Справа № 161/6933/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С.С.
Провадження № 22-ц/773/497/15 Категорія: 34 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Карпук А.К., Здрилюк О.І.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю представника відповідача Сторожука А.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Луцького спеціального комунального автотранспортного підприємства "Луцькспецкомунтранс" про відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Луцького спеціального комунального автотранспортного підприємства "Луцькспецкомунтранс" про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05.03.2013 року близько 17 годині 05 хвилин по вул. Трункіна в м. Луцьку був пошкоджений автомобіль марки Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2. Пошкодження мало місце у зв'язку з наїздом транспортного засобу на оглядовий колодязь зливової каналізації, який був розташований на проїзній частині дороги.

Факт дорожньо-транспортної пригоди підтверджується схемою пригоди, довідкою ВДАІ Луцького МВ УМВС України у Волинській області, за змістом яких 05 березня 2013 року біля 17 години 05 хвилин, позивач пересуваючись на своєму автомобілі марки Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Трункіна в м. Луцьку, здійснив наїзд на оглядовий колодязь зливової каналізації, який був розташований на проїзній частині дорожнього полотна (а. с. 85, 87).

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 березня 2013 року у ОСОБА_2 ознак сп'яніння не виявлено (а. с. 86).

Як вбачається із Висновку № 7807 судової автотоварознавчої експертизи, складеного 31 жовтня 2014 року Волинським відділенням Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1, пошкодженого внаслідок ДТП, яка трапилась 05.03.2013 року, станом на 06.03.2013 року складає 18898,03 грн., а вартість матеріального збитку - 15517, 82 грн. (а. с. 40-46).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу вищенаведеної норми матеріального права шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином позивач повинен довести, що шкода була заподіяна йому саме діями відповідача.

За змістом позовної заяви позивачем було пред'явлено вимогу до Луцького спеціалізованого комунального підприємства "Луцькспецкомунтранс" без будь-яких на те правових обґрунтувань.

Відповідно до рішення Луцької міської ради від 28.02.2007 року № 11/17 про поповнення статутного фонду Луцького спеціального комунального автотранспортного підприємства "Луцькспецкомунтранс", акту приймання передачі основних засобів від 20.03.2007 року, розрахунку до нього, оглядовий колодязь зливової каналізації по вул. Трункіна в м. Луцьку поруч буд. №1, на баланс Луцького спеціального автотранспортного підприємства "Луцькспецкомунтранс" не передавався (а. с. 67,69).

За змістом Цивільного процесуального кодексу України під відповідачем розуміється особа, яка за позовною заявою позивача притягається до відповідальності за порушення чи оспорювання його прав та охоронюваних законом інтересів, а також у передбачених законом випадках, й інші особи, на адресу яких спрямована вимога позивача, яка знайшла своє аргументування та вираження у відповідній позовній заяві.

Таким чином позивачем не доведено, а відповідачем у повному обсязі спростовано, що Луцьке спеціальне комунальне автотранспортного підприємство "Луцькспецкомунтранс" у будь-який спосіб порушило законні права та інтереси ОСОБА_2 та чи є відповідальним за це. В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що відповідачу до якого ОСОБА_2 пред'явив позов належить утримання та обслуговування зливового колодязя по вул. Трункіна в м. Луцьку.

Відтак відсутня одна із основних вимог передбачених ст. 1166 ЦК України для покладення на Луцьке спеціальне комунальне автотранспортного підприємство "Луцькспецкомунтранс" обов'язку по відшкодуванню шкоди - неправомірність дій.

Таким чином суд першої інстанції цілком обґрунтовано та правомірно відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Збирання судом доказів за власною ініціативою у справах позовного провадження цивільним процесуальним законодавством заборонено.

В силу ч. 3 ст. 26 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та обов'язки.

Попри те вищенаведені норми залишились поза увагою позивача.

Фактично ОСОБА_2 самоусунувся від виконання покладеного на нього законом обов'язку, щодо доведеності вини відповідача у спричиненні шкоди, а обмежився покладенням на суд обов'язку щодо збирання доказів та встановлення винних осіб, що є не припустимим.

Так, позивачем без відповідного обґрунтування, як це передбачено ч. 1 ст. 133 ЦПК України, щодо неможливості або ж складнощі подання доказів, клопотав суд про витребування відомостей щодо знаходження на балансі управління житлово-комунального господарства Луцької міської ради, Державне комунального підприємство "Луцьктепло", ТзОВ "Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія", КП "Луцькводоканал" оглядового колодязя зливової каналізації по вул. Трункіна, 1 та залучення вказаних підприємств у якості співвідповідачів. В задоволенні даних клопотань судом першої інстанції було обґрунтовано відмовлено у зв'язку відсутністю відповідного на це правового обґрунтування.

Суд апеляційної інстанції беручи до уваги положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи отримав відповіді від Департаменту житлово - комунального господарства Луцької міської ради, Державне комунального підприємства "Луцьктепло" ТзОВ "Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія", КП "Луцькводоанал" за змістом яких на їхньому балансі або ж обслуговуванні оглядовий колодязь зливової каналізації по вул. Трункіна, 1 не знаходиться.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно перевіривши доводи сторін, надавши належну правову оцінку дослідженим доказам та фактичним обставинам справи, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено обставин, які давали б суду можливість покласти на відповідача відповідальність за завдану йому шкоду, а відтак - правомірно відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 відхилити, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: