Справа № 138/889/15-ц
Провадження №:2-о/138/49/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 червня 2015 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді: Цибульського О.Є.,

з участю секретаря: Спічко А.В.,

представника заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи Гоцуляка Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась в Могилів-Подільський міськрайонний суд із заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що із ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі. Чоловік заявника ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті чоловіка заявник звернулась до управління пенсійного фонду України в м. Могилів-Подільському та Могилів-Подільському районі із заявою про призначення їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника, як дружині померлого інваліда Великої Вітчизняної війни. Дану пенсію їй призначили та вона її отримувала до березня 2015 року. 26.03.2015 року заявник звернулась до управління пенсійного фонду України в м. Могилів-Подільському та Могилів-Подільському районі із заявою про перерахунок їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника відповідно до п. «а» ст. 36 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», однак отримала відмову від 26.03.2015 року №1186/06-78/02-10, в якій зазначено, що при огляді документів її померлого чоловіка виявлено розбіжності. Так, в свідоцтві про смерть її чоловіка зазначено «ОСОБА_4», в свідоцтві про шлюб російською мовою - «ОСОБА_4», а в свідоцтві про хворобу НОМЕР_1 від 16 липня 1946 року, виданому комісією Харківського військового шпиталю, російською мовою - «ОСОБА_4». Заявник вважає, що дана помилка допущена механічно, особою яка його заповнювала.

А тому заявник вимушена звернутися до суду за встановлення факту належності свідоцтва про хворобу померлому чоловікові. Встановлення даного факту необхідно їй для оформлення пенсії у звязку з втратою годувальника, як дружині померлого інваліда Великої Вітчизняної війни.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні викладене в заяві підтвердила, заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України у місті Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі Гоцуляк Р.М. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог заявника.

Заслухавши представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Чоловік заявника, з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть та свідоцтвом про одруження (а.с.6,7).

Як зазначено в заяві, після смерті чоловіка заявник отримувала пенсію у зв'язку із втратою годувальника, як дружина померлого інваліда Великої Вітчизняної війни, на підставі свідоцтва про хворобу НОМЕР_1 від 16 липня 1946 року, виданого комісією Харківського військового шпиталю на імя «ОСОБА_4».

26.03.2015 року заявник звернулась до управління пенсійного фонду України в м. Могилів-Подільському та Могилів-Подільському районі із заявою про перерахунок їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника відповідно до п. «а» ст. 36 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», однак отримала відмову від 26.03.2015 року №1186/06-78/02-10, в якій зазначено, що в документах її померлого чоловіка виявлено розбіжності, які є підставою для відмови у проведенні перерахунку пенсії у звязку з втратою годувальника, як дружині померлого інваліда Великої Вітчизняної війни (а.с.8).

Як вбачається зі свідоцтва про смерть, прізвище, імя та по батькові чоловіка заявника зазначено як «ОСОБА_4», в свідоцтві про шлюб російською мовою як «ОСОБА_4», а в свідоцтві про хворобу НОМЕР_1 від 16 липня 1946 року, виданому комісією Харківського військового шпиталю, російською мовою як «ОСОБА_4». Тобто при видачі даного свідоцтва була допущена механічна помилка в написанні по батькові померлого чоловіка заявника, особою яка його заповнювала.

У відповідності до ст.256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав.

Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявником повністю доведено той факт, що свідоцтво про хворобу НОМЕР_1 від 16 липня 1946 року, видане комісією Харківського військового шпиталю на імя «ОСОБА_4», дійсно належить ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому заявлені вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст. 10, 60, 209, 212-214, 256-259 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ, а саме: свідоцтво про хворобу НОМЕР_1 від 16 липня 1946 року, видане комісією Харківського військового шпиталю на імя «ОСОБА_4», дійсно належить ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: