Справа № 368/1056/13-ц Головуючий у І інстанції Кириченко В. І.
Провадження № 22-ц/780/5559/15 Доповідач у 2 інстанції Поліщук М. А.
Категорія 1 21.10.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

21 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Поліщука М.А.

суддів: Антоненко В.І., Ігнатченко Н.В.

при секретарі: Бобку О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 20 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної і матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 24 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів апеляційного суду Київської області від 14 травня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

18 травня 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на його користь понесених ним судових витрат.

Додатковим рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 20 серпня 2015 року заяву задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 795грн.53коп. судового збору, а на користь ОСОБА_3 114,70 грн. судового збору.

В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить додаткове рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заява ОСОБА_3 про стягнення судових витрат відмовити, посилаючись на його незаконність і необґрунтованість та суперечність нормам процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із наступних підстав.

Ухвалюючи додаткове рішення про судові витрати, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 при подачі позову по вимогах майнового характеру необхідно було сплатити 689, 23грн. судового збору, а по вимогах немайнового характеру - 223,60грн., а всього підлягало сплаті 912, 83грн. Так як позивачем було сплачено 107,30грн., тому на користь держави підлягає стягненню 795грн.53коп. судового збору.

Крім цього, суд зазначив, що з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь ОСОБА_3 114,70грн. судового збору, сплаченого ним за перегляд заочного рішення у даній справі.

Проте із висновками суду в частині стягнення судових витрат на користь держави повністю погодитись не можна, так як суд неповно з»ясував обставини справи.

Відповідно до ч.2 ст.79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст..4 Закону України «Про судовий збір» №3674-У1 від 8.07.2011 року судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 3 ст.6 цього Закону визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно із ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судом першої інстанції встановлено, що при подачі позову 15.11.2012 року позивач відповідно до заявлених позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 68923грн. та моральної шкоди у розмірі 100 000грн. повинна була сплатити судовий збір по вимогах майнового характеру в сумі 689, 23грн. та судовий збір по вимогах немайнового характеру в сумі 223,60грн., а всього 912 грн.83коп.

Такі висновки є вірними і відповідають вимогам п.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Проте висновок суду, що ОСОБА_2 сплатила лише 107,30грн. судового збору не відповідає матеріалам справи.

Вбачається, що ОСОБА_2 згідно квитанції від 15.11.2012 року сплатила судовий збір в сумі 107,30грн. (том 1 а.с.1), а згідно квитанції від 3.07.2013 року сплатила судовий збір в сумі 682грн. (том 1 а.с.106).

Таким чином позивачем всього сплачено судовий збір в розмірі 789грн.30коп. і стягненню з позивача на користь держави підлягає недоплачений судовий збір в розмірі 123грн.53коп. (912,83-789,30=123,53).

Відповідно до ст..309 ЦПК України, так як при ухваленні додаткового рішення суд неповно з»ясував обставини, що мають значення для справи, додаткове рішення в частині стягнення судових витрат в дохід держави підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 123грн.53 коп. судового збору.

В іншій частині додаткове рішення є законним і обґрунтованим і підлягає залишенню без змін.

Так, згідно квитанції від 5.06.2013 року ОСОБА_3 сплатив судовий збір в сумі 114,70грн. при подачі в суд заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 13.06.2013 року було скасовано заочне рішення суду, а в подальшому рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 24 лютого 2014 року, яке у встановленому законом порядку набрало законної сили 14 травня 2014 року, в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відмовлено. ( том 2 а.с.174-175, 225-227).

За вказаних обставин відповідно до ст..88 ЦПК України суд обґрунтовано стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 114,70грн.

Доводи апеляційної скарги на те, що суд не врахував сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви в сумі 182,70грн. підлягають відхиленню із наступних підстав.

Вбачається, що ОСОБА_2 згідно квитанції від 3.04.2014 року дійсно сплатила судовий збір в сумі 182,70грн. (том 2 а.с.197).

Проте вказаний судовий збір сплачено не за подання позовної заяви, а за подання апеляційної скарги на виконання вимог ухвали судді апеляційного суду Київської області від 24.03.2014 року. (том 2 а.с. 194).

Інші доводи апеляційної скарги на необґрунтованість відмови судом першої інстанції у відводі судді Кириченка В.І., суперечність додаткового рішення нормам процесуального права підлягають відхиленню і не впливають на законність і обгрунтованість додаткового рішення.

Посилання ОСОБА_4 на неправильність висновків суду щодо визначення розміру ставки судового збору, що підлягав сплаті позивачем при поданні позовної заяви, прийняття апеляційної скарги ОСОБА_2 не оплаченої судовим збором є необґрунтованими.

ОСОБА_4 правом на апеляційне оскарження додаткового рішення не скористався.

Відповідно до підпункту 5 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір»

судовий збір не справляється за подання:

5) заяви про винесення додаткового судового рішення.

За вказаних обставин судовий збір за подання апеляційної скарги на додаткове рішення суду не справляється.

Керуючись ст. ст. 309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Додаткове рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 20 серпня 2015 року в частині стягнення судових витрат в дохід держави скасувати і ухвалити в цій частині нове додаткове рішення:

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 123грн.53 коп.(сто двадцять три гривні п»ятдесят три копійки) судового збору.

В іншій частині додаткове рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 20 серпня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: