Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3561/15-ц
Провадження №: 2/332/1215/15
18 грудня 2015 р. Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючий суддя Шалпегіна О.Л.
при секретарі Чухрай М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобовязань.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що 13.08.2013 р. року між ТОВ «ЮГ Кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 662 грн. зі сплатою 2 % за кожен день користування кредитом зі сплатою в день повернення кредиту. У звязку з існуванням непогашеної заборгованості, ОСОБА_1 12.10.2013 року уклала з ТОВ «ЮГ Кредит» додаткову угоду № 1 про реструктуризацію боргу. У звязку з відступленням кредитодавцем ТОВ «ЮГ Кредит» права вимоги до відповідача за кредитним договором ТОВ «Смарт Фінексперт» на підставі договору факторингу від 30.12.2014 р., право вимоги за зазначеним вище кредитним договором перейшло до позивача. Через неналежне виконання ОСОБА_1 зобовязання за кредитним договором та додатковою до нього угодою, утворилась заборгованість по тілу кредиту, яка становить 556,40 грн. Також у звязку із неналежним виконанням взятих на себе зобовязань, ОСОБА_1 повинна сплатити пеню, яка відповідно до п. 5.1 кредитного договору у розмірі 6744,78 грн., штраф 556,40 грн. та відповідно до ст. 625 ЦК України: інфляційні витрати 326,04 грн. і три проценти річних 27,73 грн.
Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1, зазначену у позові заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 8211,35 грн. та судовий збір, сплачений при зверненні до суду в сумі 243,60 грн.
Представник позивача, повідомлений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про підтримку позовних вимог та про розгляд справи у його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 46).
Відповідач ОСОБА_1, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином (а.с. 66, 68), повторно в судове засідання не зявилась, не повідомивши про причини неявки. Від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами ч. 1 ст. 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України цивільно-правовий договір визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Приписами частини 1 статті 1054 цього Кодексу визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
13.08.2013 р. року між ТОВ «ЮГ Кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір № ЮК-00001019, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 662 грн. на споживчі цілі.
Позичальник зобовязався повернути вказану у договорі суму не пізніше 28.08.2013 р. та сплатити проценти за користування кредитом, розмір яких відповідно до п. 1.3 складає 2 % від суми наданого кредиту за кожен день користування ним (730 % річних). Проценти підлягають сплаті в день повернення суми кредиту.
У звязку з існуванням непогашеної заборгованості за вказаним кредитним договором, ОСОБА_1 12.10.2013 року уклала з ТОВ «ЮГ Кредит» додаткову угоду № 1 про реструктуризацію боргу.
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з вимогами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Зазначений кредитний договір та додаткова угода до нього укладені у письмовій формі, підписані уповноваженою на це посадовою особою ТОВ «ЮГ Кредит» та особисто ОСОБА_1 Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі положень статті 629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.
30.12.2014 р. між ТОВ «ЮГ Кредит» та позивачем було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ЮГ Кредит» відступило ТОВ «Смарт Фінексперт» право вимоги до відповідача за зазначеним вище кредитним договором (а.с. 21,22).
Вимогами ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Свої зобовязання за кредитним договором кредитодавець виконав належним чином. Позичальник отримала вказану в договорі суму грошових коштів 662 грн., що підтверджено документально (а.с. 10).
Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що позичальник порушила взяті на себе зобовязання щодо повернення кредитних коштів, у звязку з чим утворилась заборгованість (а.с. 16, 17).
Тим самим, враховуючи викладене, судом встановлено існування у позивача субєктивного цивільного права щодо стягнення заборгованості за спірним кредитним договором у звязку з встановленим фактом порушення відповідачем його умов.
У розрахунку, наданому позивачем зазначено, що розмір заборгованості ОСОБА_1 за тілом кредиту становить 556,40 грн.
Правовим наслідком порушення виконання зобовязання та одним із видів цивільно-правової відповідальності у відповідності до частини 1 статті 546 та пункту 3 частини 1 статті 610 ЦК України є встановлена договором або законом неустойка.
Поняття неустойки дано в статті 549 ЦК України, згідно з якої неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума чи інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Зі змісту наведених норм закону випливає, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання та залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання, а й від часу такого невиконання. Як вид цивільно-правової відповідальності пеня застосовується виключно у грошових зобовязаннях та стимулює боржника до оперативності їх виконання, оскільки її розмір збільшується в залежності від кількості днів прострочення виконання.
Згідно з пп. 5.1 п. 5 кредитного договору № ЮК-00001019 у випадку, якщо позичальник у день повернення кредиту не сплатить кредитодавцю суму, достатню для повернення суми кредиту та сплати нарахованих процентів, позичальник зобовязаний з наступного дня після настання дати остаточного розрахунку за кредитом сплачувати кредитодавцю пеню в розмірі 2 % від суми залишку основного боргу на кожен день прострочення платежу до дня фактичної сплати вказаної суми. Відповідно до пп. 5.2. п. 5 вказаного договору, у випадку прострочення позичальником сплати процентів, нарахованих на суму кредиту, більш ніж на 14 календарних днів, позичальник додатково до пені, передбаченої п. 5.1 цього договору, сплачує кредитодавцю штраф в розмірі 100 грн.
Таким чином, умовами договору передбачено застосування пені та штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення відповідачем строку сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту.
Судом визнається правильним та таким, що відповідає умовам кредитного договору наданий позивачем розрахунок сум пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 6744,78 грн. Штраф за порушення умов договору підлягає стягненню з ОСОБА_1 у розмірі 100 грн., як передбачено п. 5.2 договору.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в порядку статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд визнає, що ОСОБА_1 належним чином не виконала обовязки, передбачені укладеним у встановленому законом порядку кредитним договором та додаткової угодою до нього. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ТОВ «Смарт Фінексперт» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у встановлених судом розмірах.
Частиною 1 статті 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем документально підтверджено відповідним платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 243,60 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» задовольнити частково.
У задоволені решти позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Шалпегіна