АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/4933/13-ц Номер провадження 22-ц/786/660/15Головуючий у 1-й інстанції Мурашова Н. В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Панченко О.О.

при секретарі: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 грудня 2014 року

по справі за позовом Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_2 за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог : Управління Держкомзему в м. Кременчук , управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинного будівництва.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року Кременчуцька міська рада звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила зобов'язати відповідача ОСОБА_2 за власний рахунок привести у придатний для використання за призначенням стан земельну ділянку біля будинку АДРЕСА_1 площею 21 кв.м ., шляхом знесення самочинно збудованої прибудови до квартир №№ 31, 32 та повернути земельну ділянку за належністю Кременчуцькій міській раді.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 грудня 2014 року позовні вимоги Кременчуцької міської ради Полтавської області задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 за власний рахунок знести самочинно збудовану прибудову до квартир АДРЕСА_1, яка в технічному паспорті, виданому 13.07.2010 року КП «Кременчуцьке МБТІ», позначена цифрами 1, 2, а також привести до попереднього стану земельну ділянку, розташовану за вказаною адресою.

Вирішено питання судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Кременчуцької міської ради Полтавської області судові витрати в сумі 114 грн. 70 коп.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог Кременчуцької міської ради. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 є власником квартир № 31 та № 32 в будинку № АДРЕСА_1

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 884 від 23.09.2005 року із змінами, внесеними рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 1297 від 24.12.2007 року, ОСОБА_2 отримала дозвіл на проектування та виконання реконструкції квартир АДРЕСА_1 із влаштуванням окремого входу під магазин непродовольчих товарів.

Проте, не маючи права користування земельною ділянкою (оренди), незважаючи на попередження Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради, у 2009 році ОСОБА_2 самочинно прибудувала до належних їй квартир АДРЕСА_1 прибудову з підвалом та тамбуром загальною площею 30,2 кв.м.

Задовольняючи позовні вимоги Кременчуцької міської ради Полтавської області, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що ОСОБА_2 самочинно здійснила прибудову до належних їй квартир на земельній ділянці, яка належить територіальній громаді м. Кременчук, що не була відведена для цієї мети, не маючи право користування земельною ділянкою та дозволу на таке будівництво, що є підставою для захисту порушених прав позивача із застосуванням способів захисту, що встановлені ст.ст. 16, 376, 386, 391 ЦК України.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав до скасування оскаржуваного рішення, яке постановлено місцевим судом з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається апелянт, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом дотримано норми матеріального і процесуального права.

Неправомірна відмова Кременчуцької міської ради в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди орієнтовною площею 0,0049 га для експлуатації та обслуговування прибудови до квартир АДРЕСА_1, що встановлена постановами Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 січня 2014 року та 06 березня 2014 року, не давала відповідачці права приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання правовстановлюючих документів та державної реєстрації, а проектна пропозиція реконструкції квартир під магазин непродовольчих товарів не є тотожною дозволу компетентного органу на будівництво прибудови.

Доводи апеляційної скарги, що ставити питання про знесення самочинно спорудженого об'єкту нерухомості можливо лише за умови, коли такий об'єкт порушує права інших осіб, або споруджений з істотним порушенням будівельних норм і правил, а позивачем не доведено підстав знесення самочинного будівництва, ґрунтуються на хибному тлумаченні апелянтом норм матеріального права та не відповідають фактичним обставинам справи.

Підставою задоволених судом позовних вимог Кременчуцької міської ради Полтавської області є норми ч. 4 ст. 376 ЦК України, згідно яких майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 17 червня 2011 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання права власності на самочинні переобладнання та самочинно побудовану будівлю до квартир АДРЕСА_1 з підстав, що ОСОБА_2 не має відповідного права на земельну ділянку, на якій розташована побудована нею самочинна прибудова. Даним судовим рішенням також встановлено, що ОСОБА_2 не виконала вимоги Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради від 01.07.2009 р. щодо зупинення подальшого виконання будівельно-монтажних робіт та оформлення документів згідно з «Положенням про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Кременчуці».

Як зазначено у п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено. Позов може бути пред'явлено до особи, яка здійснила будівництво, як про зобов'язання знесення забудови, так і про знесення забудови за рішенням суду самим власником (користувачем) земельної ділянки за рахунок особи, яка здійснила самочинне будівництво, з одночасним відшкодуванням підтверджених витрат на його знесення.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги Кременчуцької міської ради Полтавської області, як власника земельної ділянки, щодо знесення ОСОБА_2 самочинно збудованої прибудови та приведення земельної ділянки у придатний для використання стан. Обраний судом спосіб захисту порушеного права позивача не суперечить вимогам матеріального та процесуального права.

Можливість проведення відповідної перебудови самочинного будівництва за відсутності права ОСОБА_2 на зайняту земельну ділянку, правового значення по справі не має.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, яке постановлено з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: С.Б. Бутенко Судді: /підписи/ О.І. Обідіна

О.О. Панченко

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області С.Б. Бутенко