УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 червня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») звернулося до суду з вказаним позовом до ОСОБА_5, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 лютого 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та відповідачкою ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 5185873, за яким Банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 11 000,00 євро на споживчі потреби. Відповідачка ОСОБА_5, в свою чергу, зобов'язалася повернути Банку кредит в повному обсязі не пізніше 19 лютого 2017 року. Банк належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором - своєчасно та в повному обсязі надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером № 282471713 від 19 лютого 2007 року, а також випискою операцій та оборотів за позичковим рахунком ОСОБА_5 У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 18 серпня 2010 року має заборгованість за кредитом в розмірі 10 051,08 євро, у тому числі: за основною сумою кредиту - 7 751,23 євро, зі сплати процентів за користування кредитом - 1 089,62 євро, пеня за порушення строків повернення основної суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом - 1 210,23 євро. Враховуючи наведене позивач просив позов задовольнити, стягнувши з відповідача вказану суму заборгованості.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 5185873 від 19 лютого 2007 року в сумі 10 051,08 євро, у тому числі: за основною сумою кредиту - 7 751,23 євро, зі сплати процентів за користування кредитними коштами - 1 089,62 євро, сума пені за порушення строків повернення основної суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами - 1 210,23 євро.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 просить судові рішення першої та апеляційної інстанції скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_5 зверталась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ПАТ «ПУМБ» про розірвання кредитного договору та договору іпотеки, Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03 лютого 2012 року, у задоволенні позову відмовлено. Вказаними рішеннями встановлено факт укладення кредитного договору, факт повного виконання позивачем - ПАТ «ПУМБ» своїх зобов'язань за цим договором (у тому числі надання кредитних коштів), що не потребує доказуванню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, керуючись вказаним вище нормами ЦК України, враховуючи умови кредитного договору укладеного між сторонами, виконання Банком взятих на себе зобов'язань, що доведено матеріалами справи, та не виконання взятих на себе зобов'язань позичальником в результаті чого утворилася заборгованість, дійшов вірного та обґрунтованого висновку щодо стягнення суми боргу з відповідача на користь позивача.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 червня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2015 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 червня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук