Справа № 199/6425/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

31 серпня 2015 року Амур-Нижньодніпровський суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Якименко Л.Г.

при секретарі Яншиній Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3 та нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на ? частину квартири, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на ? частину квартири №38 в будинку №13 по прос. Правди у м. Дніпропетровську.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 06 січня 2002 року помер її батько ОСОБА_5, актовий запис №101. За життя ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповідав своє майно своїй сестрі - відповідачці ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_5 відповідачка ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але належним чином на сьогоднішній день свої спадкові права не оформила.

Спадкове майно, на яке після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, складається з 1/4 частини квартири №38 в будинку №13 по прос. Правди у м. Дніпропетровську, яка належала ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.11.1996 року, виданого на підставі розпорядження №4/2276-96 від 29.11.1996 року.

Іншими співвласниками даної квартири є позивачка ОСОБА_1, третя особа у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_6, яка померла 07.07.2013 року. Після смерті ОСОБА_6 позивачка ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину на належну їй 1/4 частину зазначеної квартири.

Позивачка зазначає, що відповідачка ОСОБА_2 своєю часткою в квартирі не користується, комунальні платежі на утримання квартири не здійснює, виділити в натурі належну їй частину неможливо.

Відповідно до висновку про вартість спірної квартири від 25.05.2015 року, складеного експертом ТОВ «Укрспецекспертиза», ринкова вартість квартири №38 в будинку №13 по прос. Правди у м. Дніпропетровську становить 243612,00 грн., то відповідно вартість 1/4 частини квартири складає 60903,00 грн.

Вказана сума позивачкою була перерахована на депозитний рахунок №6709 Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області, код 26239738 МФО 805012 ГУДКУ в Дніпропетровській області на підставі квитанції №N1AGD42436 від 17.08.2015 року.

Посилаючись на дані обставини, позивачка просила суд припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/4 частину квартири №38 в будинку №13 по прос. Правди у м. Дніпропетровську, стягнути з неї на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/4 частини спірної квартири у розмірі 60903,00 грн., які перебувають на депозитному рахунок №6709 Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області, код 26239738 МФО 805012 ГУДКУ в Дніпропетровській області, та визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири №38 в будинку №13 по прос. Правди у м. Дніпропетровську.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити на підставі викладених у позовній заяві обставин.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала та суду пояснила, що дійсно за життя її брат - ОСОБА_5 заповідав їй належну йому 1/4 частину квартири №38 в будинку № 13 по прос. Правди в м. Дніпропетровську. У передбачений законом шестимісячний строк вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5, однак право власності належним чином не зареєструвала, в теперішній час належною їй часткою квартири не користується, тому не заперечує проти припинення права на ? частину квартири та виплати їй грошової компенсації у сумі 60903,00 грн.

Представник третьої особи Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, якою просив справу слухати у відсутність третьої особи.

Вислухавши пояснення представника позивачки та відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 06 січня 2002 року помер батько позивачки ОСОБА_5, актовий запис №101. За життя ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповідав своє майно своїй сестрі - відповідачці ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але належним чином свої спадкові права не оформила.

Спадкове майно, на яке після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, складається з 1/4 частини квартири №38 в будинку №13 по прос. Правди у м. Дніпропетровську, яка належала ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.11.1996 року, виданого на підставі розпорядження №4/2276-96 від 29.11.1996 року. Іншими співвласниками даної квартири є позивачка ОСОБА_1, третя особа у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_6, яка померла 07.07.2013 року. Після смерті ОСОБА_6 позивачка ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину на належну їй 1/4 частину зазначеної квартири.

Позивачка разом зі своєю донькою ОСОБА_3 проживають у спірній квартирі і не заперечують право відповідачки на належну їй частку та не створюють їй перешкоди у користуванні. Однак, як підтвердила у судовому засіданні сама відповідачка, вона не користується квартирою та належним чином не оформила правовстановлюючих документів.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з положенням ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу «Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення»), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

Як зазначено в абз. 3 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи.

Відповідно до висновку про вартість спірної квартири від 25.05.2015 року, складеного експертом ТОВ «Укрспецекспертиза», ринкова вартість квартири №38 в будинку №13 по прос. Правди у м. Дніпропетровську становить 243612,00 грн., то відповідно вартість 1/4 частини квартири складає 60903,00 грн.

В силу ч. 2 ст. 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Вказана сума позивачкою була перерахована на депозитний рахунок №6709 Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області, код 26239738 МФО 805012 ГУДКУ в Дніпропетровській області на підставі квитанції №N1AGD42436 від 17.08.2015 року.

З огляду на те, що порядок користування квартирою між співвласниками не встановлювався, питання про виділ частки в натурі не ставилося, частка ОСОБА_2 є незначною і не може бути виділена в натурі, та враховуючи, що позивач сплатив компенсацію, відповідачка не заперечувала проти отримання компенсації, тому суд вважає припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/4 частину квартири №38 в будинку №13 по прос. Правди у м. Дніпропетровську, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/4 частини спірної квартири у розмірі 60903,00 грн., які перебувають на депозитному рахунок №6709 Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області, код 26239738 МФО 805012 ГУДКУ в Дніпропетровській області, та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири №38 в будинку №13 по прос. Правди у м. Дніпропетровську, загальною площею 56,48 м.кв., житловою 41,0 м.кв.

Витрати по справі суд вважає віднести на рахунок сторони, яка їх понесла.

Керуючись ст.ст. 358, 364, 365 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3 та нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на ? частину квартири, - задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/4 частину квартири №38 в будинку №13 по прос. Правди у м. Дніпропетровську.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/4 частини спірної квартири у розмірі 60903,00 грн., які перебувають на депозитному рахунок №6709 Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області, код 26239738 МФО 805012 ГУДКУ в Дніпропетровській області.

Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на 1/4 частини квартири №38 в будинку №13 по прос. Правди у м. Дніпропетровську, загальною площею 56,48 м.кв., житловою 41,0 м.кв.

Витрати по справі віднести на рахунок сторони, яка їх понесла.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: