Справа № 2-5367/08 Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В.П.
Провадження № 22-ц/773/419/15
Доповідач: Свистун О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Свистун О.В.,

суддів Грушицького А.І., Завидовської-Марчук О.Г.,

при секретарі Лимарю Р.,

з участю: позивача ОСОБА_1, представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Луцької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво,

за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Луцького міськрайонного суду від 01 серпня 2008 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 серпня 2008 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Луцької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво задоволено.

Визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_3 право власності на житлове приміщення, переобладнане під офіс, в тому числі із самовільно проведеною добудовою квартир за №№ 34, 47, 48, 49 у будинку № 12 по пр. Перемоги в м. Луцьку, згідно технічного паспорту від 28 липня 2008 року, розробленого Волинським обласним БТІ, згідно якого за ОСОБА_1 - 85/100 частин і за ОСОБА_3 - 15/100 частин.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції, особа, яка не брала участі у справі ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Покликається на те, що судом були порушені норми матеріального та процесуального права, неповно зясовані всі обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що при подачі позову позивачі не вказали всіх обставин, а саме про наявність обтяження житлових квартир у вигляді іпотеки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечили, оскільки особи, яка не брала участі у справі не довела, що порушені права товариства. Просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник особи, яка не брала участі у справі ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», опікун ОСОБА_3 ОСОБА_4, представник відповідача в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Причин неявки в суд не повідомили.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, щорішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 серпня 2008 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Луцької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво було задоволено повністю.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.07.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № PМL-А00/184/2007, відповідно до якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартира № 47, що знаходиться за адресою: пр. Перемоги, 12, м. Луцьк та належить ОСОБА_1 на праві власності. 11.10.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки № МL-А00/298/2007, відповідно до якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартира № 48, що знаходиться за адресою: пр. Перемоги, 12, м. Луцьк та належить ОСОБА_3 на праві власності.

10.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про іпотеку" іпотекодавець виключно на підставі згоди іпотекодержателя має право: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки; передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування. Згідно ст.12 цього ж Закону у разі порушення іпотекодавцем обов'язків щодо збереження чи страхування предмета іпотеки іпотекодержатель може скористатися правами, визначеними згідно з частиною першою цієї статті, або вжити заходів для збереження чи страхування предмета іпотеки у власних інтересах та за власний кошт. Іпотекодавець зобов'язаний негайно на вимогу іпотекодержателя відшкодувати останньому всі витрати, понесені у зв'язку з вжиттям заходів щодо збереження та страхування предмета іпотеки.

Із наданих суду доказів встановлено, що ОСОБА_1 повідомляла іпотеко- держателя про переобладнання квартир № 34, 47, 48, 49 у будинку № 12 по проспекту Перемоги у м. Луцьку в нежитлові приміщення, а саме повідомлення від 29.12.2011 року.

ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» як особа, яка не брала участь у справі, подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухваленим рішення у даній справі були порушені права та інтереси товариства так як 10.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір відступлення прав за Договорами іпотеки та застави.

Згідно Закону України «Про іпотеку», ст. 11 - обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Особа, яка не брала участі у справі ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» не надала суду будь-яких доказів в підтвердження своїх доводів, щодо прав на іпотечне майно, яке було передано в іпотеку ПАТ «ОТП Банк» згідно договорів іпотеки. Також не надано суду договорів іпотеки чи застави щодо квартир № 34 і 49, що знаходяться за адресою: пр. Перемоги, 12, у м. Луцьку. Не надано витягів з реєстру обтяжень на спірне нерухомого майна, згідно яких вбачалося , що ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» має право вимоги щодо даного іпотечного майна.

Колегією суддів встановлено, що зобовязання позичальника по кредитних договорах виражені в іноземній валюті і новий кредитор набуває права вимоги до позичальника у валюті, яка зазначена в договорі.

Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ.

З повідомлення НБУ від 08.07.2014 року вбачається, що національним банком генеральна ліцензія на здійснення валютних операцій ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» станом на 01.07.2014 року не видавалася. Не надано товариством генеральної і індивідуальної ліцензії суду в підтвердження своїх вимог.

Враховуючи вище встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що особа, яка не брала участі у справі не довела, що даним рішенням суду першої інстанції порушені її права чи інтереси. А тому, апеляційна скарга особи, яка не брала участі у справі підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 218, 219, 60 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 01 серпня 2008 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: