Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Собіна І.М., Боймиструк С.В.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Стрюкової Ірини Олександрівни на рішення Рівненського міського суду від 2 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" про повернення банківського строкового вкладу,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського суду від 2 червня 2015 року позов задоволено частково:

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (далі - ПАТ "Надра" або банк) на користь ОСОБА_2 2 340, 25 доларів США за договором №2104757 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг "Новий ПУ "Базовий+" від 14 січня 2015 року, що є еквівалентним 42 123, 94 гривень.

Стягнуто з банку в дохід держави 1 827 гривень судового збору.

У поданій на рішення суду апеляційній скарзі банк в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Надра" Стрюкової І.О. покликається на порушення та неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

На її обґрунтування зазначалося про неврахування судом при вирішенні спірних відносин та ухваленні рішення положень ст. 1074 ЦК України, ст.ст. 26, 28, 36, 45, 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ст. 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст.ст. 1, 2, 26, 36, 46, 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", положень постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 року №83 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до категорії неплатоспроможних".

Вважає, що в зв'язку з уведенням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації ПАТ "Надра" не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку (за винятком гарантованих сум, порядок відшкодування яких встановлений зазначеним законом), примусове стягнення коштів і майна банку.

Так, 21 квітня 2015 року було розпочато виплати коштів за договорами банківського вкладу вкладникам ПАТ "Надра", а Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури ліквідації банку, в зв'язку з чим останній з 12 червня 2015 року розпочав виплати вкладникам у розмірі вкладу, включаючи відсотки, але не більше 200 000 гривень, через установи банку-агента Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль".

Тому у суду не було підстав стягувати з відповідача на користь ОСОБА_2 спірної суми, що може призвести до подвійної виплати грошових коштів.

Крім того, судом порушено правила ч. 2 ст. 88 ЦПК України щодо присудження судового збору у разі звільнення обох сторін від оплати, а також ст. 213 ЦПК України щодо вимог про законність і обґрунтованість рішення.

З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про відмову в позові повністю.

У поданих запереченнях на апеляційну скаргу позивач, вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи відповідача, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Частково задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції правильно виходив з доведеності і обґрунтованості позову, оскільки банком не виконано набутих за договором банківського вкладу цивільно-правових зобов'язань, а саме не повернуто на користь вкладника на його дострокову вимогу чи після закінчення дії правочину суму переданих грошових коштів.

Проте з висновками про стягнення судового збору не можна погодитися.

Як убачається, 14 січня 2015 року між ПАТ "Надра" і ОСОБА_2 було укладено договір №2104757 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг "Новий ПУ "Базовий+", строком до 14 квітня 2015 року (а.с. 5-5, зв.).

Умовами договору встановлено обов'язок вкладника в строк не пізніше п'яти календарних днів з дня підписання цього договору передати, а банк зобов'язується прийняти грошову суму у розмірі 2 328, 13 доларів США. Вкладнику в день підписання цього договору відкривається вкладний (депозитний) рахунок №2104571 на його ім'я, який закривається після повернення коштів вкладнику. Вклад надходить на вкладний рахунок у сумі 2 328, 13 доларів США. Протягом строку розміщення вкладу процентна ставка по вкладу становить 11 процентів річних. Проценти на вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, що передує його поверненню вкладникові (перерахуванню на рахунок) або списанню з вкладного рахунку з інших підстав, проценти за вказаним договором нараховуються щомісячно в кожний передостанній робочий день місяця. Якщо останній день строку дії вкладу не є передостаннім робочим днем місяця, то за цей день проценти нараховуються в останній день строку дії вкладу (пункти 1.1, 1.2, 1.4, 2.1, 2.4, 4.2).

Сума розміщеного 14 січня 2015 року позивачем банківського вкладу у ПАТ "Надра" становить 2 328, 13 доларів США, що сторонами не оспорюється і стверджується заявою №4854 на безготівкове перерахування коштів (а.с. 6).

Пункти 2.2, 2.6, 4.4, 4.9 договору передбачають строк розміщення вкладу тривалістю у три місяці від дати фактичного надходження вкладу на вкладний рахунок. Повернення вкладу та сплата нарахованих процентів здійснюється банком за домовленістю сторін шляхом перерахування коштів на рахунок. Сплата нарахованих процентів за користування вкладом здійснюється в останній день розміщення вкладу. У випадку, якщо вкладник в період дії договору звернувся до банку із заявою про відмову від продовження строку розміщення вкладу на новий термін, банк в останній день закінчення строку розміщення вкладу повертає на рахунок вкладника вклад і нараховані відповідно до умов цього договору проценти.

На вимогу вкладника 4 березня 2015 року про повернення депозитного вкладу ПАТ "Надра" своїм листом від 10 березня 2015 року відмовило у її задоволенні, посилаючись на уведення тимчасової адміністрації з 6 лютого 2015 року (а.с. 8, 9).

Відповідачем не заперечується те, що сума заборгованості за банківським вкладом становить 2 340, 25 доларів США, а також підтверджується відповідним звітом по депозиту станом на 18 лютого 2015 року (а.с. 7-7, зв.).

5 лютого 2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову №83 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до категорії неплатоспроможних" та рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від того ж числа розпочата з 6 лютого 2015 року процедура виведення ПАТ "Надра" з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації. Тимчасова адміністрація запроваджена у банку строком на три місяці - до 5 травня 2015 року включно. У подальшому дію тимчасової адміністрації у ПАТ "Надра" продовжено до 5 червня 2015 року.

Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (ч. 1 ст. 1058 ЦК України).

Правилами ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" передбачено, що вкладом (депозитом) є кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Згідно з ч.ч.1-3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд0

Стаття 1074 ЦК України забороняє можливість обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Як правильно з'ясовано судом першої інстанції, будь-яких обмежень прав позивача щодо розпоряджання грошовими коштами положеннями договору банківського вкладу не передбачено. Не надано відповідачем і доказів про існування обмежень, визначених нормами ст. 1074 ЦК України, а судом їх не було здобуто.

У пункті 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, що затверджене постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року №516 з наступними змінами, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 року за №1256/8577, вказано про повернення банками вкладів та сплату нарахованих процентів у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Норми ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачають право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням викладеного судом першої інстанції обґрунтовано встановлено факт порушення суб'єктивного цивільного права ОСОБА_2, а також необхідність його судового захисту у спосіб стягнення з банку на користь вкладника суми банківського вкладу, внесеного позивачем, з нарахованими відсотками.

Доводи апеляційної скарги про те, що через уведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації ПАТ "Надра" задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку (за винятком гарантованих сум, порядок відшкодування яких встановлений зазначеним законом), примусове стягнення коштів і майна банку, не здійснюється колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу.

Так, місцевим судом зроблено достатні висновки про те, що факт існування тимчасової адміністрації у банку жодним чином не позбавляє вкладника у разі порушення його прав на їх захист у судовому порядку.

Погіршення фінансового стану, що призвело до надання ПАТ "Надра" статусу неплатоспроможних і запровадження тимчасової адміністрації не звільняє банк він виконання цивільно-правового зобов'язання.

Не можна погодитися і з покликаннями Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Надра" на те, що стягнення судом проведено в іноземній валюті, а не в гривні - як це передбачено законом.

З мотивувальної частини оскаржуваного рішення чітко видно, що відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" спірну суму вкладу переведено судом у національну валюту на день початку здійснення тимчасової адміністрації, що становить 42 123, 94 гривень (2 340, 25 доларів США Х 1 799, 9763 гривні).

Вказівка про стягнення 2 340, 25 доларів США або еквівалент 42 123, 94 гривень, що міститься у резолютивній частині, не свідчить про присудження суми заборгованості в іноземній валюті, а якраз передбачає стягнення боргу у гривні.

Можливість подвійного стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - як на це посилається відповідач, унеможливлюється законодавством про виконавче провадження.

Разом з тим, колегія суддів вважає невідповідними процесуальному закону висновки про присудження судового збору із ПАТ "Надра" у дохід держави.

Так, згідно з ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено звільнення від сплати судового збору уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

За таких обставин рішення суду в частині стягнення судового збору слід скасувати, а судові витрати - віднести на рахунок держави.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставою для часткового скасування рішення суду першої інстанції є неправильне застосування норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Надра" Стрюкової Ірини Олександрівни задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду від 2 червня 2015 року скасувати в частині стягнення 1 827 гривень судового збору.

В решті рішення суду першої інстанції (про стягнення 42 123, 94 гривень коштів за договором банківського вкладу) залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: