Справа № 559/874/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Юзьвяк Б.Г.

при секретарі Свирида М.І.,

за участю адвоката Боржецького О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Дубенської міської ради Рівненської області,

про визнання права власності на спадщину

ВСТАНОВИВ:

Клопотання обгрунтовується наступними доводами. Позивачка є дочкою ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Дошлюбне прізвище матері було "ОСОБА_2", а після укладення шлюбу, вона взяла прізвище - "ОСОБА_2". Це підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження матері від 21.05.1960 року. Однак нове прізвище матері "ОСОБА_2" було вказано лише у свідоцтві про її одруження та свідоцтві про народження позивачки. У всіх інших документах, в тому числі у паспорті матері, залишилось її дівоче прізвище "ОСОБА_1". Тому свідоцтво про смерть було видано також на прізвище ОСОБА_2.

Таким чином дошлюбне прізвище позивачки було ОСОБА_1, як вказано у її свідоцтві про народження. Однак у свідоцтві про укладення шлюбу дівоче прізвище позивачки записали вже українською мовою як ОСОБА_1. Можливо ця помилка була допущена внаслідок неправильного перекладу прізвища з російської на українську мову. Тому ОСОБА_1 (як у свідоцтві про укладення шлюбу) та ОСОБА_1 ( як у свідоцтві про народження позивачки) - це одна і та сама особа, що підтверджується вказівкою на одну дату народження в обох документах - ІНФОРМАЦІЯ_2. Після укладення шлюбу позивачка взяла прізвище ОСОБА_1.

Отже ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2, що можуть також підтвердити свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є двоюрідними братами позивачки.

Підтвердження факту родинних відносин позивачці необхідне для того, щоб мати змогу оформити нотаріально ту частину спадщини, на яку у матері позивачки були належні правовстановлючі документи.

За договором дарування квартири від 23 січня 2007 року, ОСОБА_2 набула права власності на 2/5 частини квартири АДРЕСА_1. Право власності на цю частку квартири матір'ю було своєчасно зареєстроване, що підтверджене витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим КП "Архітектор" Дубенської міської ради 23.01.2007 року.

Крім того, за договором купівлі-продажу квартири від 06 лютого 2009 року мати позивачки придбала у власність ще 2/5 частини квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивачки, ОСОБА_2 померла. Крім позивачки більше ніхто інший не претендує на спадщину після смерті матері. Заповіту ОСОБА_2 не складала. На час відкриття спадщини спадкоємцем першої черги за законом є лише позивачка, як її дочка. На час відкриття спадщини позивачка постійно проживала разом з матір'ю, була зареєстрована там, що підтверджується записами в будинковій книзі, та відміткою у паспорті позивачки.

Однак оформити спадкові права в нотаріальному порядку позивачка не змогла, бо нотарус повідомила, що оформити право власності на 2/5 частки квартири, придбаної за договором купівлі-продажу від 06.02.2009 року не має змоги, оскільки це право спадкодавцем свого часу не було зареєстроване і договір купівлі-продажу не може розцінюватись як належний правовстановлюючий документ.

На той час відповідно до п.1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 державну реєстрацію здійнювали бюро технічної інвентаризації (БТІ). Однак право власності на частку, набуту за договором купівлі-продажу квартири, не було зареєстроване в БТІ (КП "Архітектор).

Отже для підтвердження факту належності до спадкоємців першої черги позивачка просить встановити факт родинних відносин, тобто що вона є дочкою ОСОБА_2, а також визнати за нею право власності на 2/5 частини квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов з підстав викладених у позовній заяві. Представник позивачки доповнив, що 2/5 частини цієї квартири у 2007 році мати позивачки отримала по договору дарування. Право власності на цю частку було належним чином зареєстроване. А ще 2/5 частки квартири було придбано матір'ю позивачки за договором купівлі-продажу у 2009 році. І право власності на цю частку не було зареєстроване в КП "Архітектор", через що і виникли проблеми у оформлені спадкових прав. Крім того мати позивачки ОСОБА_2, хоча після укладення шлюбу взяла прізвище ОСОБА_2, чомусь залишалась писатись як ОСОБА_2, мала парспорт на це прізвище і при оформлені свідоцтва про смерть записана як ОСОБА_2. Також наявні розбіжності у написанні прізвища ОСОБА_1 і ОСОБА_1 у позивачки. Тому позивачка і змушена просити про встановлення факту родинних відносин.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, та пояснив наступне. Він не визнає позову, бо на думку відповідача позивачем неправильно подано позов. Спочатку потрібно було подати заяву про встановлення факту родинних відносин, а потім позов про визнання права власності, а не об'єднувати в одному провадженні різні вимоги. Крім того щодо факту встановлення родинних відносин, на думку представника відповідача позивачем не доведено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 одна і таж сама особа, та що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 одна і та ж сама особа.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 була його рідною тіткою, а ОСОБА_1 приходиться для нього двоюрідною сестрою, а для покійної ОСОБА_2 була рідною дочкою.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 була його рідною тіткою, а ОСОБА_1 приходиться для нього двоюрідною сестрою, а для покійної ОСОБА_2 була рідною дочкою. Тітка одружилась з ОСОБА_5, але наскільки він знає прізвище залишила ОСОБА_2.

