Справа № 199/7600/15-ц
УХВАЛА

19.10.2015 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий-суддя Богун О.О.

при секретарі Хлус Ю.А.

За участю заявника ОСОБА_1

державного виконавця Волошина С.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська №199/2837/13-ц (2/199/1784/2013) від 09 липня 2013 року було стягнуто з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в розмірі 175846,00 гривень. 01 серпня 2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист по вказаній справі. Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська №199/5590/13-ц (2/199/2339/13) від 09 липня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в розмірі 91761,52 грн. Виконавчий лист по вказаній справі було видано 15 серпня 2013 року.

На підставі вищевказаних виконавчих листів Ленінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції були відкриті наступні виконавчі провадження: ВП № 39266213 від 08.08.2013 року по стягненню грошових коштів з ОСОБА_2 на мою користь в розмірі 175846,00 грн., а також ВП № 39420442 від 20.08.2013 року по стягненню грошових коштів з ОСОБА_2 на мою користь в розмірі 91761,52 грн. В 2014 році виконавчим провадженням були присвоєні наступні номери: ВП № 43643847 від 12.06.2014 року по стягненню 175846,00 грн., а також ВП № 44655520 від 08.09.2014 року по стягненню 91761,52 грн.

Станом на 10 вересня 2015 року Ленінським відділом ДВС рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду не виконані. Так, заявник, як стягувач у виконавчих провадженнях, 27 серпня 2015 року подав начальнику Ленінського ВДВС ДМУЮ скаргу щодо бездіяльності державного виконавця і тяганини у виконавчих провадженнях. Начальник відділу за результатами розгляду скарги заявника від 27.08.2015 року, зобовязаний був винести постанову, або про задоволення скарги, або про відмову в задоволенні скарги, але вказаних дій ним здійснено не було. До того ж його скарга була розглянута не начальником Ленінського ВДВС, а його заступником. 15 вересня 2015 року він отримав поштою відповідь на його скаргу, замість постанови. У звязку з цим він просить суд визнати неправомірною бездіяльність начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в частині невинесення постанови за результатами розгляду його скарги від 27.08.2015 року в порядку, передбаченому вимогами ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження». А також зобовязати винести постанову за результатами розгляду вказаної скарги.

У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник виконавчої служби до судового засідання не зявився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши наявні докази по справі, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; водночас основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів державної виконавчої служби та умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законами України «Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження».

За ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У судовому засіданні встановлено, що 27 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Ленінського ВДВС ДМУ зі скаргою на тяганину, допущену державним виконавцем при проведенні виконавчих проваджень, а саме ВП № 43643847 від 12.06.2014 року по примусовому стягненню з ОСОБА_2 на його користь 175846,00 грн., а також ВП № 44655520 від 08.09.2014 року по примусовому стягненню з ОСОБА_2 на його користь 91761,52 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Відповідно до ч. 8 вказаної статті скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян" .

Однак начальником відділу будь-якої постанови винесено не було, а була лише направлена на адресу ОСОБА_1 відповідь щодо вчинення виконавчих дій у вищевказаних виконавчих проваджень за підписом заступника начальника Ленінського ВДВС ДМУЮ. А тому суд вважає, що вимоги заявника знайшли своє законне обґрунтування та підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі стягненню не підлягають, оскільки не понесені заявником..

Керуючись ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції чи іншої посадової особи, що виконувала обовязки начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, в частині невинесення постанови за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 31 серпня 2015 року в порядку, передбаченому вимогами ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Зобовязати начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції чи іншу посадову особу, що виконує обовязки начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, винести постанову за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 31 серпня 2015 року в порядку, передбаченому вимогами ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги,а особами, що не були присутніми при її проголошенні,- у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: