РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/5131/15-ц

пр. № 2/759/3237/15

15 вересня 2015 року Святошинський районний суд м.Києва у складі

головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Куркіній І.В.

за участю позивача ОСОБА_1

третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи: Святошинський районний відділ Головного управління Державної міграціонної служби України в м. Києві, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язати Святошинський районний відділ Головного управління ДМС України в м. Києві зняти її з реєстраційного обліку вищезазначеної квартири. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з його матір'ю - ОСОБА_3, батьком - ОСОБА_4 та сестрою - ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 по 1/4 частині кожний на підставі свідоцтва про право власності виданого 01.08.1997 року Ленінградською районною державною адміністрацією м. Києва. Відповідач була зареєстрована за вказаною адресою як його дружина, але фактично в спірній квартирі не проживала. 06.11.2014 року шлюб розірвано Святошинським районним судом м. Києва. Всі витрати по сплаті за комунальні послуги, утримання квартири в належному стані змушений нести позивач.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки не повідомляла, клопотання про розгляд справи за своєї відсутності не подавала.

Суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов підтримали та просили його задовольнити.

Треті особи: ОСОБА_6 у судове засідання не з'явився, а Святошинський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві явку свого представника не забезпечив, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотання про розгляд справи у відсутність ОСОБА_6 та представника відділу до суду не надходило.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності по 1/4 частині ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданого 01.08.1997 року Ленінградською районною державною адміністрацією м. Києва (а.с.5).

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було розірвано 06.11.2014 року Святошинським районним судом м. Києва, про що ухвалено рішення (а.с.12). Відповідно до довідки форми № 3 від 27.03.2015 р. № 2622, виданої ЄРРЦ філія № 805, 806 КП «Керуюча компанія з обслуговування Святошинського району м. Києва ОСОБА_5 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 з 15.01.2013 року як дружина ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно до актів від 28.01.2015 р., 16.02.2015 р. та 13.03.2015 р., складених в комісією в складі майстрів КП «РЕО-4» ОСОБА_7, ОСОБА_8, РПК ОСОБА_9 затверджених директором КП «РЕО-4» Сташкевичем П.П., ОСОБА_5 в квартирі не проживає, на час перевірки паспортного режиму в квартирі не знаходилася (а.с.7,8,9).

Допитані як свідки треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 повідомили, що є родичами позивача та знають ОСОБА_5 з моменту укладення їхнього з позивачем шлюбу. ОСОБА_5 була зареєстрована в квартирі для постановки на облік по вагітності і ніколи у спірній квартирі не проживала.

Судом не встановлено фактів перешкоджання позивачем відповідачу в користуванні житлом.

Відповідно до ст. 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання члені своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, оцінивши докази у справі суд вважає, що відповідач, який не є членом сім'ї власника квартири АДРЕСА_2, та не проживає в ній з часу реєстрації, ускладнює здійснення ОСОБА_1 повноважень користування нею, оскільки він вимушений сплачувати за відповідача витрати на комунальні послуги, а тому є підстави для визнання останньої такою, що втратила право користування цим жилим приміщенням.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовна вимога про визнання ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Позовна вимога щодо зобов'язання Святошинського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві зняти ОСОБА_5 з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_2 не підлягає задоволенню оскільки суд не в праві зобов'язувати вчинити певну дію особу, що не є відповідачем. Окрім того дане рішення є підставою для зняття ОСОБА_5 з реєстрації у вищезазначеній квартирі.

На підставі ст.ст. 383, 405 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 74, 88, 169, 209, 213-215, 218, 224-228, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи: Святошинський районний відділ Головного управління Державної міг раціонної служби України в м. Києві, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення через канцелярію суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :