справа №619/5222/13-ц
провадження №2/619/54/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року Дергачівський районний суд

Харківської області

у складі: головуючого судді Якименко Л.О.

при секретарі Ломановій І.А.

за участю представників

позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2,

ОСОБА_3

представника відповідача

ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Дергачівської міської ради Харківської області, Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області, треті особи інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, прокурор Дергачівського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування;

за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Дергачівської міської ради Харківської області, Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, Дергачівської міської ради Харківської області, Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області, треті особи інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, прокурор Дергачівського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що в АДРЕСА_1 знаходиться домоволодіння, яке належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області 25 квітня 2000 року за реєстровим НОМЕР_1, та договору дарування, засвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області 22 червня 1995 року за реєстровим № 1-1843, її батькові - ОСОБА_8. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер. Мати позивачки ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3. За життя 05 лютого 2011 року батько ОСОБА_8 склав заповіт, яким заповів все належне йому майно доньці - позивачці ОСОБА_1 Після смерті батька позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа № 51779365, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі від 30.09.2011 року, але оформити спадщину вона не змогла, так як у заповіті було неправильно вказано її прізвище - ОСОБА_1. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2011 року було встановлено факт належності вищевказаного заповіту позивачці ОСОБА_1

Крім того, ОСОБА_8 також належить земельна ділянка НОМЕР_3 для ведення садівництва площею 0,0870 га, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого на підставі розпорядження голови Вовчанської райдержадміністрації Харківської області від 11.03.2004 року за реєстровим НОМЕР_4, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за НОМЕР_5, розташовану в садовому товаристві «Женьшень» Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області.

Позивачка позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі, так як на території домоволодіння в АДРЕСА_1 маються самовільні будівлі - сарай літ. «Е» та сарай літ. «К». Самочинне будівництво було виконано батьком позивача ОСОБА_8 у 2001 році, але право власності не оформлено за життя власника.

Відповідно до висновку ТОВ «НТК Енерго-тайм» про стан будівельних конструкцій та можливості експлуатації самовільно побудованих сараїв, технічний стан будівельних конструкцій забезпечує несучу спроможність, достатню для експлуатації об'єкту. Конструктивні елементи та планування обєкту відповідають вимогам будівельно-технічним, пожежним та санітарно-гігієнічним нормам.

Після смерті ОСОБА_8 спадкоємцем за заповітом є позивачка ОСОБА_1, яка звернулася з заявою про прийняття спадщини, тому просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 звернувся з зустрічними позовними вимогами до ОСОБА_1, Дергачівської міської ради Харківської області, Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько - ОСОБА_8. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_9. Під час шлюбу батьками було спільно набуте майно, а саме домоволодіння, яке складається з двох житлових будинків з надвірними будівлями та спорудами у м. Дергачі Харківської області вартість 480200 грн. відповідно до висновку про вартість об'єкту оцінки від 04.11.2014 року та садового будинку в садівничому товаристві «Женьшень» в АДРЕСА_2 вартістю 369 200 грн. відповідно до висновку про вартість об'єкту оцінки від 04.11.2014 року.

У лютому 2011 року його батько ОСОБА_8 склав заповіт на користь відповідача - його рідної сестри ОСОБА_1, в якому заповідав їй все своє майно, але його частка майна складає 1/2 частину від спільно набутого майна подружжя. На момент відкриття спадщини ОСОБА_4 був пенсіонером та мав право на обов'язкову частку, тобто згідно зі ст. 1241 ЦК України на половину частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом, а саме: за відсутністю заповіту частка майна, що належала батьку, мала поділитися на трьох спадкоємців: 1/3 частки від 1/2 частини належного батьку майна йому, 1/3 частки від 1/2 частини належного батьку майна відповідачу, 1/3 частки від 1/2 частини належного батьку майна їхній на той момент живій матері. В свою чергу мати, ОСОБА_9, відмовилась від отримання своєї обов'язкової частки без вказівки на чию користь вона відмовляється.

Про існування заповіту він дізнався тоді, коли ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом щодо оформлення спадщини і він їй був потрібен як свідок, якщо б не виклик до суду в якості третьої особи, то він ніколи б не дізнався про наміри сестри щодо позбавлення спадкового майна.

25.09.2012 року (майже через рік після смерті батька) відповідач шляхлм подання заяви до виконавчого комітету Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області оформила на своє ім'я садовий будинок в СТ «Женьшень», мотивуючи це тим, що будинок побудовано у 1989 році за її кошти, чим ввела в оману селищну раду. (ОСОБА_1 знаходилась у республіці Казахстан разом зі своїм чоловіком в період з 1978 по 1989 роки, а спірний будинок будувався ним та батьком протягом шести років, тобто з 1982 р. по 1988 р.) Тобто вона після смерті батька вписала себе до членів садового товариства, не поставивши до відома нікого про те, що садовий будинок теж є спадковим майном, та приватизувала його лише на себе, оминаючи процедуру успадкування. Таким чином позивач був позбавлений можливості отримати належну йому значну частку спадкового майна.

Після смерті матері відкрилась спадщина на її 1/2 частину спільного майна подружжя. Його мати заповіту не складала. Тобто її частина спадкового майна повинна розподілятися між ним та ОСОБА_1 в рівних частках, тобто по 21/4 частині кожному спадкоємцю.

ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину після смерті матері, так як постійно мешкав з нею та мешкає по теперішній час в будинку, що входить до спадкового майна.

Підраховуючи вищевикладене, незважаючи на існування заповіту на майно, що належало його батьку, виходять на такі частини: 1/6 частина від 1/2 майна, що була належна його батьку повинна бути успадкована ним, як обов'язкова частка в спадковому майні, та 1/2 частина від 1/2 майна, що була належна його матері, тобто 1/4 частка від всього спільного майна, повинна бути належна йому, як спадкоємцю першої черги за законом. Таким чином, він повинен успадкувати 5/12 частин всього майна згідно закону. 7/12 частин всього спадкового майна згідно закону та заповіту повинно бути належно ОСОБА_1 Враховуючи вартість спірного майна, що відповідно до експертних оцінок складає 849 400 грн., а відповідно до їхніх часток вартість спадкового майна 5/12 частини складає 353 916 грн. 67 коп., а вартість 7/12 частини спадкового майна складає 495 483 грн. 33 коп.

В судовому засіданні представник позивача вона ж представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала, зустрічний позов ОСОБА_4 не визнала і заперечувала проти нього.

Відповідач він ж позивач ОСОБА_4 проти позову ОСОБА_1 заперечує, свій зустрічний позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача він же позивач ОСОБА_4 - ОСОБА_5 позов ОСОБА_1 визнає частково, позов ОСОБА_4 підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Дергачівської міської ради Харківської області в судове засідання не з'явився, в поданій до суду письмовій заяві просив справу розглянути за відсутності представника міської ради згідно до чинного законодавства.

Представник відповідача Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області в судове засідання не з'явився, в поданій до суду письмовій заяві просив справу розглянути за відсутності представника селищної ради.

Представник 3-ї особи - інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області не прибув у судове засідання, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи згідно до поштового повідомлення, тому суд вважає можливим за відсутності представника 3-ї особи розглядати справу.

Представник 3-ї особи - прокурора Дергачівського району Харківської області у судове засідання не прибув, подав письмові заперечення проти позову стосовно визнання права власності на самовільні будівлі та просив справу розглядати за відсутності представника прокурора, що суд вважає за можливе.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню частково, а зустрічний позов ОСОБА_4 таким, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні було встановлено, що в АДРЕСА_1 знаходиться домоволодіння, яке складається з двох житлових будинків з надвірними будівлями та належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області 25 квітня 2000 року за реєстровим НОМЕР_1, та на підставі договору дарування, засвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області 22 червня 1995 року за реєстровим № 1-1843, ОСОБА_8. (а.с. 18, 21-22).

ОСОБА_8 також належить земельна ділянка НОМЕР_3 для ведення садівництва площею 0,0870 га, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого на підставі розпорядження голови Вовчанської райдержадміністрації Харківської області від 11.03.2004 року за реєстровим НОМЕР_4, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за НОМЕР_5, розташовану в садовому товаристві «Женьшень» Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області. (а.с.47).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6. (а.с. 19).

Після його смерті спадкоємцями 1 черги залишилися дружина померлого ОСОБА_9 та діти: ОСОБА_1 і ОСОБА_4.

ОСОБА_9 подала 21 жовтня 2011 року до Дергачівської державної нотарільної контори заяву, у якій від прийняття спадщини відмовилася (а.с. 186), а діти померлого звернулися з відповідними заявами про прийняття спадщини, а саме ОСОБА_1 12 жовтня 2011 року (а.с. 187), ОСОБА_4 30 вересня 2011 року (а.с. 188).

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7. (а.с. 17).

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

За ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За життя 05 лютого 2011 року батько ОСОБА_8 склав заповіт, яким заповів все належне йому майно доньці - позивачці ОСОБА_1 Після смерті батька позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа № 51779365, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі від 30.09.2011 року, але оформити спадщину вона не змогла, так як у заповіті було неправильно вказано її прізвище - ОСОБА_1. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2011 року було встановлено факт належності вищевказаного заповіту позивачці ОСОБА_1 (а.с. 20, 28).

Суд приходить до висновку, що єдиною спадкоємицею після смерті спадкодавця ОСОБА_8 є його донька ОСОБА_1 на підставі вищевказаного заповіту, який не оспорений та не визнаний в судовому порядку незаконним.

Черговість спадкування за законом передбачена ст. 1258 ЦК України. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. В першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання права на самовільне будівництво сараїв літ. «Е» та літ. «К», розташованих в АДРЕСА_1 не підлягає задоволенню, так як згідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи.

Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 року та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, основним завданням вищевказаної інспекції є виконання дозвільних реєстраційних функцій та здійснення контролю і нагляду у сфері будівництва, містобудування та архітектури. Крім того, інспекція є єдиним органом державної влади уповноваженим приймати в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель, який не може підмінятися судовим рішенням.

У зустрічному позові ОСОБА_4 посилався на те, що все спадкове майно ОСОБА_8 є таким, яке набуте в період шлюбу батьків, тобто належить їм в рівних частинах, тому розпорядитися заповітом на належне дружині померлого майно спадковець не мав права за законом.

Суд не погоджується з посиланнями позивача ОСОБА_4, так як домолодіння, розташоване в АДРЕСА_1 належить останньому в порядку спадкування та за договором дарування, тому не є спільною власністю подружжя.

У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один зних не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

У відповідності до п. 24 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Стосовно земельної ділянки НОМЕР_3 та садового будинку в садівничому товаристві «Женьшень» в АДРЕСА_2 судом було встановлено, що вищевказаний садовий будинок літ. «А-2» з відповідними будівлями належить ОСОБА_1. (а.с. 72).

За життя ОСОБА_8 згідно до протоколу № 7 від 04 липня 2009 року засідання правління садівничого товариства «Женьшень» було постановлено про переоформлення за станом здоров'я ОСОБА_8 за його заявою ділянки НОМЕР_3 на доньку ОСОБА_1. (а.с. 172).

ОСОБА_1 сплачувала членські взноси, що підтверджується копією членської книжки на а.с. 173-176.

Рішенням № 78 від 25 вересня 2012 року Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області було вирішено про оформлення права власності на садовий будинок № 11/155 та господарські будівлі садівничого товариства «Женьшень» Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області за ОСОБА_1. (а.с. 136-140). Вищевказане рішення селищної ради не оскаржене і не скасоване.

ОСОБА_4 у зустрічному позові просить визнати за ним право власності на обов'язкову долю, так як він з 1992 року є пенсіонером.

У відповідності до ст. 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні , повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

У відповідності до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_8 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за вислугою років з 09.10.1992 року. (а.с. 116, 221). У зв'язку з вищевказаними доказами, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 права на обов'язкову частку не має, так як в розумінні ст. 1241 ЦК України непрацездатними особами є жінки, які досягли 55 років, чоловіки - 60 років, інваліди 1,11 та 111 групи. ОСОБА_4 на момент смерті спадкодавця ОСОБА_8 не досяг віку 60 років та не був і не є інвалідом будь-якої групи.

Керуючись ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1258, 1259, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а» загальною площею 56 кв.м., житловою площею 40 кв.м., житловий будинок літ. «Б-1» з верандою літ. «б» загальною площею 35,7 кв.м., житловою площею 17 кв.м. з надвірними будівлями: гараж літ. «В», літня кухня літ. «Г» з тамбуром літ. «г-1», сарай літ. «г», льох літ. «Д», вбиральня літ. «Ж», душ літ. «З», зливна яма літ. «И», огорожа № 1,2, розташовані за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

В частині визнання права власності на самочинне будівництво сараїв літ. «Е» та літ. «К» у задоволенні позова ОСОБА_1 - відмовити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку НОМЕР_3 для ведення садівництва площею 0,0870 га, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого на підставі розпорядження голови Вовчанської райдержадміністрації Харківської області від 11.03.2004 року на ім'я ОСОБА_8 за реєстровим НОМЕР_4, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за НОМЕР_5, розташовану в садовому товаристві «Женьшень» Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом.

В задоволенні позова ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення апеляційної скарги через Дергачівський районний суд. Строк виготовлення мотивувальної частини рішення 17 травня 2015 року.

Суддя: Якименко Л.О.