Справа №: 400/1018/15-ц
Провадження № 2/400/356/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Жушмана О. М.

при секретарі - Комишовій С.В.

з участю адвокатів - Демяненко Т.О., Вацюк М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Богнер» про визнання недійсним договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що він має у приватній власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 6.3080 га, яка розташована на території Богданівської сільської ради Петрівського району, Кіровоградської області, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.11.2013 року.

Вказану земельну ділянку він успадкував після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В 2014 році він дізнався, що 02 червня 2009 року між ОСОБА_4 та ПСП «Богнер» підписаний договір оренди землі.

30 липня 2010 року зазначений договір зареєстровано у Петрівському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» за №03.

Спірний договір оренди землі зареєстрований після смерті ОСОБА_4, тобто волевиявлення ОСОБА_4 було відсутнє, так як він помер до реєстрації спірного договору оренди землі, а тому просить визнати недійсним договір оренди землі від 02 червня 2009 року, укладений між ОСОБА_4 та приватним сільськогосподарським підприємством «Богнер», зареєстрований 30 липня 2010 року у Петрівському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» за №03.

Представник позивача позов підтримав повністю та просив його задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав і вказував на наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач має в своїй власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 6,3080 га, яка розташована на території Богданівської сільської ради Петрівського району, Кіровоградської області, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.11.2013 року.

Вказану земельну ділянку він успадкував після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

02 червня 2009 року між батьком позивача ОСОБА_4 та ПСП «Богнер» було укладено Договір оренди землі, строком на десять років, який зареєстровано 30 липня 2010 року у Петрівському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» за №03.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

Договір оренди землі згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» у редакції, яка була чинною на той час - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. В силу статей 18, 20 цього закону укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності після такої реєстрації.

При укладанні вказаного договору оренди землі було дотримано всі істотні умови, передбачені ст. 15 Закону України «Про оренду землі», в редакції, яка була чинною на той час, а саме:

об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та

розмір земельної ділянки;

строк дії договору оренди;

орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм

платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та

відповідальності за її несплату;

умови використання та цільове призначення земельної ділянки,

яка передається в оренду;

умови збереження стану об'єкта оренди;

умови і строки передачі земельної ділянки орендарю;

умови повернення земельної ділянки орендодавцеві;

існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної

ділянки;

визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження

або знищення об'єкта оренди чи його частини;

відповідальність сторін;

умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду

права оренди земельної ділянки.

Отже, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні спірного договору, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Волевиявлення є важливими чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою статтею 627 ЦК України.

Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідків.

Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору.

Таким чином станом на 02 червня 2009 року, а саме на момент скріплення підписом спірного договору батько позивача ОСОБА_4 був живий і поставив свій підпис під спірним договором, що не заперечува в судовому засіданні представник позивача, тобто своїм підписом він виявив волю на укладення вказаного договору оренди землі.

Відповідно до акту прийому - передачі земельної ділянки від 02 червня 2009 року (а.с.19), батько позивача ОСОБА_4 добровільно передав відповідачу земельну ділянку.

Копію заяви від імені ОСОБА_4 про надання висновку для здійснення державної реєстрації договору оренди земельної ділянки (а.с.25), та висновок (а.с.26), на які посилається позивач як на доказ своїх позовних вимог, суд вважає неналежним та недопустимим доказом, так як дані документи не завірені відповідним чином, саме організацією, яка надала вказані документи, а оригінал, або належним чином завірені документи представник позивача суду не надав.

Спірний договір діє з 02 червня 2009 року й протягом шести років сторони виконували істотні умови договору, отже, укладення договору оренди відповідало внутрішній волі батька позивача, тому підстави для визнання його недійсним відсутні.

Виходячи з наведеного суд вважає, що в задоволені позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 179, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 125, 126 ЗК України , ст.ст. 202, 203, 204, 205, 210, 215, 216, 629, 638 ЦК України, 13-20 Закону України «Про оренду землі» суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 10-ти днів через Петрівський райсуд.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду О. Жушман