Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/758/15-ц

Провадження № 2/126/293/2015

"13" серпня 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Дісяк В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 соціальної політики Вінницької облдержадміністрації, Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ОСОБА_2 за участю заінтересованої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 про повернення транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 соціальної політики Вінницької облдержадміністрації, Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулися в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 за участю заінтересованої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 про повернення транспортного засобу з тих підстав, що як стверджують у 2010 році інвалід війни І групи ОСОБА_4 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями" № 999 від 19.07.2006 року та згідно наказу головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації № 71 від 13.12.2010 року безкоштовно отримав автомобіль "Славута" ЗАЗ-110308-44, 2010 року випуску. При видачі автомобіля інвалід ОСОБА_4 був ознайомлений з тим, що автомобіль видається йому лише в користування та являється державним майном, про що підписав заяву-зобов'язання. 13.02.2014 року інвалід війни І групи ОСОБА_4 помер. Відповідно до п.16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням праці та соціального захисту залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем постійного проживання і реєстрації інваліда, у випадках, якщо: строк експлуатації автомобіля становить більше ніж 10 років; строк експлуатації автомобіля становить від 5 до 10 років і середньомісячний сукупний дохід сім'ї померлого інваліда за шість місяців, що передують дню смерті інваліда, не перевищує прожиткового мінімуму для сім'ї; строк експлуатації автомобіля становить менше ніж 10 років і в сім'ї є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його постійного проживання і реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту. Член сімї ОСОБА_2 не підпадає під вищезазначені умови безоплатного залишення автомобіля члену сімї померлого інваліда.

Крім того, зазначає, що п. 16 зазначеного Порядку визначено, що іншому члену сім'ї померлого інваліда, який проживав та зареєстрований за місцем постійного проживання і реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту з урахуванням зносу автомобіля. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики. В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту у повному комплекті. Після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації письмово повідомляв ОСОБА_2 про його право після смерті інваліда, як члена сім'ї, який проживав за місцем проживання інваліда, переоформити автомобіль на своє ім'я за умови сплати його залишкової вартості, а у разі неможливості сплати його залишкової вартості про обов'язок повернути позивачу автомобіль у повній комплектації та про необхідність звернутись до позивача для вирішення даного питання. Проте ОСОБА_2 вартість автомобіля не сплатив та відмовляється добровільно передати автомобіль позивачу. У звязку із викладеним просить зобовязати ОСОБА_2 повернути автомобіль "Славута" ЗАЗ-110308-44, 2010 року випуску, у повній комплектності, який був виданий інваліду війни І групи ОСОБА_4 безкоштовно, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позов визнає.

Заінтересована особа на стороні відповідача ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи в її відсутність.

Оскільки розгляд справи здійснюються судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Судом встановлено, що 2010 року інвалід війни І групи ОСОБА_4 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями" № 999 від 19.07.2006 року та згідно наказу головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації № 71 від 13.12.2010 року безкоштовно отримав автомобіль "Славута" ЗАЗ-110308-44, 2010 року випуску.

При видачі автомобіля інвалід ОСОБА_4 був ознайомлений з тим, що автомобіль видається йому лише в користування та являється державним майном, про що підписав заяву-зобов'язання.

З довідки про реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку та вибракування транспортного засобу від 10.12.2010 року № 04-780 вбачається, що інваліду війни І групи ОСОБА_4 передано для реєстрації автомобіль моделі "ЗАЗ-110308-44".

Крім того, ОСОБА_5 управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації 10.12.2010 року до ВРЕР надіслано лист про те, що відповідно до медичних показників інваліду війни І групи ОСОБА_4 протипоказано водіння автомобіля, через що ОСОБА_5 управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації не заперечує щодо видачі тимчасового талону на право керування автомобілем ОСОБА_2

Однак 13.02.2014 року ОСОБА_4 помер, а виділений йому автомобіль "ЗАЗ-110308-44", 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1, залишився в користуванні ОСОБА_2

Відповідно до Розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації №750 від 29.12.2012 року та внесеними до нього змінами Розпорядженням №125 від 27.03.2013 року ОСОБА_5 управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації реорганізовано в ОСОБА_1 соціальної політики облдержадміністрації.

Враховуючи те, що права і обов`язки у членів сім`ї інваліда щодо спірного автомобіля виникли після смерті інваліда, а не в момент забезпечення інваліда автомобілем, застосуванню до спірних правовідносин підлягає Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою КМУ від 19.07.2006 року №999.

Згідно з п. 16 Порядку (в редакції від 08.09.2010 р., що діяла на час смерті інваліда 13.02.2014 р.) - після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається члену сім`ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда. Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сім`ї, якщо в ній є інвалід, який: має підстави для забезпечення автомобілем згідно з п.3 цього Порядку; проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Іншому члену сім`ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем проживання та реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним до спеціального фонду державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства одержаного автомобіля, з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом. В іншому разі автомобіль повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

З довідки-рахунку про результати розрахунку ступеня зношення автомобіля вбачається, що вартість автомобіля (з урахуванням ступеню зношення та суми сплаченої за нього інвалідом) становить 26743,19 грн.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 залишкову вартість автомобіля "ЗАЗ-110308-44", 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1, виділеного за життя ОСОБА_4, в сумі 26743,19 грн. не сплатив.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 р. №999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», яка згідно ст. 4 ЦК України є актом цивільного законодавства, і встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому підлягають захисту.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 267,43 грн.

Керуючись ст. 4, 16 ЦК України, п.16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 р. № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», ст.ст.10, 11, 60, 88, 174 ч.4, 209, 212-215, ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ОСОБА_2 за участю заінтересованої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 про повернення транспортного засобу задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації автомобіль «Славута» ЗАЗ-110308-44, 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1, у повній комплектності, який був виданий інваліду війни І групи ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь держави в особі Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (на розрахунковий рахунок № 2129; одержувач: Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів; ; банк одержувача: ГУДКСУ у Вінницькій області; МФО 802015; призначення платежу: «Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 соціальної політики Вінницької ОДА, ВОВ Фонду соціального захисту інвалідів до ОСОБА_2; Бершадський районний суд Вінницької області, код ЄДРПОУ суду 02894800, пункт 1.2») судовий збір в сумі 267 (двісті шістдесят сім) грн. 43 (сорок три) коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків на його оскарження.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. І. Гуцол