Справа №463/3573/14-ц
Провадження №2/463/151/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Шеремети Г.І.

при секретарі - Козак О.В.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача ЛМР - Феник Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОКП ЛОР БТІ та ЕО, Рєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, Львівської міської ради, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності на гараж, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом, який у ході розгляди справи уточнив та остаточно просив визнати за ним право власності на гараж площею 14,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1. Як на підставу позовних вимог покликається на вимоги ст. 344 ЦК України (набувальна давність).

В судовому засіданні позивач та його представник уточнений позов підтримали в повному обсязі з наведених у ньому мотивів.

Представник відповідача ЛМР у судовому засіданні заперечень не висловив, поклав вирішення даного питання на розсуд суду. Інші відповідачі у судове засідання з розгляду даної справи не з'явилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомленими, документів про поважність причин неявки у судове засідання не надали.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, у попередньому судовому засіданні повідомила, що позивач користується гаражем за адресою: АДРЕСА_1 більше 15 років та несе відповідні витрати по його утриманню та обслуговуванню, при цьому зазначила, що вона не пред'являла вимоги до позивача щодо даного гаражу та й не має до останнього ніяких претензій матеріального характеру, проти задоволення позову не заперечила, підтвердила, що її батько продав даний гараж позивачу.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив, що є власником гаража за адресою: АДРЕСА_1, який знаходиться поряд із гаражем ОСОБА_1 та підтердив той факт, що останній постійно та відкрито користується спірним гаражем більше 15 років, пред'явив суду документи, що підтверджують його право власності.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності осіб, які не прибули у судове засідання на підставі наявних у справі доказів.

Оглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача його представника та представника відповідача ЛМР, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено у письмовій формі договір купівлі - продажу гаражу площею 14,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9), однак через відсутність достатньої кількості коштів у сторін даний договір не був нотаріально - посвідчений та не проведено відповідної державної реєстрації нерухомого майна у встановленому законом порядку. 17.10.2000 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис № 6336 (а.с. 7). ОСОБА_6 залишив особисте розпорядження на випадок своєї смерті (заповіт) в користь своєї дружини ОСОБА_7 до складу якого увійшло майно, що належало спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. При цьому, у переліку цього мана не значився гараж площею 14,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, через відсутність його державної реєстрації.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року залишивши особисте розпорядження на випадок своєї смерті (заповіт) в користь своєї доньки ОСОБА_4 до складу якого увійшло майно, що належало спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, у переліку цього мана також не було зазначено спірного гаражу, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с. 46-49).

Таким чином, ні після смерті ОСОБА_6 ні після смерті ОСОБА_7, гараж площею 14,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 до складу спадщини не увійшов, претензій щодо вищезазначеного нерухомого майна ніхто не пред'являв, позивач здійснює догляд за гаражем та продовжує ним відкрито користуватись, безперервно володіти більше 15 років, що було підтверджено поясненнями третьої особи ОСОБА_4 та поясненнями свідка ОСОБА_5

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 344 ЦК України, якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять років з часу спливу позовної давності.

Згідно із ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов слід задоволити та визнати за позивачем право власності на гараж площею 14,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 6, 57-60 ЦПК України, 317, 318, 328, 344, 392 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж площею 14,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області в порядку і строки передбачені ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя Г.І. Шеремета