У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про стягнення суми депозитного вкладу та відсотків; за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до ОСОБА_4 про визнання договору нікчемним, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним позовом, у якому з урахуванням уточнень просила стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (далі - ПАТ«КБ «Хрещатик») на свою користь суму банківського вкладу в загальному розмірі 31 229,04 доларів США.

На обґрунтування позову зазначала, що 7 березня 2013 року між нею та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено договір банківського вкладу «Гаманець», за умовами якого вона внесла 40 тис. доларів США з процентною ставкою 2 % річних. Зазначає, що приблизно через півроку вона зняла 10 тис. доларів США з вказаного депозитного рахунку. 16 вересня 2014 року вона звернулася із заявою до банку з вимогою про видачу їй 19 вересня 2014 року вкладу у сумі 30 тис. дол. США та нарахованих відсотків. Проте, листом від 16 вересня 2014 року банк повідомив її, що вказаний вклад закритий 11 вересня 2013 року та операції з вказаної дати в балансі банку відсутні у зв'язку з тим, що проводиться розслідування по кримінальному провадженню щодо притягнення працівників банку до відповідальності. Враховуючи, що банком не було проведено розрахунку, ОСОБА_4 просила задовольнити її позов.

ПАТ КБ «Хрещатик» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання договору нікчемним, посилаючись на те, що вказаний договір банком не укладався та не зареєстрований у системі обліку депозитів банку. Натомість, за цими ж реквізитами банком укладався договір на суму 4 тис. доларів США, кошти за яким станом на день розгляду справи зняті в повному обсязі, що підтверджується випискою по особовому рахунку та заявами на видачу готівки. Ураховуючи викладене, банк просив визнати договір нікчемним та задовольнити позов.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ПАТ «КБ «Хрещатик» на користь ОСОБА_4 суму банківського вкладу в загальному розмірі 31 229,04 доларів США. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні зустрічного позову ПАТ «КБ «Хрещатик» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Хрещатик», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд першої та апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що відмова ПАТ «КБ «Хрещатик» у поверненні ОСОБА_4 коштів за депозитним договором у зв'язку з тим, що проводиться розслідування по кримінальному провадженні щодо притягнення до відповідальності працівників банку, що розкрадали кошти клієнтів, є неправомірною. Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «КБ «Хрещатик» суди дійшли правильного висновку про те, що посилання банку про визнання договору банківського вкладу нікчемним з підстав недодержання письмової форми цього договору і як наслідок відсутність його реєстрації у банківській системі та необлікування внесених ОСОБА_4 грошових коштів на рахунку банку є необґрунтованим.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта