Справа № 495/3567/15-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
24 вересня 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
в складі головуючої - судді Чебан Н.В.
при секретарі Ткаченко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровський цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -
Позивач 28.05.2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 23.10.2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 Однак, сімейне життя не склалося, шлюбні відносини припинені,сторони проживають окремо, а дитина знаходяться на утримання матері, відповідач матеріальної допомоги не надає, тому, на підставі вищевикладеного,остаточно уточнивши свої позовні вимоги позивачка просить суд: розірвати шлюб, укаладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, зареєстрований 23.10.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського МУЮ, актовий запис № 328, стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця с.Випасне Білгород-Дністровського району Одеської області, який мешкає за адресою: вул. Нахімова, 2, с.Турлаки Білгород-Дністровського району Одеської області аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн щомісячно, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини
Позивачка в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, розглянувши справу у її відсутність (а.с.28).
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.
Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 23.10.2010 року сторони зареєстрували шлюб (актовий запис № 328), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 138328, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського МУЮ Одеської області.(а.с.4)
Відповідно до ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Позивачка зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини, глибоко переконана, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, спільне господарство з відповідачем не ведеться, спору про поділ майна немає.
За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині розірвання шлюбу.
Що стосується, позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 258284, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського МУЮ Одеської області (а.с.7).
Згідно довідки № 449, виданої КП «ЖЕО №1» дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з матірю ОСОБА_1 (а.с.8а).
В своїй позовні заяві, ОСОБА_1 зазначає, що син ОСОБА_3 проживає разом з матірю та знаходяться на її утриманні, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, чим порушує вимогу ст. 180 СК України, згідно якої батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі.
Враховуючи вищевикладене, матеріальне становище позивача, відповідача, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є такими, що підлягають задоволенню, а саме необхідно стягувати аліменти у розмірі 600 грн. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 починаючи з дня звернення до суду, а саме з 28.05.2015 року і до повноліття дитини, тобто до 15.04.2029 року.
У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 56, 104, 105, 110, 112, 115, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 1,10,11, 15, 57, 59,60, 61,88, 112,209, 212-215 ЦПК України , -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 23 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського МУЮ Одеської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (актовий запис № 328) розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, НОМЕР_1, ІНН НОМЕР_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 600 грн (шістсот гривень) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 28.05.2015 року і до повноліття дитини, тобто до 15.04.2029 року.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, НОМЕР_1, ІНН НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).
Рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його увалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.В.Чебан