АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5314/2015 Доповідач - Шиманський В.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Семенюк Т.А., Гаращенко Д.Р.

при секретарі - Ошедшій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Дружиніна Євгена Євгеновича в інтересах Компанії «Авангард Агро Трейд АГ» на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивачка звернулась в грудні 2014 року.

Зазначала, що з 01.10.1997 року по 02.12.2009 року перебувала в шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу сторонами було набуте наступне майно: квартира АДРЕСА_1, житловий будинок (ціле домоволодіння), та земельна ділянка площею 1753 м. кв., за адресою: АДРЕСА_2, земельна ділянка площею 798 м. кв. за адресою: АДРЕСА_3, земельна ділянка площею 1740 м. кв. та земельна ділянка площею 2497 м. кв., розташовані за адресою: АДРЕСА_4.

На підставі ст. 69 СК України просила виділити у свою власність та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, а відповідачу виділити у власність та визнати за ним право власності на все інше майно.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 20 лютого 2015 року позов задоволено.

Виділено у власність ОСОБА_4 та визнано за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 248,3 м. кв., житловою площею 78,3 кв. м.

Виділено у власність ОСОБА_5 та визнано за ним право власності на : земельну ділянку площею 1740 м. кв. та земельну ділянку площею 2497 м. кв., розташовані за адресою: АДРЕСА_4, житловий будинок (ціле домоволодіння) та земельну ділянку площею 1753 м. кв., розташовані за адресою: АДРЕСА_2, земельну ділянку площею 798 м. кв., розташовану за адресою: АДРЕСА_3.

Представник позивача ОСОБА_6 ОСОБА_7 належним повідомлений про час та місце розгляду справи.

В апеляційній скарзі, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції, закриття провадження у справі та скасування заходів забезпечення позову вжиті Оболонським районним судом м. Києва 04.12.2014 року, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що з 01.10.1997 року по 02.12.2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_1 та НОМЕР_2 (а.с. 10-11).

Під час перебування в зареєстрованому шлюбі сторонами було набуте наступне майно: квартира АДРЕСА_1, придбана на ім`я ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.1997 р.; житловий будинок (ціле домоволодіння), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, придбаний на ім`я ОСОБА_4; земельна ділянка площею 1753 м. кв., розташована за адресою: АДРЕСА_2, державний акт НОМЕР_3 від 28.12.2000 р., зареєстрована за ОСОБА_5, земельна ділянка площею 798 м. кв. розташована за адресою: АДРЕСА_3, державний акт НОМЕР_4 від 28.12.2000 р., зареєстрована за відповідачем, земельна ділянка площею 1740 м. кв. розташована за адресою: АДРЕСА_4, державний акт НОМЕР_5 від 28.12.2000 р., зареєстрована за позивачем., земельна ділянка площею 2497 м. кв. розташована за адресою: АДРЕСА_4, державний акт НОМЕР_6 від 28.12.2000 р., зареєстрована за позивачем.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ст.ст. 69,70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2009 року ОСОБА_4 вже зверталась до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом про поділ майна подружжя.

В свою чергу ОСОБА_5 звернувся до цього ж суду з зустрічним позовом про визнання майна особистою власністю.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.12.2010 року позовні вимоги задоволено частково.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 24.02.2011 року рішення суду першої інстанції змінено та викладено резолютивну частину наступним чином:

Позов ОСОБА_4 та зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Виділено у власність ОСОБА_4, зокрема, земельні ділянки площею 0,1740 м. кв. та площею 0,2497 м. кв., які розташовані за адресою: Миколаївська обл., Очаківський р-н, с. Парутине.

Виділено у власність ОСОБА_5, серед іншого, квартиру АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 0,1753 м. кв., яка розташована за адресою: Миколаївська обл., Очаківський р-н, с. Парутине, земельну ділянку площею 0,0798 м. кв. розташовану за адресою: АДРЕСА_3, земельну ділянку площею 0,2329 га за адресою: Миколаївська обл., Очаківський р-н, с. Парутине та домоволодіння АДРЕСА_2.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.04.2011 року у відкритті касаційного провадження по даній справі відмовлено.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, що встановлено ст.4 ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про закриття провадження по справі, якщо набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивачем заявлені позовні вимоги про поділ майна подружжя, які вже були предметом судового розгляду, з приводу чого ухвалено рішення, яке набрало законної сили.

Так, рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 24.02.2011 року спільне майно подружжя, на яке посилається позивач, вже було розподілено між сторонами.

Доводи ОСОБА_4 про те, що після розірвання шлюбу по-теперішній час сторони вели спільне господарство та продовжували вкладати кошти у нерухоме майно, не спростовує вимог п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Таким чином, рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню, а провадження за даними позовними вимогами - закриттю.

З огляду на ст. 303 ЦПК України не підлягає задоволенню вимога апеляційної скарги щодо скасування заходів забезпечення позову, оскільки ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 05.12.2014 року, на підставі якої накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, не є предметом розгляду даного апеляційного провадження та окремо сторонами не оскаржувалась.

Згідно п. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, тощо.

Враховуючи зазначене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись п. 2 ст. 205, ст. ст. 303, 307, 310 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Дружиніна Євгена Євгеновича в інтересах Компанії «Авангард Агро Трейд АГ» - задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 лютого 2015 року- скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: