У х в а л а

іменем україни

6 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення та зменшення розміру обов'язкової частки у спадщині,

за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_6, на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 3 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 12 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення та зменшення розміру обов'язкової частки у спадщині.

Посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_7, який все своє майно заповів позивачці. Також спадкоємицею померлого є відповідачка, його дружина. Після смерті батька залишився будинок АДРЕСА_1. Позивачка вважає, що обов'язкова частка відповідачки у спадщині повинна бути зменшена, оскільки остання погано відносилась до свого чоловіка, тривалий час не проживала з ним та витрати на його поховання не несла.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 3 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 12 лютого 2015 року рішення Малинського районного суду Житомирської області від 3 грудня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що спірний будинок є спільною сумісною власністю померлого ОСОБА_7 та ОСОБА_5, оскільки був придбаний під час перебування їх у шлюбі. Посилання позивачки на те, що відповідачка не проживала разом з чоловіком та ухилялася від надання йому матеріальної допомоги, що є підставою для зменшення обов'язкової частки у спадщині, вірно не взято судами до уваги, оскільки ОСОБА_4 не доведено наявність таких підстав. Крім того, відповідачка є інвалідом другої групи.

Дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права чи неправильно застосовано норми матеріального права.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Малинського районного суду Житомирської області від 3 грудня 2014 року та ухвали апеляційного суду Житомирської області від 12 лютого 2015 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані, а доводи касаційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 3 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 12 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення та зменшення розміру обов'язкової частки у спадщині залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко