Справа № 461/6873/14 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/304/15 Доповідач в 2-й інстанції: Кабаль І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді: Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Мельничук О.Я.,

секретаря: Матяш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 25 червня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25 червня 2014 року заяву ПАТ КБ "Приват Банк" про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, шляхом заборони будь-яким способом укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження в межах суми стягнення.

Направлено до Дніпропетровської філії державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства Юстиції України (49005, м. Дніпропетровськ, вул. Чернишевського, 32) заяви про реєстрацію обтяжень на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2.

Обмежено ОСОБА_2 в праві виїзді за межі України до виконання своїх зобов'язань.

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_2. В апеляційній скарзі посилається на порушення норм процесуального права, при неповно з'ясованих обставинах справи. Вказує на те, що суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, не пересвідчився в тому, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду і як наслідок безпідставно та незаконно вжив заходів забезпечення доказів. Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у вжитті заходів забезпечення позову.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом та матеріалами справи встановлено, що ПАТ КБ "Приват Банк" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет застави, одночасно подавши заяву про забезпечення позову.

Задовільняючи заяву про забезпечення позову та накладаючи арешт на грошові кошти рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, шляхом заборони будь-яким способом укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження в межах суми стягнення, направлення до Дніпропетровської філії державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства Юстиції України заяви про реєстрацію обтяжень на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 та обмеження його у праві виїзді за межі України до виконання своїх зобов'язань, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в подальшому виконання рішення суду.

Однак з такими висновками суду в повній мірі погодитись не можна.

Судом та матеріалами справи встановлено, що між ПАТ КБ "Приват Банк" та ОСОБА_3 07 лютого 2008 року було укладено кредитний договір № DODWAE00000101, за яким ОСОБА_3 надано кредит у розмірі 99 931,60 грн. зі сплатою відсотків за користування таким у розмірі 15,48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з невиконання ОСОБА_3 умов даного договору в нього станом на 27.05.2014 року виникла заборгованість у розмірі - 419 982,93 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором третьою особою - ОСОБА_3 надано в заставу автомобіль Subaru, модель: Impreza, рік випуску: 2004, тип ТЗ: Легковий седан, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що належав йому на праві власності.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ "Приват Банк" в ході здійснення моніторингу даного кредиту було встановлено, що в 2013 році в порушення умов такого та без згоди банку ОСОБА_3 реалізував заставний автомобіль - громадянину ОСОБА_2

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Оскільки даний автомобіль є предметом застави та належить ОСОБА_2, а відтак колегія суддів вважає, що слід обмежити право ОСОБА_2 на відчуження даного автомобіля відповідно до ч. 2 ст. 152 ЦПК України.

Щодо задоволення судом заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, направлення до Дніпропетровської філії державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства Юстиції України заяви про реєстрацію обтяжень на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, та обмеження його у праві виїзді за межі України до виконання своїх зобов'язань, то такі не відповідають позовним вимогам. Крім цього, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, що є необхідною умовою для застосування вищевказаних заходів забезпечення позову.

Крім того, суд першої інстанції, обмежуючи у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, не врахував те, що серед видів забезпечення позову, зазначених у ст. 152 ЦПК України не передбачено вжиття судом тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та незаконно застосував такий вид забезпечення позову.

А відтак, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і у відповідності до п. 2 ст. 312 ЦПК України апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню з постановленням нової, якою заяву ПАТ КБ "Приват Банк" про забезпечення позову в справі за позовом ПАТ КБ "Приват Банк" до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет застави - задовольнити частково. Заборонити ОСОБА_2 відчужувати автомобіль Subaru, модель: Impreza, рік випуску: 2004, тип ТЗ: Легковий седан, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що належить йому на праві власності. В решті заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 2 п. 2, 311, 312 п. 2, 314 ч. 1 п. 2, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 25 червня 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет застави - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 (м. Львів, вул. Корнякта, 1/1) відчужувати автомобіль Subaru, модель: Impreza, рік випуску: 2004, тип ТЗ: Легковий седан, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що належить йому на праві власності.

В решті заяви відмовити.

Копію ухвали для виконання направити у Галицький відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції та в МРЕВ Львівської області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення і оскарженю у касаційном порядку не підлягає.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

Мельничук О.Я.