Справа № 229/2838/15-ц
Провадження №2/229/1169/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.06.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2015 року має заборгованість 23 916,41 грн., яка складається з: 10 311,23 грн.- заборгованість за кредитом, 10 890,11 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 100,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом, а також 500,00 грн.- штраф (фіксована частина), 1 115,07 грн.- штраф (процентна складова).

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ "Приватбанк".

Просять стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість у розмірі 23916,41 грн. за кредитним договором б/н від 23.06.2006року, а також просять стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяву, в якій просять розглянути справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Проти заочного рішення не заперечують. (а.с.20,38,39).

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений.

Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутності сторін.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд встановив, що ПАТ КБ "Приватбанк" є правонаступником всіх прав та обов'язків ЗАТ КБ "Приватбанк" (а.с.18).

Згідно Умов і правил надання банківських послуг , які додані позивачем до позову (а.с.8) договір складається , із заяви , памятки клієнта, умов та правил надання банківських послуг, тарифів.

На підтвердження укладання кредитного договору між позивачем та відповідачем, позивач посилається на заяву, яка підписана позичальником, Умови та правила надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та Тарифи банку.

Із заяви, яка додана позивачем до позову вбачається, що вона складена 23.06.2006року ОСОБА_2 , яка отримує кредитний ліміт 1400грн. (а.с.7).

Заява, яка була б складена відповідачем ОСОБА_1 на отримання кредиту, позивачем не надана.

Із розрахунку заборгованості за договором №б/н від 23.06.2006р, укладеного між Приватбанком та клієнтом ОСОБА_1 (а.с.3-6) вбачається, що 27 квітня 2006року, 14 червня 2006року, відбувається погашення за наданим кредитом в сумі 103грн, 154,50грн, що на думку суду свідчить про той факт, що договір, якщо і був укладений з відповідачем ОСОБА_1, то укладався він не 23 червня 2006року, в той час , як позивач просить стягнути заборгованість за договором від 23.06.2006року.

Крім того, на думку суду, розрахунок заборгованості за кредитним договором, не свідчить про укладання кредитного договору між позивачем та відповідачем, і отримання відповідачем кредитних коштів.

Позивач в позові зазначає, що відповідач отримала кредит в розмірі 2500грн. При цьому просить, стягнути з відповідача заборгованість в сумі 23 916,41грн, яка складається з тіла кредиту в сумі 10 311,23грн, та інших нарахувань за договором, але доказів, які б підтверджували, в якій же сумі фактично відповідач отримала кредит, суду не надано.

До позову надано копію паспорту на імя відповідача, але суд вважає, що наявність у позивача копії паспорту, не свідчить про укладання договору між позивачем та відповідачем.

Судом було запропоновано позивачу надати докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору з відповідачем ОСОБА_1, про що зазначено в ухвалі суду від 23 вересня 2015року (а.с.29), і яка отримана позивачем на електронну адресу (а.с.31), але таких доказів суду позивач не надав.

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведені позовні вимоги, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,88,209,212-215,223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

в задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 10денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т.Л.Панова