Апеляційний суд Житомирської області
Справа №288/973/15-ц Головуючий у 1-й інст. Зленко А. В.
Категорія 69 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Заполовського В.Й.,

з участю секретаря судового засідання: Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

матеріали заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 31 липня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаною заявою. Просили встановити факт втрати ними права власності на автомобілі. В обґрунтування заяви посилалися на те, що 11 червня 2010 року винесено постанову про накладення арешту на належні їм на праві спільної сумісної власності спірні транспортні засоби. За цей час автомобілі втратили свою вартість, однак, вони вимушені будуть сплачувати податок на транспорт у значних сумах, незважаючи на те, що фактично позбавлені права користуватися та розпоряджатися ними.

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 31 липня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених ч.4 ст. 256 ЦПК України.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу. Просять, посилаючись на порушення норм процесуального права, ухвалу скасувати та направити заяву в суд першої інстанції для розгляду по суті. Зазначають, що відносно права власності на майно відсутні будь-які спори. Це право підтверджено копіями технічних паспортів. Однак, користуватися майном неможливо протягом останніх п'яти років, тому вони і просять припинити право власності, щоб припинилися зобов'язання, пов'язані з його утриманням. Суд самоусунувся від здійснення правосуддя, а ухвалою суду фактично закріплюється порушення конституційного права власності на майно.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суддя суду першої інстанції відмовив заявникам у відкритті провадження в справі, виходячи з того, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення (втрату права власності на майно, а саме, автомобілі), вбачається спір про право, який належить розглядати в порядку позовного, а не окремого провадження.

Колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується з таким висновком судді суду першої інстанції з наступних міркувань.

Відповідно до частини другої статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Пунктом п'ятим частини другої ст.234 ЦПК України врегульовано, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1 ст.234 ЦПК України).

Із змісту заяви вбачається, що встановлення факту втрати права власності на автомобілі спрямовано на матеріально-правові відносини та пов'язується із вирішенням спору про право, зокрема, припиненням права власності, оскільки заявники обмежені у реалізації права власності, що допускається у випадках і в порядку, встановлених законом.

За таких обставин, суддя суду першої інстанції на стадії відкриття провадження у справі обґрунтовано дійшов висновку, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а спори про право не підлягають розгляду в окремому провадженні та підлягаю розгляду в порядку позовного провадження.

Відповідно до змісту ч.4 ст.256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржена в апеляційному порядку ухвала постановлена суддею суду першої інстанції з додержанням вимог закону, у тому числі, заявникам роз'яснено їх право подати позов на загальних підставах. Доводи апеляційної скарги спростовуються викладеним вище та додаткового правового обґрунтування не потребують. За таких обставин, ухвала залишається без змін, що відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 31 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: