Провадження № 22-ц/783/207/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Курій Н.М., Мельничук О.Я.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою апеляційною скаргою ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 02 червня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02 червня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства Перший Український ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_4 заборгованість за Кредитним договором № 5123726 від 01.12.2006 року та Кредитним договором № 5376606 від 17.05.2007 р. у сумі 56910,02 доларів США (п'ятдесят шість тисяч дев'ятсот десять доларів США 02 центів) та 109645,42 гривень (сто дев'ять тисяч шістсот сорок п'ять гривень 42 копійок), з яких: заборгованість Відповідача за сумою кредиту складає 48374,54 доларів США (сорок вісім тисяч триста сімдесят чотири доларів США 54 центів); заборгованість Відповідача за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом складає 8535,48 доларів США (вісім тисяч п'ятсот тридцять п'ять доларів США 48 центів); сума пені за порушення строків виконання зобов'язань за Кредитним договором, становить 57896,18 гривень (п'ятдесят сім тисяч вісімсот дев'яносто шість гривень 18 копійок); сума штрафів за порушення Відповідачем обов'язків, передбачених пп. 4.3.2-4.3.6 Кредитного договору, встановленого на 31.03.2013 р. (799,30 гривень за 100 доларів США), становить 6130,64 гривень (шість тисяч сто тридцять гривень 64 копійок); сума штрафів за порушення Відповідачем обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування складає 45618,60 гривень (сорок п'ять тисяч шістсот вісімнадцять гривень 60 копійок).

Вирішено питання судових витрат.

Дане рішення суду оскаржила ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі апелянт покликається на те, що рішення ухвалене з порушення норм матеріального та процесуального права та на те, що судом не повно було зясовано всіх фактичних обставин по справі. Зокрема, вважає, що суд не взяв до уваги того, що від імені Банку договір кредиту підписувався Керуючою філією ЗАТ Перший Український ОСОБА_4 у м. Львові ОСОБА_6, однак Позивач не надав суду документів, які б доводили, що станом на момент укладення кредитного договору, ОСОБА_6 була уповноваженою особою від імені юридичної особи на укладення та підписання кредитних договорів. З`ясування цієї обставини безпосередньо перебуває в причинно наслідковому звязку із можливою нікчемністю таких кредитних договорів на тій підставі, що вони підписані не уповноваженою особою. Таким чином, враховуючи вищевикладене просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ Перший Український ОСОБА_4.

В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.197, ч.2 ст.305 Цивільного процесуального кодексу(далі-ЦПК) України, розглянути справу у відсутності сторін без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з таких підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам закону, є справедливим і обґрунтованим.

Положеннями ст. 214 ЦПК Українипередбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ ПУМБ свої зобовязання за кредитними договорами виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому у договорах, а відповідач належним чином не виконала умови договорів, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту і відсотках.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 статті ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Матеріалами справи та судом встановлено, що між ЗАТ Перший Український ОСОБА_4 банк, правонаступником якого є ПАТ ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_4 (далі - ПАТ ПУМБ) та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № 5123726 від 01.12.2006 року та Додаткову угоду № 7723885 від 15.06.2009 року (а.с.13-24).

Відповідно до умов вказаного кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 27200,00 доларів США, а відповідач зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором.

Позивач належним чином виконав свої обов'язки за кредитним договором, відкривши відповідачу позичковий рахунок та надавши йому обумовлені кредитним договором грошові кошти у повному обсязі, що підтверджується Меморіальним валютним ордером № 258852154 від 01.12.2006 року (а.с.25).

Згідно з п. 3.2.1. кредитного договору № 5123726 від 01.12.2006 року відповідач зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, передбачені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим у Додатку №1 до Кредитного договору 1, який є його невід'ємною частиною.

У відповідності до підпункту 1 п.3.5.7. кредитного договору № 5123726 від 01.12.2006 року, затримання сплати частини кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом на строк понад 1 (один) календарний місяць є подією, настання якої надає Позивачу право вимагати від Відповідача дострокового повернення всього кредиту разом із нарахованими процентами.

Відповідно до п.3.5.8. кредитного договору відповідач зобов'язаний виконати таку вимогу позивача в строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дня її отримання, а у випадку невиконання зазначеної вище вимоги у встановлений строк з 31 дня з моменту її отримання платити на користь позивача пеню, передбачену кредитними договором № 5123726 від 01.12.2006 року.

23 травня 2012 року позивач звернувся до відповідача з Вимогою № 2020 про дострокове повернення всієї суми кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом та сплати пені за порушення строків сплати кредиту та процентів, в 30 (тридцяти) денний строк з дня отримання Вимоги (а.с.26). Зазначена Вимога була отримана відповідачем 06.06.2012 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.27).

Однак, відповідач не виконав законні вимоги позивача, викладені у вищевказаній Вимозі, у зв'язку з чим, станом на 08.09.2013 року (включно), прострочена заборгованість відповідача перед позивачем з основної суми кредиту становить: заборгованість за сумою кредиту складає 16948,15 доларів США, заборгованість за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом складає 2895,90 доларів США (а.с. 31).

Крім того, 17.05.2007 р. між сторонами було укладено Кредитний договір № 5376606 та Додаткову Угоду №1 від 16.01.2009 року, Додаткову Угоду № 7411721 від 12.02.2009 року та Додаткову Угоду № 7660661 від 22.05.2009 року (а.с.38-61).

Відповідно до умов вказаного кредитного договору, позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 49500,00 доларів США, а відповідач зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені вказаним кредитним договором.

Позивач належним чином виконав свої обов'язки за кредитним договором № 5376606, відкривши відповідачу позичковий рахунок та надавши йому обумовлені кредитним договором грошові кошти у повному обсязі, що підтверджується Меморіальним валютним ордером № 309347660 від 17.05.2007 року (а.с.62).

Згідно з п. 3.2.1. кредитного договору № 5376606 від 17.05.2007 р. відповідач зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, передбачені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим у Додатку № 1 до вказаного кредитного договору, який є його невід'ємною частиною.

У відповідності до підпункту 1 п.3.5.7. кредитного договору, затримання сплати частини кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом на строк понад 1 (один) календарний місяць є подією, настання якої надає позивачу право вимагати від відповідача дострокового повернення всього кредиту разом із нарахованими процентами.

21 травня 2012 року позивач звернувся до відповідача з Вимогою № 1737 про дострокове повернення всієї суми кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом та сплати нені за порушення строків сплати кредиту та процентів, в 30 (тридцяти) денний строк з дня отримання вимоги (а.с.63). Зазначена вимога була отримана відповідачем 06.06.2012 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.64).

Однак, в порушення вимог п.3.5.8. кредитного договору № 5376606 від 17.05.2007 р., станом на 07.07.2012 року відповідач не виконав законні вимоги позивача, викладені у вищевказаній Вимозі, у зв'язку з чим, станом на 08.09.2013 року (включно), прострочена заборгованість відповідача перед позивачем з основної суми кредиту становить: заборгованість за сумою кредиту складає 31426,39 доларів США; заборгованість відповідача за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом складає 5639,58 доларів США (а.с.70-73).

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК Україниапеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 02 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М. Ванівський

Судді: Н.М.Курій

ОСОБА_7