Справа №613/193/15-ц
Провадження № 2/613/182/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області в складі головуючої судді Кузіної Н.П. при секретарі Герасимюк Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зарябинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_2, третя особа: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою в якій просить визначити для неї додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до Богодухівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, який помер 24 лютого 2014 року.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 24 лютого 2014 року помер ОСОБА_3. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 6,82 га, яка розташована на території Зарябинської сільської ради Богодухівського району Харківської області. ОСОБА_1 є спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 відповідно до заповіту, посвідченого Степнянською сільською радою 14 травня 2013 року.

Для отримання спадщини ОСОБА_1 не змогла вчасно звернутися із заявою у нотаріальну контору, у звязку з тим, що в останній період 6-ти місячного строку, маючи намір подати заяву про прийняття спадщини вона виїхала за кордон і перебувала за межами України з 21 серпня 2014 року по 01 вересня 2014 року. Останнім днем написання заяви про прийняття спадкового майна був 24 серпня 2014 року.

Згодом, ОСОБА_1 уточнила свою позовну заяву, де свої вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивувала тим, що вона не знала, що ОСОБА_3 помер, так як не перебувала з ним в родинних відносинах та постійно проживала в м. Києві, а тому не знала і не могла знати про існування заповіту та відкриття спадщини, оскільки вона не є спадкоємцем за законом.

Позивачка зазначила, що про наявність заповіту вона довідалася в листопаді місяці 2014 року від ОСОБА_4, сусідки спадкодавця, якій він перед смертю передав документи, в тому числі і заповіт.

При зверненні 14.11.2014 року ОСОБА_1 до Богодухівської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки зазначений законодавством 6-ти місячний термін нею був пропущений і рекомендовано звернутися до суду з метою визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з вищевикладених підстав. Просила позов задовольнити та визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до Богодухівської держнотконтори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, який помер 24 лютого 2014 року.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову ОСОБА_1 Мотивуючи тим, що ОСОБА_2 є спадкоємицею за законом після померлого ОСОБА_3 який був її рідним дядьком та прийняла спадщину після його смерті. Про заповіт на імя ОСОБА_1 їй стало відомо лише при оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом. Крім того зазначає, що позивачка не надала жодних належних доказів поважності причини пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини, а тому просить відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 у повному обсязі. ОСОБА_2 пояснила, що до спливу строку на подання заяви про прийняття спадщини , а саме влітку 2014 року вона телефонувала ОСОБА_1 та повідомляла їй про смерть ОСОБА_3І та про наявність заповіту.

Представник відповідача - Зарябинської сільської ради Богодухівського району Харківської області в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив справу слухати за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечував.

Третя особа: представник Богодухівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про слухання справи за їхньої відсутності, не заперечувала проти задоволення позовної заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого.

Судом встановлено, що 24 лютого 2014 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ВЛ № 428851 виданого Зарябинською сільської ради Богодухівського району Харківської області від 26 лютого 2014 року.

Згідно заповіту від 14 травня 2013 року ОСОБА_3 заповідав земельну ділянку площею 6,82 га розташовану на території Зарябинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, що належить йому на підставі Державного акту серія ІІ-ХР № 014836 виданий на підставі рішення Зарябинської сільської ради від 14 січня 2001 року № 06, - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно повідомлення державного нотаріуса Богодухівського району Харківської області від 20 листопада 2014 року №2031/02-17 ОСОБА_1 відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого 24 лютого 2014 року ОСОБА_3, у звязку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини та не прийняла спадщину, та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

ч. 3 ст. 1266 ЦК України передбачає, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Також згідно з ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

У відповідності до статей 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав спільно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Отже, спадкоємцями після смерті померлого ОСОБА_3 є його племінниця, відповідачка по справі ОСОБА_2, яка звернулася з заявою про прийняття спадщини за законом до Богодухівської державної нотаріальної контори, та позивачка по справі ОСОБА_1, якій відповідно до заповіту від 14.05.2013 року померлий заповідав вищезазначену земельну ділянку та яка у встановлений законом строк не звернулася з заявою про прийняття спадщини.

За приписом ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Такий позов підлягає задоволенню, якщо позивач надасть докази наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними при цьому слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 не знала про наявність заповіту, так як не є близькою родичкою померлого ОСОБА_3, спадкоємицею за законом, разом з ним не проживала, проживала в м. Києві. Про наявність заповіту їй стало відомо у вересні-листопаді 2014 року, після закінчення строку для подачі заяви про прийняття спадщини, від сусідки ОСОБА_4, яка передала їй документи спадкодавця серед яких знаходився і заповіт, коли вона приїхала в с. Степне Богодухівського району Харківської області.

Даний факт в судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_4, крім того пояснила, що папку з документами, які передав їй спадкодавець вона не переглядала і про існування заповіту ОСОБА_1 вона не повідомляла.

Твердження відповідачки ОСОБА_2 про те, що до спливу строку на подання заяви про прийняття спадщини, а саме влітку 2014 року, вона телефонувала ОСОБА_1 та повідомляла їй про смерть ОСОБА_3 та про наявність заповіту, не можуть бути прийняті судом, оскільки вони ґрунтуються тільки на її особистих поясненнях. Крім того, представник позивача ОСОБА_5 пояснила, що про дані телефонні переговори ОСОБА_2 з ОСОБА_1 їй нічого невідомо. З нею телефонна розмова була з приводу отримання плати за земельний пай. Належних та допустимих доказів повідомлень ОСОБА_1 про існування заповіту раніше, ніж вказано в позовній заяві, суду надано не було.

Також пояснення представника відповідача ОСОБА_6А, про те, що ОСОБА_1 не зверталася до нотаріальної контори у встановленому законом порядку про прийняття спадщини чи з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, спростовуються відповіддю державного нотаріуса Богодухівської державної нотаріальної контори від 20 листопада 2014 року. Із змісту відповіді державного нотаріуса вбачається неможливість оформлення спадщини без надання судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Крім того, згідно копії памятки застрахованої особи позивач в період з 21.08.2014 року по 01.09.2014 року перебувала за межами України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 пропущений з причин, які суд визнає як поважні та які дійсно утворювали обєктивні непереборні, істотні труднощі для спадкоємиці на вчинення певних дій у звязку з чим позов ОСОБА_1 про надання додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню, і позивачці ОСОБА_1 необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3І, який помер 24 лютого 2014 року, тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили, що є достатнім строком для подачі нею заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1235, 1236, 1266, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Зарябинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_2, третя особа: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк тривалістю в два місяці для подання нею заяви до Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, який помер 24 лютого 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в Харківський апеляційний суд через Богодухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