Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 25 червня 2015 року,

встановила:

У липні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з указаним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 048,42 грн.

Позов мотивовано тим, що за умовами кредитного договору від

28 березня 2006 року, укладеного між Банком та ОСОБА_4, останній отримав кредит у розмірі 27 392,84 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитним договором, строком на 42 місяці.

Порушення ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором призвело до утворення заборгованості у розмірі 32 048,42 грн, яка в добровільному порядку сплачена не була.

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 25 червня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі Банк просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно виходив із того, що позивач пропустив строк звернення до суду за захистом своїх прав, про застосування якого просив відповідач (а. с. 85, 92, 175).

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити, рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук