АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/767/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2854/15Головуючий у 1-й інстанції Кравець С. В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Винниченка Ю.М., Корнієнка В.І.,

При секретарі: Рибак О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк»

на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 05 серпня 2015 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання кредитно-заставного договору про надання споживчого кредиту удаваним та частково недійсним, зобов'язання вчинити певні дії та визначення остаточної заборгованості за кредитом, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 05 серпня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитно-заставним договором № АВZDAN100030117 від 29 квітня 2008 року в розмірі 31458 доларів США, що станом на 05.08.2015 складає 683083,23 грн. та 250 грн. штрафу, а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1461,60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного аукціонного товариства «Акцент-Банк» про визнання кредитно-заставного договору про надання споживчого кредиту удаваним та частково недійсним, зобов'язання вчинити певні дії та визначення остаточної заборгованості за кредитом відмовлено.

ОСОБА_2, оскаржив рішення місцевого суду, в апеляційній скарзі просить його скасувати в частині задоволення позовних вимог банку та ухвалити нове рішення в цій частині, яким у задоволенні позову ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити, оскільки вважає, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права. Рішення місцевого суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову в апеляційній скарзі не оскаржується.

З рішенням суду також не погодилось ПАТ «Акцент-Банк», яке його оскаржило, просили скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог банку про звернення стягнення на предмет застави і зменшення розміру пені, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Акцент-Банк» в повному обсязі. В апеляційній скарзі посилаються на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу ПАТ «Акцент-Банк» слід задовольнити частково, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити з наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

Частиною 1 ст. 303 ЦК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що 29.04.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Акцент-Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Акцент-Банк») та ОСОБА_2 укладено кредитно-заставний договір № ABZDAN100030117, за умовами якого (п.п.2.1, 2.2, 8.1-8.4, 15.1, 17.1-17.17) Банк зобов'язався надати Позичальнику кредитні кошти у розмірі 17187, 99 доларів США. За умовами договору процентна ставка складає 15,48 % річних, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 2,52 % річних від суми зарезервованих ресурсів, з датою погашення 28.04.2015 року та періодом сплати з 24 по 28 кожного місяця, згідно графіку. Строк дії кредитного договору до повного виконання зобовязань сторонами.

Для забезпечення повного і своєчасного виконання зобовязань за Договором, Позичальник надає Банку в заставу автомобіль MAPLE модель С81 SMA7181, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий Седан, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с.12-16, 205).

Як убачається з витягу про реєстрацію, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна звернення стягнення на заставний автомобіль зареєстровано за № 44183712 від 12.05.2014 (т.1 а.с.17).

За заявою від 29.04.2008 ОСОБА_2 доручив ПАТ КБ «Акцент-Банк» продати 15628,02 доларів США за українські гривні та перерахувати кошти в сумі 72400,00 грн. на поточний рахунок «Автопланета Дніпропетровськ 1» за автомобіль № кузова НОМЕР_2; в сумі 362,00 грн на рахунок страхової компанії «ЗАО Страховая компания «Ингострах» з призначенням платежу: страхова премія за договором особистого страхування № ABZDAN100030117 від 29.04.2008; в сумі 3625,00 грн на поточний рахунок страхової компанії «ЗАО Страховая компания «Ингострах» з призначенням платежу: страхова премія за договором страхування наземного транспорту № ABZDAN100030117 від 29.04.2008; в сумі 34 грн на поточний рахунок ДП «Інформаційний центр МЮУ за реєстрацію обтяжень рухомого майна (т.1 а.с.99).

Ордером від 29.04.2008 стверджується перерахунок коштів на рахунок АвтоПланета Дніпропетровськ 1 згідно рахунку-фактури № СФ-0021443 від 23.04.2008 за автомобіль в сумі 72400 грн (т.1 а.с.100).

Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по кредитно-заставному договору № ABZDAN100030117 від 29.04.2008 борг відповідача ОСОБА_2 станом на 29.05.2015 року становить 80545,54 доларів США, що за курсом НБУ від 29.05.2015 року складає 1694678,12 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 16063,88 дол. США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 9390,95 дол. США; заборгованість по комісії за користування кредитом - 1503,17 дол. США; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 49740,72 дол. США; а також штрафи відповідно до Договору: 11,88 дол. США - штраф (фіксована частина); 3834,94 дол. США - штраф (процентна складова) (т.2 а.с.4-6).

29 жовтня 2009 року ОСОБА_2 терміном на три роки видав довіреність за якою уповноважив шістьох осіб (як зазначив в судовому засіданні представник позивача, ці особи є працівниками ПриватБанку) користуватися та розпоряджатися належним йому автомобілем, та 30.10.2009 року передав кредитному інспектору ПАТ КБ «ПриватБанк» заставний автомобіль з технічним паспортом і комплектом ключів, що підтверджується актом прийому-передачі від 30.10.2009 року для реалізації та погашення заборгованості (т.1 а.с.54, 203).

05.11.2009 було проведено оцінку ринкової вартості заставного автомобіля, яка відповідно звіту про експертну оцінку транспортного засобу на дату оцінки складає 53500 грн. (т.1 а.с.102-109).

Але, даний автомобіль Банком реалізований не був. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача через накладення на автомобіль арешту по іншим грошовим зобов'язанням ОСОБА_2

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 70 від 27.02.2015 ринкова вартість заставного автомобіля на день складення висновку становить 108926,58 грн. (т.1 а.с.181-189).

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк» суд першої інстанції визначив розмір заборгованості та, на підставі встановлених обставин, вирішено питання про зменшення розмір пені та штрафу. При подачі позову банком не було пропущено строку позовної давності, тому в задоволенні заяви про застосування наслідків пропуску строку позовної давності відмовлено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим до його виконання.

Згідно вимог чинного законодавства України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов'язанні строк (термін) його виконання (ст.ст.526, 527, 530 ЦК України).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання, згідно положень статті 625 ЦК України.

Статтею 525 ЦК України встановлено заборону односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 549 цього Кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Так, відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, істотними обставинами в розумінні ч.3 ст. 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Під час судового розгляду в місцевому суді, представником ОСОБА_2 було подано заяву про застосування положень ст. 551 ЦК України. Враховуючи, що в 2009 році відповідач добровільно передав позивачу заставний автомобіль з метою погашення заборгованості, але банком так і не було його реалізовано, внаслідок чого розмір заборгованості значно збільшився, а також враховуючи матеріальний стан відповідача, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про зменшення розміру заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що п.14.11 кредитно-заставного договору № АВZDAN100030117 від 29 квітня 2008 року встановлено строк позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування Кредитом, неустойки тривалістю у 5 (п'ять) років. Відповідач ОСОБА_2 був ознайомлений з умовами вказаного договору та засвідчив свою згоду підписом на кожному аркуші (т.1 а.с.12-16).

Тому колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності, та не бере до уваги доводів апеляційної скарги ОСОБА_2

Судом встановлено розмір заборгованості за кредитно-заставним договором № АВZDAN100030117 від 29 квітня 2008 року на підставі наданих сторонами доказів. Апеляційним судом перевірено додатково надані представником позивача розрахунки, виписками по рахунку та меморіальні ордери на підтвердження сплати ними страхових платежів, а саме 28.04.2010 року - 45,88 дол. США, 28.04.2011 року - 45,53 дол. США, 03.05.2012 року - 45,19 дол. США. Відповідачем, наданий представником позивача розрахунок, не спростований. Тому з висновком суду про розмір заборгованості колегія суддів погоджується.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду про відмову в звернення стягнення на предмет застави, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 2 Закону України «Про заставу» визначаються основні положення про заставу. Відносини застави, не передбачені цим Законом, регулюються іншими актами законодавства України.

Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Частиною 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» установлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону визначено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.

Отже, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження суд може обрати один із способів звернення стягнення, обраний обтяжувачем на власний розсуд.

З матеріалів справи вбачається, що 29 жовтня 2009 року ОСОБА_2 терміном на три роки видав довіреність за якою уповноважив шістьох працівників Банку користуватися та розпоряджатися належним йому автомобілем з правом продажу, обміну, передавати в оренду, позичку, зняття з обліку та постановки на облік в органах ДАІ, одержання грошей. Строк дії довіреності закінчився 29.10.2012 року (т.1 а.с.203).

Факт перебування заставного майна на даний час у позивача не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на нього, оскільки дане право передбачено умовами кредитно-заставного договору та зазначеними вище нормами закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для звернення стягнення на предмет застави, в спосіб обраний заставодержателем, а саме продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

В цій частині доводи апеляційної скарги ПАТ «Акцент-Банк» є обгрунтованими. Рішення в частині відмови у задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет заставипідлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, п. 3,4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» - задовольнити частково.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 05 серпня 2015 року - скасувати в частині відмови у задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави - задовольнити.

Звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором № АВZDAN100030117 від 29 квітня 2008 року в сумі 31458 дол. США, що в еквіваленті складає 683083,23 грн. та 250 грн. штрафу, на предмет застави - автомобіль MAPLE, модель: С81 SMA7181, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий Седан, № кузова/шасі:НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, шляхом продажу від його імені Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» іншій особі зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАЇ України.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Т.В. Одринська

Судді: /підпис/ Ю.М. Винниченко /підпис/ В.І. Корнієнко

Згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.В. Одринська