Провадження № 6/127/849/15
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

21 вересня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Шарапанівському Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

21.09.2015 року до суду звернувся державний виконавець Вишенського ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

Подання мотивоване тим, що на примусовому виконанні у Вишенському відділі Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 2-68/09, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти а утримання доньки, в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 01.12.2008 року, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Станом на 31.07.2015 року заборгованість по сплаті аліментів боржником не погашена і становить 31 397, 21 грн.

Згідно довідки ДП «Інспекції з державного технічного нагляду» України у Вінницькій області, за боржником рухоме майно, на яке можливо звернути стягнення не зареєстровано.

14.08.2015 року при виході за адресою: м. Вінниця, просп. Космонавтів, 65/15 встановлено, що майна на праві приватної власності на момент перевірки на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу не виявлено, залишено виклик до державного виконавця. На даний час боржник свої зобовязання не виконав.

Відповідно до положень ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погоджене з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

До судового засідання державний виконавець Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції не зявився, проте зазначив в поданні, що просить розглядати справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на виконанні у Вишенському відділі державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції перебуває виконавче провадження №2-68/09, про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти а утримання доньки, в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 01.12.2008 року, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

16.02.2009 року, головним державним виконавцем Вишенського відділу ДВС ВМУЮ ОСОБА_4 внесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-68 від 03.02.2009 року виданого Жмеринським м/с Вінницької області про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі ? частини доходів.

Згідно відповіді державної податкової служби України про джерела отримання доходів щодо ОСОБА_2 інформація відсутня.

У відповідності до відповіді державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах щодо ОСОБА_2 інформація відсутня.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, щодо ОСОБА_2 інформації не знайдено.

З відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії, щодо ОСОБА_2 інформації не знайдено.

З акту державного виконавця від 14.08.2015 року, встановлено при виході за адресою боржника встановлено, що майна на праві приватної власності на момент перевірки, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу не виявлено.

Однак, державним виконавцем не надано жодних доказів про те, що боржника належним чином повідомлено про встановлення строку для добровільного виконання даних вимог, а тому суд не виключає той факт, що останній був позбавлений можливості в добровільному порядку здійснювати платежі по виконанню виконавчого документа.

Згідно п. 18 ч. 3ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Стаття 32 Закону України «Про виконавче провадження» закріплює заходи примусового виконання рішень.

Відповідно до підпункту «г» п. 11.1.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, подання державного виконавця, зокрема, має містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобовязань.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Суду не надано доказів того, що у боржника є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів тощо) виконати боргові зобовязання і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини, а також наявність з боку боржника свідомих діянь дій або бездіяльності), спрямованих на невиконання обовязку у виконавчому провадженні, що може вважатись ухиленням боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням. Крім того, суду не надано належних доказів того, що боржник намагається уникнути виконання зобов'язань шляхом виїзду за кордон або ж перебування на наданий час за кордоном.

До того ж, державний виконавець не позбавлений можливості звернутись до суду із поданням про оголошення розшуку боржника, якщо останній дійсно ухиляється від виконання рішення суду, про примусове проникнення до житла, якщо здійснюється не допуск державного виконавця в житло боржника.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Наведенні в поданні підстави для задоволення подання, а саме: небажання боржника виконувати вимоги стягувача в повному обсязі, а також, на думку державного виконавця, значна сума боргу, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України», ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» ст.ст. 158, 210, 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання виконавчого провадження - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 5-ти днів з моменту її проголошення.

Суддя: О.О. Жмудь