Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1146/15-ц

номер провадження 2/695/685/15

05 травня 2015 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд, Черкаської області, в складі:

головуючого судді Таратіна В.О.

при секретарі Курченко В.М.,

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «К.І.Т.» про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_3 звернулась з позовом до ТОВ «К.І.Т.» про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником земельної ділянки, площею 2,41 га, згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЧP № 097812 від 10.02.2004 року, що розташована за адресою с. Деньги, Золотоніського району Черкаської області.

01 червня 2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди землі, зареєстрований у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Золотоноші та Золотоніському районі Черкаської області 01.06.2012 року за № 08201-8202. Згідно вказаного договору орендодавець (позивач) надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Деньгівської сільської ради.

Відповідно до п.4.1. - 4.4. Договору відповідач зобовязувався сплачувати орендну плату у визначеному Договором розмірі у строки - до кінця кожного року, що повинно фіксуватися у відповідних накладних та відомостях.

Згідно фактичного стану справ відповідач систематично порушує свої зобовязання по договору, не виплачує орендну плату та порушує умови використання земельної ділянки. Так, маючи неабияку заборгованість перед орендодавцями, відповідач намагається передати свої права та обовязки по договору третій особі, хоча жодних домовленосте про це на момент укладення Договору не було. На неодноразові звернення щодо виплати орендної плати директор ТОВ «К.І.Т.» не реагує.

Вказані обставини порушують права позивача як власника земельної ділянки, що змушує звернутися за захистом своїх законних прав та інтересів до суду.

Позивачка вважає, що за таких обставин Договір оренди землі повинен бути розірваний.

Представники позивача в судовому засідання наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі мотивуючи тим, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематичне невиконання відповідачем п.4.1. - 4.4. Договору оренди землі.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно із вимогами ч.1 ст.32 цього Закону України на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно п.п. «г», «д» ст.141 Земельного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав вказавши, що відповідно до п. «д» ч.1 ст.141 Земельного кодексу, підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Пунктом 4.3. договору що є предметом спору у справі встановлено, що орендна плата виплачується у строк до кінця року, тобто строк виплати орендної плати за 2014 р. - до 31.12.2014 р. Навіть якщо прийняти на віру заяви Позивача, то затримка виплати орендної плати за 2014 р. є разовим порушенням договору і не є підставою для його розірвання.

Окрім того, вказані позивачем обставини не відповідають дійсності. Відповідач виплатив орендну плату за договором повністю, в строки встановлені у договорі, що підтверджується довідкою, яка знаходиться у матеріалах справи. Вказаним доведено, що позивачем заявлено безпідставний позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду вважає що позов не підлягає до задоволення з наступних причин.

Позивач є власником земельної ділянки, площею 2,41 га, згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЧP № 097812 від 10.02.2004 року, що розташована за адресою с. Деньги, Золотоніського району Черкаської області.

01 червня 2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди землі, зареєстрований у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Золотоноші та Золотоніському районі Черкаської області 01.06.2012 року за № 08201-8202. Згідно вказаного договору Орендодавець (Позивач) надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Деньгівської сільської ради. Відповідно до п.4.1. - 4.4. Договору Відповідач зобовязувався сплачувати орендну плату у визначеному Договором розмірі у строки - до кінця кожного року, що повинно фіксуватися у відповідних накладних та відомостях.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.24 ЗУ «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Розглядом встановлено, що відповідач порушив умови договору щодо сплати орендної плати, оскільки ним не подано жодного доказу належного розрахунку з позивачем за 2014 рік.

Суд критично ставиться до наданої відповідачем довідки щодо виплати орендної плати позивачу за 2014 рік, оскільки така довідка є самостійною, нічим не підтвердженою думкою керівника юридичної особи ОСОБА_4 та знаходиться у протиріччі з іншими доказами по справі.

Зокрема відповідно до Протоколу зборів власників земельних часток (паїв) орендодавців ТОВ «К.І.Т.» від 10.02.2015 р. сам ОСОБА_4 погодився з тим, що орендна плата за 2014 рік не була сплачена. Мотивував таку ситуацію важким матеріальним становищем підприємства.

Пунктом 4.4 Договору визначено, що передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється накладними та відомостями.

Таких накладних або відомостей, в тому числі і щодо грошової виплати орендної плати, відповідачем, як доказ у справі, не подано, а у позивача не може їх бути апріорі.

В той же час відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Виходячи з судової практики, зокрема «Висновків Верховного Суду України, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, за II півріччя 2013 р.» від 01.02.2014 р. встановлено, що однією з підстав розірвання договору за рішенням суду є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абз.2 ч.2 ст.651 ЦК України).

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені зазначеною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 р. у справі № 6-75цс13).

Однією з найпоширеніших підстав розірвання договору оренди земельної ділянки є заборгованість з орендної плати. За змістом статей 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати в установленому розмірі. Разом з тим доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватись належними доказами, наприклад довідкою, виданою державною податковою інспекцією, про наявність (або відсутність) заборгованості із земельного податку та оренди землі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Слід зазначити, що норми статті 24 та статті 25 Закону України «Про оренду землі» не містять у собі вимог щодо систематичної несплати орендної плати, а договір оренди земельної ділянки може бути розірваний на вимогу однієї із сторін в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених нормами цих статей.

Отже умови розірвання договору оренди землі визначені Цивільним та Земельним Кодексами України, Законом України «Про оренду землі», з чого випливає, що основною підставою для предявлення вимог про розірвання договорів оренди землі є систематична несплата орендної плати, наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням.

Виходячи з матеріалів справи судом встановлено одноразове, не систематичне порушення (невиконання) умов договору щодо сплати орендної плати позивачу, а обставини істотності такого порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди значною мірою позбавляється того, на що інша сторона розраховувала при укладенні договору, позивачем жодним чином не доведена.

Керуючись ст.ст. 208-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В. О. Таратін