АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1834/15 Справа № 171/3222/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Хоруженко Н. В. Доповідач - Гайдук В.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського А.Б., Ремеза В.А.,

за участю секретаря Видюкової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі, встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила поділити в натурі між нею та відповідачем житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну на якій він розташований.

В обґрунтування позову посилалась на те, що рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2013 року даний будинок визнано об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та визнано за ними право власності на нього по 1/2 частині за кожним, проте домовленість щодо поділу в натурі належного нерухомого майна між сторонами відсутня.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено частково.

Розділено належний ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності житловий будинок з відповідними господарчими та побутовими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 на 1/2 частку виділено в натурі: - в житловому будинку: приміщення 1 площею 9.03 м. кв., приміщення 1-3 площею 10.3 кв. м.; приміщення 1-4, площею 23.9 м. кв., загальною площею 43.23 м. кв., вартістю 91738 грн., - господарчі споруди: - 1/2 частину сараю "Б"; - господарчу споруду - вбиральню "В", - 1/2 частину паркану № 1; - 1/2 частину водогону № 2; - 1/2 частину воріт № 3; - 1/2 частину замощення "І", загальною вартістю 6720 грн 50 коп. Частка ОСОБА_3 складає 44%.

ОСОБА_2 на 1/2 частку виділено в натурі: - в житловому будинку: кімнату 1-6, площею 9.2 кв.м; кімнату 1-5, площею 16.8 кв. м; кімнату 1-1 площею 8.7 кв. м; кімнату 1-2, площею 11.3 кв. м; всього загальною площею 46.0 кв.м, загальною вартістю 118890 грн.; - господарчі споруди: - 1/2 частину сараю "Б"; - 1/2 частину паркану № 1; - 1/2 частину водогону № 2; - 1/2 частину воріт № 3; - 1/2 частину замощення "І", загальною вартістю 5917 грн. 5 коп. Частка ОСОБА_2 складає 56%.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 13174,50 грн. грошової компенсації. Витрати, пов'язані з переплануванням та переобладнанням будинку, покладено на обидві сторони. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по справі - судовий збір в сумі 1248,07 грн. В задоволені іншої частини позовних вимог - відмовлено (а.с. 164-168).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, у зв'язку з чим ставить питання про його скасування (а.с. 172-174).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що поділ житлового будинку, є можливим, так як будинок є подільним і при такому поділі не втратить свого цільового призначення, а тому, враховуючи запропоновані експертом варіанти розподілу, дійшов до висновку про поділ домоволодіння.

Проте погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок АДРЕСА_1 належить сторонам на праві спільної часткової власності по 1/2 частині кожному, на підставі рішення Апостолівського районного суду від 03 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили (а.с. 14-16).

Відповідно до даних технічного паспорту зазначений житловий будинок літ. А-1 складається з веранди -1 площею 17,9 кв.м, передпокою -2 площею 11,3 кв.м, житлової -3 площею 10,3 кв.м, житлової -4 площею 23,9 кв.м, кухні -5 площею 16,8 кв.м, санвузолу -6 площею 9,2 кв.м., та має загальну площу -89,4 кв.м, житлову - 34,2 кв.м, допоміжну - 55,2 кв.м.

До складу житлового будинку також входять надвірні споруди, які розміщені на земельній ділянці і становлять з ним одне ціле - сарай «Б», вбиральня «В», паркан №1, водопровід №2, ворота №3, замощення «І» (а.с. 143-146).

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За положеннями ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Частинами 1, 2 статті 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 445 від 08 серпня 2014 року, яка призначалась за ухвалою суду першої інстанції, встановлено, що виконати розподіл житлового будинку з господарськими спорудами та надвірними будівлями відповідно до ідеальних часток співвласників не представляється за можливе, в зв'язку з чим експертом запропоновано три варіанти розподілу житлового будинку з господарськими спорудами та надвірними будівлями з відступом від ідеальних часток співвласників.

При цьому, за першим варіантом експертом запропоновано фактично встановлення порядку користування спірним будинком (а.с. 52-71).

Для здійснення запропонованих варіантів у висновку експертизи перелік необхідних робіт по переобладнанню будинку в окремі ізольовані квартири, вартість цих робіт, за умови виконання яких можливий поділ будинку, експертом у висновку не визначено.

Також, у висновку експертизи не зазначено, що необхідно передбачити обладнання квартир самостійними системами опалення, електропостачання, водопостачання та водовідведення, іншими інженерними системами. Зокрема, за другим та третім варіантами розподілу в одній із частин не передбачено облаштування кухні та вбиральні.

Зазначені недоліки не було усунуто під час додаткової будівельно-технічної експертизи, яка була проведена відповідно до ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2015 року (а.с. 218-223).

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні також не зазначив хто саме із сторін повинен виконати роботи по обладнанню квартир самостійними системами опалення, електропостачання, іншими інженерними системами, хоча без виконання цих робіт переобладнання будинку в ізольовані квартири є технічно неможливим та може завдати неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи.

Таким чином, за викладених обставин та враховуючи, що за наданими експертом варіантами розподілу спірного будинку не вбачається можливості переобладнати в будинку ізольовані квартири, експертом не наведено повний перелік робіт для їх облаштування, судова колегія не може погодитись з висновком суду першої інстанції про можливість поділу даного будинку в натурі за варіантами, запропонованими у висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Отже, виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про поділ житлового будинку в натурі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2014 року в частині задоволення позовних вимог про поділ житлового будинку в натурі, стягнення з ОСОБА_2 компенсації та судових витрат - скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині - відмовити.

В решті судове рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: