Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/771/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Бершадська О. В.
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

Іменем України

13.05.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі - Лазаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.02.2015 року у справі за позовом Органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради, який діє від імені та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до ОСОБА_2, за участю прокурора прокуратури м.Кіровограда та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватного нотаріуса Кіровоградського міського округу ОСОБА_7, про визнання свідоцтва на спадщину недійсним та визнання права на спадщину в рівних частках,-

Встановила :

У вересні 2014 року Орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради, в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_8 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, яким просив, з урахуванням уточнень, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане 12.05.2010 року ОСОБА_2 приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Колос Н.В., що зареєстровано в реєстрі за №363.

Також просив скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на 2/5 частки домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Кіровоград, АДРЕСА_1, зареєстроване за ОСОБА_2 та визнати право на спадщину в рівних частках у розмірі по 2/15 частин вказаного домоволодіння за спадкоємцями - ОСОБА_3, ОСОБА_8 та ОСОБА_2

Свої вимоги мотивував тим, що 26.11.2007 року рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_9 була позбавлена батьківських прав відносно тоді ще неповнолітньої ОСОБА_2, та неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2

Зазначає, що згідно із розпорядженням голови Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 04.09.2008 року №430-р було створено та забезпечено функціонування прийомної сім"ї на базі родини ОСОБА_6 та переведено до неї ОСОБА_3 та ОСОБА_8, яким відповідно до рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №94 від 27.01.2009 року було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування.

У квітні 2014 року на адресу служби надійшла заява від ОСОБА_10, співмешканця ОСОБА_9, про те, що остання померла.

З метою з'ясування даної інформації служба направила запит до Міського відділу по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, на що було отримано відповідь із свідоцтвом про смерть ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 27.05.2014 року №255 ОСОБА_3 та ОСОБА_8 було надано статус дитини-сироти.

Померлій ОСОБА_9 на праві приватної власності належало 2/5 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1

12.05.2010 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Колос Н.В. видано ОСОБА_2 Свідоцтво про право на спадщину на 2 /5 частини вказаного домоволодіння без врахування права на спадщину неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_3

Оскільки, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_9 є ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 та у зв'язку з тим, що відповідач повідомила нотаріусу неправдиві відомості щодо кола спадкоємців, не вказавши про наявність малолітніх сестер, які також мають право на частку у спадщині, є правові підстави для скасування виданого свідоцтва про право на спадщину і виключення з реєстру відомостей про право власності.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.02.2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 12 травня 2010 року посвідчене приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Колос Н.В. та зареєстроване в реєстрі за №363 і видане на ім'я ОСОБА_2.

Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на 2/5 частки домоволодіння АДРЕСА_1, яке зареєстроване за ОСОБА_2.

Відмовлено у задоволенні вимоги про визнання права на спадщину в рівних частках у розмірі по 2/15 частин житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Кіровограді на кожного спадкоємця та вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради.

Зокрема, вказала, що суд першої інстанції не зазначав про те, що позивач не звертався до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину; позивач подав позов до суду з порушенням строку позовної давності, на що суд не звернув уваги, хоч відповідач і наполягав на його застосуванні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, прокурора та третьої особи без самостійних вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції вказав про те, що при видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2, були порушені права неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_8, оскільки вони входять до кола спадкоємців, у зв'язку з чим є підстави визнавати вказане свідоцтво недійсним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1262 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування.

Статтею 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо, що узгоджується із постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7"Про судову практику у справах про спадкування".

Згідно статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що після смерті ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_8 року відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме 2/5 частки домоволодіння з відповідною частиною господарського-побутових будівель, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1

За вказаною адресою згідно довідки квартального комітету №11 від 24.09.2014 року(а.с.13), за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6

Оскільки, рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.11.2007 року, ОСОБА_9 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, розпорядженням голови Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 04.09.2008 року №430-р малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_8 було передано до прийомної сім'ї родини ОСОБА_6, де вони проживають на даний час.

12.05.2010 року ОСОБА_2, яка 13.11.2009 року зареєструвала шлюб та змінила прізвище на ОСОБА_2 (а.с.67-68), звернулась до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Колос Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, ОСОБА_9, приховавши при цьому наявність інших спадкоємців (а.с. 57).

12.05.2010 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Колос Н.В. видане на ім'я ОСОБА_2 Свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/5 частки домоволодіння з відповідною часткою господарсько-побутових будівель, яке розташоване за адресою: м. Кіровограді, АДРЕСА_1, та зареєстровано в реєстрі №363 ( а.с. 73).

Таким чином вбачається, що висновок суду першої інстанції про те, що при оформленні права на спадщину ОСОБА_2 недобросовісно приховала наявність інших спадкоємців, які не в силу малого віку не могли самостійно реалізувати свої права, що призвело до порушення їх прав на отримання спадщини.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що, позивачі не прийняли спадщину оскільки не звертались до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про права на спадщину є безпідставним, оскільки згідно ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується також з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування позовної давності при вирішенні справи, оскільки про порушення прав малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_8 стало відомо у квітні 2014 року.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки зі змісту апеляційної скарги не вбачається порушення судом норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.02.2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: