Справа № 715/2618/13-ц
Провадження № 2/715/2/15
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2015 року смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі головуючого суддіМаковійчук Ю.В.,
секретаря судового засіданняЗатолошної Р.В.
представника позивача ОСОБА_1
представника ОППАміхалакіоає М.Ш.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, третя особа: Орган опіки та піклування Глибоцької районної державної адміністрації про виселення, -
Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, третя особа на стороні відповідачів: орган опіки та піклування Глибоцької РДА про виселення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 (раніше АДРЕСА_1) в с. Тарашани Глибоцького району Чернівецької області на підставі договору дарування житлового будинку ВЕК № 487748 від 20.04.2007 року, укладеного між ним та ОСОБА_9 та власником земельних ділянок загальною площею 0,52 га цільове призначення земельних ділянок - для обслуговування житлового будинку - 0,07 га, на якій побудований подарований житловий будинок та для ведення особистого підсобного господарства - 0,45 га, які розташовані в с. Тарашани Глибоцького району Чернівецької області.
Позивач вказує на те, що житловий будинок необхідний для його проживання та приживання його сім'ї, яка складається з десяти осіб, оскільки з 2000 року він з сім'єю перебуває за кордоном, але в даний час має намір повернутися на постійне місце проживання в Україну, однак, вселитися у власний житловий будинок не має можливості, так як в ньому з 2005 року тимчасово проживають та зареєстровані відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з трьома неповнолітніми дітьми: ОСОБА_8, ОСОБА_7, та ОСОБА_8
Крім того, посилається на те, що відповідачі порушують його право власності на земельні ділянки, так як самостійно без його згоди завезли та розмістили на його землі будівельний блок, панелі перекриття, автомобілі, металобрухт, автозапчастини та шини.
Зважаючи на викладене просить суд виселити відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, з неповнолітніми дітьми - ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з житлового будинку по АДРЕСА_1 в с. Тарашани, Глибоцького району, Чернівецької області та зобов'язати відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звільнити земельну ділянку та вивезти будівельний блок, панелі перекриття, автомобілі, металобрухт, автозапчастини та шини, а також стягнути з відповідачів витрати по справі: судовий збір 114,70 грн. та витрати за надання правової допомоги 3000 грн.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала вимоги позовної заяви, підтвердила обставини викладені в позові і просила їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання повторно не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не просили суд відкласти розгляд справи.
За таких обставин, за згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник ОПП Глибоцької РДА - третьої особи на стороні відповідачів Аміхалакіоає М.Ш. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування та вказувала на те, що неможливо виселити малолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з житлового будинку по АДРЕСА_1, Чернівецької області, оскільки іншого житла у відповідачів немає.
Заслухавши поясненням сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав.
Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст.316 ЦК України).
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст.328 ЦК України).
Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю (ст.41 Конституції України).
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.1,2 ст.319 ЦК України).
Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (ч.1 ст.383 ЦК України).
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України).
Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.16, 386, 391 ЦК України.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 (раніше адреса домогосподарства значилася АДРЕСА_1) в с. Тарашани Глибоцького району Чернівецької області. Так, згідно договору дарування житлового будинку укладеного між позивачем та ОСОБА_9, позивач отримав в дар вказаний житловий будинок з господарськими будівлями. Вказані обставини підтверджуються витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а також встановлені рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 09 грудня 2003 року, залишеного в силі ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 12 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_9, Тарашанської сільської ради про визнання недійсним державних актів на право приватної власності на землю та визнання недійсним договору дарування, а тому в силу вимог ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають.
Також в судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування земельних ділянок, укладеного між позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_9, позивач прийняв в дар земельні ділянки площею 0,52 га цільове призначення - для обслуговування житлового будинку 0,07 га, на якій побудовано вказаний житловий будинок та для ведення особистого підсобного господарства - 0,45 га, які розташовані в с. Тарашани Глибоцького району Чернівецької області. На підставі договору дарування земельних ділянок позивачеві видані Державні акти на право власності на земельні ділянки НОМЕР_1 від 19 грудня 2007 року та НОМЕР_2 від 19 грудня 2007 року відповідно.
На даний час позивач разом зі своєю сім'єю з 2000 року перебуває за кордоном. До складу його сім'ї входить дружина ОСОБА_11 та діти: донька ОСОБА_1 1990 року народження, син ОСОБА_12 1992 року народження, донька ОСОБА_17 1993 року народження, син ОСОБА_13 1996 року народження, донька ОСОБА_11 1997 року народження, син ОСОБА_14 1999 року народження, син ОСОБА_15 2001 року народження, син ОСОБА_16 2011 року народження.
08 травня 2013 року позивач знявся із консульського обліку в Генеральному консульстві України в Сан-Франциско і зареєструвався в АДРЕСА_1 та має намір повернутися в Україну і оселитися в своєму будинку.
В судовому засіданні також встановлено, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом зі своїми неповнолітніми дітьми ОСОБА_8, ОСОБА_7, та ОСОБА_8 самоуправно заселилися та проживають в житловому будинку в АДРЕСА_1. Так, із довідки, виданої Тарашанською сільською радою Глибоцького району вбачається, що дана сім'я була зареєстрована на чистій земельній ділянці, а у 2006 році проводилася пере закладка та упорядкування по господарських книг, тому їх було прописано до вищевказаного житлового будинку без рішення виконкому сільської ради, оскільки вона проживали тимчасово в даному будинку.
21 червня 2013 року позивач ОСОБА_3. звернувся до приватного нотаріуса Глибоцького нотаріального округу із заявою та просив нотаріуса передати ОСОБА_4 та членам його сім'ї, що їм необхідно звільнити належний йому житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1, однак, відповідачі не виселилися із даного будинку та продовжують і надалі там проживати.
Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26 січня 2015 року відповідачу ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про набуття права власності за набувальною давністю - відмовлено. Вказане рішення залишено в силі ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 25 березня 2015 року.

Таким чином, оскільки між відповідачами, які не є і ніколи не були власниками будинку та членами сім'ї власника житлового будинку, та власником будинку не укладено будь-якого договору на проживання в цьому будинку, в тому числі й договору найму житлового приміщення, то відповідачі самовільно вселилися в житлове приміщення.

Відповідно до ст.391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд вважає, висновок органу опіки і піклування від 04 листопада 2013 року № 01.12-576 про неможливість виселення малолітніх ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_11 із житлового будинку по АДРЕСА_1 недостатньої обґрунтованим, виходячи із вимог ст.ст. 116, 391, 150 ЖК України та ст. 386 ЦК України. Також суд приходить до висновку, що посилання ОПП у висновку на ті обставини, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі - продажу житлового будинку є безпідставними, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ніякого договору між вказаними особами укладено не було, а відповідачі заселилися в спірний будинок самовільно та безпідставно.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи те, що ОСОБА_3. є власником житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, а відповідачі проживають в будинку безпідставно, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо усунення перешкод у користуванні і розпорядженні житловим будинком шляхом виселення їх зі спірного будинку, а тому вимоги позову підлягають задоволенню.

Обґрунтованими на думку суду є також позовні вимоги про звільнення земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0725 га, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачами на вказану земельну ділянку завезено будівельні блоки, панельні перекриття, автомобілі, металобрухт, автозапчастини та шини. А тому позивач, як власник даної землі має право відповідно до вимог ст. 386 ЦК України вимагати усунути такі порушення.

Відповідно до ст..88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Що стосується стягнення із відповідачів на користь позивача витрат на надання правової допомоги у сумі 3 000 грн., то суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню, так як такі витрати нічим не підтвердженні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 11, 15, 16, 383, 386, 391, 818, 825 ЦК України, 116 ЖК України, ст. ст. ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Виселити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_12, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_13, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_11 з житлового будинку по АДРЕСА_1.

Зобов'язати відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звільнити земельну ділянку, яка розташована по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0725 га та вивезти будівельний блок, панельні перекриття, автомобілі, металобрухт, автозапчастини та шини.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судові витрати на користь ОСОБА_3 в сумі по 57 (п'ятдесят сім) гривень 35 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: