохали розглядати справу у їх відсутність (а.с.180,181,198,219), у звязку з чим суд ухвалив розглядати справу у відсутність третіх осіб.

Треті особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні 09 вересня 2015 року проти задоволення позову не заперечували та пояснили, що є дітьми ОСОБА_7 (а.с.138-140), батьками якого були ОСОБА_12 та ОСОБА_5 Їх батько ОСОБА_14 на даний час помер, але за життя між братами була домовленість про те, що після їх батьків один син успадкує земельний пай батька, а інший - пай матері. До їх батька ОСОБА_14 у спадок перейшов земельний пай дідуся, тому вони не мають жодних заперечень проти того, щоб земельний пай бабусі успадкувала позивачка, будь - яких прав на спадкове майно не заявляють.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що він народився та з 1994 року постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, де його сусідами через город була сімя ОСОБА_5. Спочатку дідусь і бабуся проживали одні, а потім до них приїхав їх син ОСОБА_16, який після смерті батька продовжував проживати з матірю до дня її смерті, а потім до 2007 року жив сам в будинку своїх батьків, які за життя мали житловий будинок, земельну ділянку, на якій цей будинок був розташований, та земельні паї. З батьками ОСОБА_16 проживав однією сімєю, вели спільне господарство. Чи був зареєстрований шлюб між бабусею та дідусем ОСОБА_9 йому не відомо, як він не може і назвати конкретну дату їх смерті. Після приїзду до батьків ОСОБА_16 спочатку разом з ним (свідком) працював в колгоспі ім.Шевченка, а потім - в ТОВ «Геоцентр». В 2007 році ОСОБА_6, який став хворіти, забрали його родичі до м.Дніпропетровська, де він і помер.

Свідок ОСОБА_17. в судовому засіданні показав, що проживає в селі Григорівка з 1999 року, де з ним по сусідству на вулиці Горького через дві хати проживала ОСОБА_18, з якою також проживав її син ОСОБА_16, який працював на фермі в ТОВ «Геоцентр» в період з 1999 року по 2005 рік. З матірю проживав до 2005 року, а коли вона померла проживав один. ОСОБА_19 йому відомо, що його мати мала будинок, і город, а також земельній паї.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що він є двоюрідним племінником позивачки ОСОБА_1, дідусь та бабуся якої ОСОБА_12 та ОСОБА_5 проживали в селі Григорівка як подружжя в зареєстрованому шлюбі та мали двох синів: ОСОБА_19 та ОСОБА_7, які на даний час обоє вже померли, як і їх батьки. Син ОСОБА_5 - ОСОБА_16 переїхав до батьків після смерті батька десь в 1997 році, після чого працював в колгоспі ім.Шевченка, про що знає від ОСОБА_1 Померлі бабуся та дідусь ОСОБА_5 мали на день смерті два земельні паї, житловий будинок та земельну ділянку біля будинку.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3, покази свідків, дослідивши наявні в матеріалах цивільної справи письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.

У відповідності до ст.ст.234,235 п.6 ч.1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку окремого провадження цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, в тому числі може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя та по батькові якої, не збігаються з прізвищем, ім`ям та по батькові, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті, якщо від встановлення цього факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що 17 липня 2007 року в м. Дніпропетровськ помер ОСОБА_6 (а.с.15,202), який є батьком позивачки ОСОБА_1, що вбачається з виданого 18 січня 1978 року Рай. ЗАГС Самарського району м. Дніпропетровська свідоцтва про народження останньої серії 11-КИ №464893ьої (а.с.9,209), яка в подальшому у звязку з реєстрацією шлюбу 30 грудня 2005 року змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.10,210).

У звязку зі смертю 17 липня 2007 року ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне йому майно, яку прийняла його донька ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги за законом відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки згідно довідки квартального комітету №30 м. Дніпропетровська померлий ОСОБА_6 на час смерті постійно проживав зі своєю донькою ОСОБА_1 по вул.Томській,131А м. Дніпропетровська, де було і зареєстровано в установленому законом порядку і місце його проживання (а.с.24).

В послідуючому спадкоємець ОСОБА_1 26 червня 2015 року з метою оформлення спадкових прав на майно померлого спадкодавця також звернулась з заявою про прийняття спадщини до Восьмої Дніпропетровської Державної нотаріальної контори, де відповідно до поданої нею заяви була відкрита спадкова справа №352/2015 (у спадковому реєстрі №57621655) (а.с.143,201-214).

Згідно поданої до нотаріальної контори заяви спадкоємець ОСОБА_1 прохала видати їй як спадкоємцю свідоцтво про спадщину на належне померлому батькові ОСОБА_6 майно у вигляді земельної ділянки, яка знаходиться на території Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.201), при цьому в заяві зазначено, що інших спадкоємців першої черги немає, що підтверджується і свідоцтвом про розірвання шлюбу між померлим спадкодавцем ОСОБА_6 та його дружиною (матірю позивачки ОСОБА_1С.) ОСОБА_8, яке видано 03 березня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Самарської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська серії 1-КИ №027068 на підставі актового запису про розірвання шлюбу №87 (а.с.17).

Згідно постанови державного нотаріуса Восьмої Дніпропетровської Державної нотаріальної контори від 03 квітня 2015 року (а.с.18,213) та від 26 червня 2015 року (а.с.142,214) спадкоємцю ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщину у звязку з тим, що її батько ОСОБА_6 не прийняв спадщину після померлої 16 вересня 2005 року його матері ОСОБА_5, яка на момент смерті мешкала в с.Григорівка Солонянського району Дніпропетровської області, а також у звязку з виявлення не відповідності у прізвищі власника земельної ділянки із прізвищем спадкодавця, а саме ОСОБА_18 та ОСОБА_5.

Судом також встановлено, що згідно актового запису №6 від 10 лютого 1952 року по виконавчому комітеті Колодіївської сільської ради Манивецького району Волинської області (а.с.11,212) померлий 17 липня 2007 року спадкодавець ОСОБА_6, який народився 01 лютого 1952 року, є сином ОСОБА_12 та ОСОБА_12 (дошлюбне прізвище ОСОБА_21) ОСОБА_22, які знаходились в зареєстрованому шлюбі згідно актового запису №1 від 05 березня 1951 року по с/р с.Колодії Манивецького району Волинської області (а.с.12,212,97), що вбачається з виданого повторно 05 грудня 1978 року свідоцтва про шлюб серії 11-ЯК №0542545 (а.с.12).

Згідно довідки виконкому Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 14 травня 2015 року №235 (а.с.144), витягів з по господарських книг Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області за період з 01.01.1996 року по 01.01.2000 року, особовий рахунок №100 (а.с.145) вбачається, що ОСОБА_12 та ОСОБА_23 проживали за життя в селі Григорівка вул.Горького, буд.126 Солонянського району Дніпропетровської області, що підтвердили в судовому засіданні і допитані судом свідки ОСОБА_15 ОСОБА_20, ОСОБА_17.

Згідно виданого 15 березня 1990 року виконкомом Мопрівської сільської ради на підставі рішення виконкому Солонянської районної ради №10 від17 січня 1990 року свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок житловий будинок в селі Григорівка вул.Горького належить колгоспному двору, голова - ОСОБА_4 (а.с.19).

Відповідно до виданого 30 листопада 1995 року Мопрівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області державного акту на право приватної власності на землю сл.11-ДП№026430 (а.с.22) ОСОБА_4 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.72 га в межах згідно з планом для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в с.Григорівка Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №348 (а.с.22).

Рішенням виконкому Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області №14-44/У від 18 листопада 2009 року житловому будинку, який належав померлому ОСОБА_4 (на підставі свідоцтва на право приватної власності на житловий будинок, складеного Марганецьким БТІ Дніпропетровської області 15 березня 1990 року, зареєстрованого за №1-92) та земельній ділянці розміром 7200 кв.м, яка приватизована згідно державного акту сл. 111-ДП №026430 і знаходиться в складі житлового будинку, присвоєно точну адресу: с. Григорівка вул.Горького,126 (а.с.20).

ОСОБА_4 помер 08 серпня 1997 року в с.Григорівка Солонянського району Дніпропетровської області, про що вчинено актовий запис №25 від 11 серпня 1997 року по Мопрівській сільській раді Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.13,36).

Оскільки спірні правовідносини щодо відкриття спадщини та їх прийняття виникли в 1997 році (час відкриття спадщини), то коло спадкоємців та порядок прийняття спадщини та оформлення спадкових прав регулюються ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на цей період, та відповідно до ст.524 якого спадкування здійснювалось за законом чи заповітом, при цьому спадкування за законом мало місце, якщо воно не змінено заповітом, а положеннями ст.529 передбачалось, що до спадкоємців першої черги за законом відносились діти, батьки, подружжя померлого.

Згідно ст.ст.548,549 цього Кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а прийняте спадкоємство належить йому з дня відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, при цьому зазначені дії необхідно вчинити протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається з наданої Державним нотаріальним архівом у Дніпропетровській області спадкової справи №119/2000(а.с.95-100) з заявою про прийняття спадщини на майно померлого 08 серпня 1997 року ОСОБА_4 до Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 22 лютого 2000 року звернулась дружина померлого спадкодавця ОСОБА_24 як спадкоємець першої черги за законом (а.с.35), надавши на підтвердження зареєстрованого шлюбу видане повторно згідно актового запису №1 від 05 березня 1951 року по с/р с.Колодії Манивецького району Волинської області 05 грудня 1978 року свідоцтва про шлюб серії 11-ЯК №0542545 (а.с.12,97), згідно якого шлюб було укладено між ОСОБА_12 та ОСОБА_21, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_12, при цьому в заяві про прийняття спадщини нотаріусом було зроблено відмітку, що особу ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено по паспорту У1-КИ №698605, виданого Солонянським РОД Дніпропетровської області 2.03.1979 року, тобто паспорту виданого ще в СРСР (а.с.36).

Згідно наявної в матеріалах спадкової справи довідок виконавчого комітету Мопрівсько сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 16 лютого 2000 року померлий 08 серпня 1997 року ОСОБА_4, яким на день смерті в сільській раді заповіт не посвідчувався і не змінювався, проживав в с.Григорівка і дружина померлого ОСОБА_11 проживає в спадковому будинку (а.с.98), що також підтверджується довідкою виконкому Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 14 травня 2015 року №235 (а.с.144), витягу з по господарської книги Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області за період з 01.01.1996 року по 01.01.2000 року (а.с.145), особовий рахунок №100 вбачається, що ОСОБА_12 та ОСОБА_25 проживали за життя в селі Григорівка вул.Горького, буд.126 Солонянського району Дніпропетровської області, а також підтвердили допитані в суді свідки ОСОБА_15, ОСОБА_20, ОСОБА_17

Зі спадкової справи вбачається, що згідно виданого 28 січня 1997 року сертифікату на земельну частку (пай) серії ДП №0058224 ОСОБА_26, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі рішення Солонянської райдержадміністрації від 23 січня 1997 року №31-р належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у власності КСП ім.Шевченка розміром 7,11 в умовних кадастрових гектарах Сертифікат зареєстровано 28 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №65 (а.с.99).

22 лютого 2000 року державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 як дружині на підставі ст.529 ЦК України було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належне померлому 8 серпня 1997 року спадкодавцеві ОСОБА_4 спадкове майно, яке складається з сертифікату на земельну частку (пай) серії ДП №0058224, що знаходиться в с.Григорівка у володінні КСП ім.Шевченка Солонянського району Дніпропетровської області розміром 7,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), зареєстрованого 28 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №65 (а.с.100).

Як вбачається з матеріалів зазначеної спадкової справи на підтвердження факту реєстрації шлюбі між померлим спадкодавцем ОСОБА_27 та ОСОБА_5 було надано видане повторно згідно актового запису №1 від 05 березня 1951 року по с/р с.Колодії Манивецького району Волинської області 05 грудня 1978 року свідоцтва про шлюб серії 11-ЯК №0542545 (а.с.12,97), згідно якого шлюб було укладено між ОСОБА_12 та ОСОБА_28, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_12, що безспірно підтверджує визнання нотаріусом даного факту та свідчить про те, що за виданим 22 лютого 2000 року Солонянською державою нотаріальною конторою свідоцтвом право на спадщину за законом успадкувала ОСОБА_5, оскільки згідно свідоцтва про шлюб саме так вірним є написання її прізвища, у звязку з чим суд приходить до висновку, що є визначенні законом підстави для задоволення вимог позивача в частині встановлення юридичного факту - факт належності померлій 16 вересня 2005 року ОСОБА_5 виданого 22 лютого 2000 року Солонянською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області на імя ОСОБА_24 свідоцтва про право на спадщину за законом (бланк АВІ 474524) після померлого 8 серпня 1997 року чоловіка ОСОБА_4 Архиповича про спадкування належного померлому спадкового майна сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0058224, що знаходиться в с.Григорівка розміром 7,11 га, виданого Солонянською райдержадміністрацією Дніпропетровської області 28 січня 1997 року, зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай) за №65 (а.с.100), оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення права на спадкування у спадкоємців ОСОБА_27 - її сина ОСОБА_6, а після смерті останнього - у його спадкоємців, до яких відноситься спадкоємець першої черги за законом позивачка ОСОБА_1, а в позасудовому порядку внести зміни до даного правовстановлюючого документа не можливо у звязку зі смертю особи, на імя якої його видано.

В той же час, відсутні будь-які визначені законом підстави для встановлення в судовому порядку факту належності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виданого повторно згідно актового запису №1 від 05 березня 1951 року по с/р с.Колодії Манивецького району Волинської області 05 грудня 1978 року свідоцтва про шлюб серії 11-ЯК №0542545 (а.с.12,97), оскільки відповідно до ч.3 ст.256 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають, в звязку з чим в задоволені вимог позивачки ОСОБА_1 про встановлення в судовому порядку зазначеного факту необхідно відмовити.

Оскільки видане державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори 22 лютого 2000 року ОСОБА_11 як дружині на підставі ст.529 ЦК України свідоцтво про право на спадщину за законом на належне померлому 8 серпня 1997 року спадкодавцеві ОСОБА_4 спадкове майно на день розгляду даної цивільної справи в установленому законом порядку визнане недійсним не було і не оспорюється позивачкою у даній справі, то воно є чинним і визначає коло спадкодавців, які прийняли спадок, так як інші спадкоємці першої черги за законом: сини померлого спадкодавця ОСОБА_4 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визначених ст.549 ЦК України 1963 року дій не вчиняли.

З урахуванням вище зазначеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5, отримавши 22 лютого 2000 року свідоцтва про право на спадщину після померлого 8 серпня 1997 року чоловіка ОСОБА_4 про спадкування належного померлому спадкового майна - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0058224, як спадкоємець першої черги за законом відповідно до положень ст.ст.524,529,549,560 ЦК України 1963 року, який був чинним на період виникнення спірних правовідносин, прийняла у спадок і все інше належне померлому спадкодавцю майно, в тому числі житловий будинок та земельну ділянку площею 0.72 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані в с.Григорівка вул.Горького,126 Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.19,20,22,27,28,30), але за життя в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене нерухоме майно не отримувала, що вбачається з матеріалів спадкової справи №119/2000(а.с.95-100).

Згідно виданого 07 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області сері 1-КИ №-94171(а.с.14,208) 16 вересня 2005 року в селі Григорівка Солонянського району Дніпропетровської області померла ОСОБА_5, про що було вчинено актовий запис №23 від 19 вересня 2005 року Мопрівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, у звязку з чим відкрилась спадщина на належне їй майно.

Статтями 1217, 1222 ЦК України 2003 року визначено, що спадкування здійснюється за заповітом чи за законом, а спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно положень ст.ст.1258, 1261 цього Кодексу спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу, а у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.ст.1268,1269 ЦК України 2003 року спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, при цьому спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає її прийняти, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, може подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно листа Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 13 травня 2015 року (а.с.69) встановлено, що спадкова справа після померлої 16 вересня 2005 року ОСОБА_5 не відкривалась.

В той же час, згідно довідок виконавчого комітету Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 01 грудня 2009 року та від 11 квітня 2014 року померла 16 вересня 2005 року ОСОБА_29, якою на день смерті в сільській раді заповіт не посвідчувався, проживав в с.Григорівка і дружина померлого ОСОБА_25 постійно проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з сином ОСОБА_6, який також був зареєстрований та проживав у спадковому будинку в період з 1997 року по березень 2007 рік включно та працював в ТОВ «Геоцентр» (а.с.23,146), що також підтверджується витягом з по господарської книги Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області за період з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року, особовий рахунок №1126 (а.с.147), а також підтвердили допитані в суді свідки ОСОБА_15, ОСОБА_20, ОСОБА_17

Інший син ОСОБА_12 та ОСОБА_25 - ОСОБА_7 помер 05 липня 2013 року в м.Дніпропетровськ, актовий запис про смерть №594 від 08 липня 2013 року по Самарському відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с.16).

Таким чином, судом встановлено, що після смерті 16 вересня 2005 року ОСОБА_29 відповідно до положень ч.2 ст.1268 ЦК України прийняв її син ОСОБА_6, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але за життя своїх спадкових прав на майно померлої матері не оформив, в тому числі і на те, яке вона успадкувала після померлого 08 серпня 1997 року чоловіка ОСОБА_30, тобто належні на праві власності останньому житловий будинок та земельну ділянку площею 0.72 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані в с.Григорівка вул.Горького,126 Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.19,20,22,27,28,30). В той же час, інший син померлої ОСОБА_27, який також помер 08 липня 2013 року (а.с.16) дій по прийняттю спадщини на майно померлої матері не вчиняв, постійно з померлим спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав, спадок в установленому законом порядку не прийняв, про що свідчить і його письмова заява від 10 липня 2006 року про те, що він відмовляється від земельного паю матері на користь ОСОБА_6С.(а.с.25), так і пояснення в судовому засіданні третіх - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є спадкоємцями ОСОБА_7, про те, що вони не мають будь-яких претензій щодо спадкування позивачкою спірного спадкового майна.

З урахуванням зазначеного, відсутні будь-які визначені законом підстав для встановлення юридичного факту - факт простійного проживання ОСОБА_6 з його матірю ОСОБА_5 на день її смерті 16 вересня 2005 року, тому в задоволені вимог позивачки ОСОБА_1 про встановлення цього юридичного факту необхідно відмовити.

Також судом встановлено, що згідно додатку 1 до виданого 25 грудня 1995 року Мопрівською сільською Радою Солонянського району Дніпропетровської області колективному сільськогосподарському підприємству ім.Шевченка Солонянського району Дніпропетровської області державного акту на право колективної власності на землю Сл 1-ДП №000043 (а.с.158,159) ОСОБА_5 Феодосіїна була включена до списку членів даного КСП за №80, а згідно матеріалів жеребкування громадян по КСП ім.Шевченка (а.с.160-169) ОСОБА_5 включена до списку за №204).

В той же час, Мопріською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області 26 квітня 2001 року було видано державний акт на право приватної власності на землю 11-ДП №074193, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №211, (а.с.22,211) про передачу у приватну власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,700 гектарів в межах згідно з планом на імя ОСОБА_5, з чого вбачається, що маються розбіжності в написані прізвища померлої ОСОБА_5 в свідоцтві про смерть (а.с.14,208) та зазначеному державному акті на право приватної власності на землю, де її прізвище зазначено як ОСОБА_4.

Відповідно п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-У1 від 20 листопада 2012 року та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що підлягає задоволенню заява позивача ОСОБА_1 про встановлення факту належності померлій 16 вересня 2005 року ОСОБА_5 правовстановлюючого документа - виданого 26 квітня 2001 року Мопрівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області на імя ОСОБА_24 державного акту на право приватної власності на землю серія II-ДП №074193 на земельну ділянку площею 6,700 га, яка розташована на території Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №211, оскільки від встановлення залежить виникнення права на спадкування у спадкоємців ОСОБА_27 її сина ОСОБА_6, а після смерті останнього - у його спадкоємців, до яких відноситься спадкоємець першої черги за законом позивачка ОСОБА_1, а в позасудовому порядку внести зміни до даного правовстановлюючого документа не можливо у звязку зі смертю особи, на імя якої його видано.

Згідно положень ст.1225 ЦК України 2003 року право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, з урахуванням досліджених вище доказів, суд приходить до висновку, що підлягають задоволенню і позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 в частині визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після померлого 17 липня 2007 року батька ОСОБА_6 на успадковане ним після його померлої 16 вересня 2005 року матері ОСОБА_5 нерухоме майно: земельну ділянку площею 0.72 га за цільовим призначенням для обслуговування домоволодіння та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в селі Григорівка вул.Горького,126 Солонянського району Дніпропетровської області, яка належала на праві власності померлому 08 серпня 1997 року ОСОБА_4 згідно виданого 30 листопада 1995 року Мопрівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області державного акту серії Сл 111 - ДП №026430, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №348, та на земельну ділянку площею 6.700 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, яка належала на праві власності померлій 16 вересня 2005 року ОСОБА_5 згідно виданого 26 квітня 2001 року Мопрівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області державного акту серії 11 - ДП №074193 на імя ОСОБА_24, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №211, в той же час в задоволені решти позову про встановлення юридичних фактів необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 1216-1225, 1258-1267, 1268-1270, 1277, 1296-1299 ЦК України 2003 року, ст.ст.524, 529, 548, 549, 560 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 234-235, 256-259 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, треті особи Солонянська державна нотаріальна контора, Восьма Дніпропетровська Державна нотаріальна контора м. Дніпропетровська, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Встановити факт належності померлій 16 вересня 2005 року ОСОБА_5 виданого 26 квітня 2001 року Мопрівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області на імя ОСОБА_24 державного акту на право приватної власності на землю серія II-ДП №074193 на земельну ділянку площею 6,700 га, яка розташована на території Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №211.

Встановити факт належності померлій 16 вересня 2005 року ОСОБА_5 виданого 22 лютого 2000 року Солонянською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області на імя ОСОБА_24 свідоцтва про право на спадщину за законом (бланк АВІ 474524) після померлого 8 серпня 1997 року чоловіка ОСОБА_4, про спадкування належного померлому спадкового майна сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0058224, що знаходиться в с.Григорівка розміром 7,11 га, виданого Солонянською райдержадміністрацією Дніпропетровської області 28 січня 1997 року, зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай) за №65.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлого 17 липня 2007 року батька ОСОБА_6:

- на земельну ділянку площею 0.72 га за цільовим призначенням для обслуговування домоволодіння та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в селі Григорівка вул. Горького,126 Солонянського району Дніпропетровської області, яка належала на праві власності померлому 08 серпня 1997 року ОСОБА_4 згідно виданого 30 листопада 1995 року Мопрівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області державного акту серії Сл 111 - ДП №026430, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №348;

- на земельну ділянку площею 6.700 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, яка належала на праві власності померлій 16 вересня 2005 року ОСОБА_31 згідно виданого 26 квітня 2001 року Мопрівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області державного акту серії 11 - ДП №074193 на імя ОСОБА_24, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №211, відмовивши в задоволені решти позову.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 22 жовтня 2015 року.

Головуючий: суддя