Копія паспорта вказує на те, що ОСОБА_1 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 з 17.03.2009 року. (а.с.5,6.)

Копія свідоцтва про одруження вказує на те, що ОСОБА_2 у 1960 році одружившись з ОСОБА_5, взяла прізвище ОСОБА_2. (а.с.7.)

Копія свідоцтва про народження вказує на те, що батьками ОСОБА_1 записані ОСОБА_5 та ОСОБА_2. (а.с.8.)

Копія свідоцтва про укладення шлюбу вказує на те, що ОСОБА_1, взявши шлюб з ОСОБА_6, взяла прізвище ОСОБА_1. (а.с.9.)

Копія договору дарування квартири від 23.01.2007 року вказує на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 подарували ОСОБА_2 2/5 частини квартири АДРЕСА_1. (а.с.10,11.) Цей договір належним чином зареєстрований в КП "Архітектор" Дубенської міської ради. (а.с.12.)

Копія договору купівлі-продажу від 06.02.2009 року, вказує на те, що ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_8 (дочка та внук позивачки) продали ОСОБА_2 2/5 квартири АДРЕСА_1. (а.с.13.)

Записи у будинковій книзі вказують на те, що як ОСОБА_2 так і ОСОБА_1 були зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1. (а.с.15-18.)

Копія свідоцтва про смерть вказує на те, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дубно, у віці 82 роки. (а.с.25.)

За змістом п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин.

За змістом п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Оскільки позивач доводить як факт наявності родинних відносин, так і має місце щей спір по право, то на думку суду позивач правомірно звернувся до суду в порядку позовного провадження.

Щодо факту родинних відносин, то суд вважає такий факт доведеним.

Так у свідоцтві про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 записано її батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

ОСОБА_5 та ОСОБА_2, 21 травня 1960 року одружились, на що вказує копія свідоцтва про одруження. Після одруження дружина мала взяти прізвище ОСОБА_2. (а.с.7.)

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 взяла шлюб з 1984 році з ОСОБА_6, та взяла прізвище ОСОБА_1.

Ця ж ОСОБА_1 дарувала для ОСОБА_2 частину квартири АДРЕСА_1, про яку зараз йдеться у справі, були разом зареєстровані та проживали разом. Те, що ОСОБА_1 приходилась дочкою для ОСОБА_2 підтвердили і свідки у справі, які приходились для покійної ОСОБА_2 племінниками, а для позивачки двоюрідними братами. Отже на думку суду в судовому засіданнні здобуто достатньо доказів для того, щоб встановити факт що ОСОБА_1 приходиться дочкою для ОСОБА_2.

У матеріалах справи наявний договір купівлі-продажу 2/5 частин квартири АДРЕСА_1, посвідчений в нотаріальному порядку, зареєстрований в реєстрі правочинів. В невідомих позивачці причин покупець ОСОБА_2 не зареєструвала цей договір в КП "Архітектор", що не може свідчити що угоди купівлі продажу частини квартири не було.

Оскільки позивачка є спадкоємцем першої черги після смерті матері на частину квартири у якій вона проживає, суд вважає, що є підстави для задоволення позову і про визнання права власності на цю частку квартири.

За змістом ст.392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Керуючись ст.10,60,212, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Дубенської міської ради про встановлення факту родинних відносин, та визнання права власності на спадкове майно, задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою ОСОБА_2, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом по смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 2/5 частини квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд з поданням в 10-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

У випадку неподання апеляційної скарги 10 денний строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. В разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після його перегляду судом апеляційної інстанції.

Суддя: