Справа № 286/3475/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Турбал В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 міської ради Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 міської ради Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: Житомирська область, Овруцький район, м.Овруч, вул.Островського, 12, кадастровий номер :01:001:0285, яка належала ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Житомирської області від 24.12.1997 року за № 407, мотивуючи тим, що позивач в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 став власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул.Островського, 12, в м.Овруч Житомирської області, який розміщений на земельній ділянці площею 0,1000 га; ця земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Житомирської області від 24.12.1997 року № 407 була передана у приватну власність ОСОБА_3, однак останній при житті правовстановлюючого документу на цю земельну ділянку не виготовив, а тому позивач, будучи спадкоємцем за законом, який своєчасно та у встановленому порядку прийняв спадщину, не може оформити своїх спадкових прав на спірну земельну ділянку, маючи на це право, відтак, просить на підставі ст.ст.321, 328, 392, 1268 Цивільного Кодексу України, ст.120 Земельного кодексу України позов задоволити та визнати за ним право власності на спірну земельну ділянку.

Сторони в судове засідання не прибули. У позовній заяві позивач просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання представника не скерував, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час і місце розгляду справи судом, що стверджується наявною у справі розпискою про одержання судової повістки, причин неявки не повідомив, клопотань не заявляв, а тому вважається таким, що не зявився в судове засідання без поважних причин.

Відтак, з огляду на норми ст.ст.158, 169 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності сторін, за наявними у справі доказами.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав.

У відповідності до ст.392 Цивільного кодексу України 2003 року власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою.

Позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул.Островського, 12, в м.Овруч Житомирської області, що стверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.02.2011 року серії ВРЕ № 439853 та витягу про державну реєстрацію прав № 29275307 від 12.032011 року серії СС № 472719.

Відповідно до ст.381 Цивільного кодексу України 2003 року садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з ч.1 ст.120 Земельного кодексу України 2001 року у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Як вбачається з копії архівного витягу із рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Житомирської області від 24.12.1997 року за № 407 «Про передачу земельних ділянок у власність громадянам міста» (в тому числі додаток № 1 до рішення), відповідно до ст.ст.6, 7 Земельного кодексу України 1990 року, Постанови Верховної Ради України від 13.03.1992 року № 2201-ХІІ «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею», Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», виконком ОСОБА_2 міської ради Житомирської області передав безкоштовно у приватну власність ОСОБА_3, на підставі його заяви, земельну ділянку площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул.Островського, 12, в м.Овруч Житомирської області, яка раніше була надана йому у користування.

Проте ОСОБА_3 22.10.1998 року помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП № 098180, та при житті державного акту на право власності на земельну ділянку не отримав у порядку, встановленому чинним на той час законодавством.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 01.01.2004 року; щодо цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Як випливає із змісту ст.548 ЦК УРСР 1963 року, спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття (яким є день смерті спадкодавця) лише в тому разі, якщо вона прийнята спадкоємцем. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законодавством термін.

Як вбачається з наданої ОСОБА_2 ДНК на запит суду копії спадкової справи № 148/99р до майна померлого 22.10.1998 року ОСОБА_3, зокрема наявних у ній копій заяви про прийняття спадщини від 19.04.1999 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.02.2011 року серії ВРЕ № 439853, ОСОБА_1 дійсно прийняв спадщину після померлого 22.10.1998 року ОСОБА_3, так як у встановлений законодавством термін подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, та оформив свої спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в м.Овруч Житомирської області, вул.Островського, 12. Однак, як видно з копії постанови державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.02.2011 року за № 187/02-32, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в м.Овруч Житомирської області, вул.Островського, 12, оскільки ним не подано правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку.

Позивач намагався після смерті спадкодавця завершити розпочатий останнім процес приватизації земельної ділянки, зокрема на його замовлення ПП «Андвол» виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м.Овруч, вул.Островського 12, Овруцький район Житомирської області, яка в наступному була погоджена Відділом містобудування, архітектури та будівництва ОСОБА_2 районної державної адміністрації Житомирської області, оскільки обмеження та сервітути на використання земельної ділянки відсутні, перевірена державним реєстратором та внесена до Державного земельного кадастру 26.05.2015 року, що стверджується копіями висновку Відділу містобудування, архітектури та будівництва ОСОБА_2 районної державної адміністрації Житомирської області № 111 від 27.04.2015 року та витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.05.2015 року № НВ-015. З останнього також вбачається, що спірній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :01:001:0285, її межі встановлено, проте інформація про зареєстровані права на неї в Державному земельному кадастрі відсутня. Позивач не може здійснити реєстрацію права на цю земельну ділянку, оскільки рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Житомирської області від 24.12.1997 року за № 407 вона передана у приватну власність ОСОБА_3, який помер 22.10.1998 року. ОСОБА_2 районне управління юстиції Житомирської області листом від 19.08.2015 року № П-26-2.2/1-41 відмовило позивачу у реєстрації права власності на спірну земельну ділянку, оскільки за померлим реєстрація прав не проводиться. А відтак, позивач ніяким чином не може оформити на себе земельну ділянку розміром 0,1000 га, маючи на це право.

Таким чином, з огляду на вищевказані обставини та норму ст.120 Земельного кодексу України, згідно з якою під час набуття права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами позивачу перейшло право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, за позивачем слід визнати право власності на земельну ділянку розміром 0,1000 га, яка належала померлому 22.10.1998 року ОСОБА_3, та задоволити позовні вимоги.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Відтак, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 196, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в м.Овруч Житомирської області, вул.Островського, 12, яка рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Житомирської області від 24.12.1997 року № 407 передана у приватну власність ОСОБА_3, померлому 22.10.1998 року, та зареєстрована в Державному земельному кадастрі за № :01:001:0285.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Овруцький районний суд Житомирської області в Апеляційний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5