АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2196/15 Справа № 201/6612/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Демидова С. О. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

05 травня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді : Ткаченко І.Ю.

суддів: Каратаєвої Л.О., Повєткіна В.В.

при секретарі: Левцунову І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» про зобов'язання вчинити певні дії, та стягнення коштів.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2014 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів - відмовлено в повному обсязі (а.с. 99-101).

В апеляційній скарзі апелянт посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 107-121).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що 06 березня 2012 року між ОСОБА_2 та відповідачем у відділенні ПАТ КБ "Приватбанк", яке знаходиться за адресою: м. Ялта, вул. Васильєва, буд. 19, на підставі заяви на оформлення вкладу «Стандарт 60 міс», було укладено договір банківського вкладу № SAMDN1143, тікет НОМЕР_2, о/р НОМЕР_1, та з метою користування процентами оформлено пластикову депозитну картку № НОМЕР_3. Згідно даного договору позивач здійснила вклад на депозитний рахунок у розмірі 1 224 000 грн. з процентною ставкою 17% річних (а.с. 7).

28 березня 2014 року та 15 квітня 2014 року позивач звернулася до відповідача з вимогою про відновлення нарахування відсотків за заявою № SAMDN1143, тікет НОМЕР_2, о/р НОМЕР_1, розблокувати дебетову картку № НОМЕР_3, відновити банківські операції по зарплатній картці № НОМЕР_5 (а.с.19-22).

24 липня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено додаткову угоду до договору № SAMDN1143, згідно якої позивач погодилась не пред'являти до банку вимоги стосовно повернення банківського вкладу в розмірі 993 354,28 грн. до 24 липня 2019 року, окрім того банк нараховує відсотки в розмірі 9,5 % річних на картку № НОМЕР_4 (а.с. 61).

Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно ст.. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладнику проценти на суму вкладу в розмірі встановленого договором.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд 1 інстанції виходив із того, що, згідно наданих відповідачем розрахунків, відбувається нарахування відсотків ОСОБА_2, вона користується карткою, знімає грошові кошти та сплачує нею за придбання товарів, а позивачка на підтвердження своїх позовних вимог не надала відповідних доказів щодо порушення умов договору банківського вкладу та заблокування карт, а тому позовні вимоги є беєпідставними.

Вказані висновки суду зроблені без порушення норм матеріального та процесуального права. Позивачка не скористалася наданими їй правами, не обґрунтувала свої позовні вимоги та не надала суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на безпідставне не нарахування ПАТ КБ «ПриватБанком» відсотків та блокування карток, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки матеріали справи не містять відповідних доказів на підтвердження даного твердження позивачки.

Інші доводи апелянта, приведені в апеляційній скарзі є безпідставними та фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: