АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Владичана А.І., Міцнея В.Ф.,

секретар Лук'янишина М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 03 березня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 03 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вищезазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги. Посилається на те, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що п.9.5 договору про надання споживчого кредиту від 14.12.2006 року встановлено строк дії договору до повного погашення суми кредиту, що суперечить нормам Господарського кодексу України. Оскільки істотними умовами господарського договору є строк його дії, а в оскаржуваному договорі він не зазначений, такий договір є недійсним.

В запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 03 березня 2015 року залишити без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається і це вірно встановлено судом, що між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» 14 грудня 2006 року був укладений договір про надання споживчого кредиту НОМЕР_1, згідно якого позивач отримав кредит 128 000,00 доларів США, що на день укладення кредитного договору згідно курсу НБУ еквівалентно 646 400, 00 грн. з кінцевим строком повернення 14 грудня 2017 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,3 % річних.

Згідно ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.l ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав, передбачених ст.ст.203, 207, 215 ЦК України, для визнання недійсним кредитного договору від 14 грудня 2006 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк».

Посилання апелянта на порушення вимог ГПУ при укладенні договору не заслуговують на увагу, оскільки підстави недійсності правочину визначені ст.215 ЦК України та перелік їх є вичерпним, а норми ГКУ згідно ст.1 ГК України регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання. Отримання споживчого кредиту фізичною особою не є сферою господарювання в розумінні таких господарських відносин, на які поширюється дія ГКУ.

Відповідно до ч. 1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суш першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 03 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/ З оригіналом згідно: