КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/431/15-ц
Провадження №2/319/359/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2015 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Скляра С.Ю.,

при секретарі судового засідання Шипко А.В.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Смирновська сільська рада Куйбишевського району Запорізької області (далі Смирновська сільська рада), Куйбишевська державна нотаріальна контора Запорізької області (далі нотаріальна контора), Реєстраційна служба Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області (далі Реєстраційна служба), Управління Держземагенства у Куйбишевському районі Запорізької області (далі Управління Держземагенства) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

17 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07 вересня 2014 року помер її чоловік ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять права на земельну ділянку площею 7,2598 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Смирновської сільської ради. За життя ОСОБА_3 заповіт не складав. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 було відмовлено, у зв'язку з тим, що вона не надала оригінал правовстановлюючого документа державного акта на право власності на земельну ділянку. При цьому, 17 червня 2009 року державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом та посвідчено договір розподілу спадкового майна, за якими ОСОБА_3 є спадкоємцем майна свого батька ОСОБА_4. До складу спадкового майна, на яке видано свідоцтво та яке розподілено за вказаним договором, входила спірна земельна ділянка. За життя ОСОБА_3 не встиг замовити технічну документацію зі складання державного акта на право приватної власності на землю та отримати відповідний правовстановлюючий документ. Зазначені обставини перешкоджають ОСОБА_1 оформити права на спірне спадкове майно.

Посилаючись на ці обставини, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_1 у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона від позову не відмовляється, підтримує заявлені вимоги та прохає їх задовольнити по тих підставах, які були викладені в позовній заяві (а.с.41).

Відповідач ОСОБА_2 письмово повідомила судові про те, що вона позов визнає та зазначені у ньому обставини не оспорює (а.с.43).

У попереднє судове засідання сторони, треті особи та їх представники не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином. Зазначені особи, за виключенням третіх осіб Смирновської сільської ради і Управління Держземагенства, до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі та участі їх представників (а.с.41,43,45,50).

Виходячи з наведеного, а також положень стст.130,158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

17 червня 2009 року державним нотаріусом Куйбишевської районної державної нотаріальної контори Запорізької області було видано свідоцтво про право на спадщину за законом та посвідчено договір розподілу спадкового майна, за якими ОСОБА_3 є спадкоємцем майна свого батька ОСОБА_4, який помер 26 серпня 2008 року. Спадкове майно, на яке видано правовстановлюючий документ, складалось, зокрема, із земельної ділянки, розташованої на території Смирновської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №056714, виданого Куйбишевською районною державною адміністрацією Запорізької області 18 вересня 2003 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №533, площею 7,2598 га (ділянка №549, кадастровий номер :07:001:0170), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.16-19).

07 вересня 2014 року ОСОБА_3 помер (а.с.7).

За правилами стст.1216-1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя на випадок своєї смерті заповіту не складав (а.с.47-48).

Позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3, а відповідно спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка, та у встановленому законом порядку 01 грудня 2014 року звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с.4-5,8,10).

Інші спадкоємці першої черги за законом діти спадкодавця ОСОБА_5 і ОСОБА_6 від прийняття спадщини відмовилися, про що подали нотаріусу відповідні заяви (а.с.11,12).

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з п.п. 4.14, 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок),при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану спірну земельну ділянку, яка залишилась після померлого ОСОБА_3. Державний нотаріус розяснив, що ОСОБА_1 може отримати свідоцтво про право на спадщину лише за умови надання правовстановлюючого документа на земельну ділянку (а.с.15).

З матеріалів справи вбачається, що за життя ОСОБА_3 не встиг замовити технічну документацію зі складання державного акта на право приватної власності на успадковану землю та отримати відповідний правовстановлюючий документ.

Статтею 1299 ЦК України передбачено, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкодавця з моменту державної реєстрації цього майна.

Разом з тим, суд враховує те, що свідоцтво про право на спадщину це процесуальний нотаріальний документ, який посвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців.

Зволікання з виконанням зобовязань, передбачених ч.1 ст.1297, ч.1 ст.1299 ЦК України, щодо оформлення права на спадщину, в складі якої є нерухоме майно, або їх невиконання не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Саме до цього зводяться розяснення, надані Пленумом Верховного Суду України в пункті 27 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування».

Встановлені обставини у справі сторони визнали, їх не оспорювали, а тому згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню.

Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Беручи до уваги те, що у ОСОБА_1 виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину після смерті ОСОБА_3, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Визнання відповідачем предявленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Питання про розподіл судових витрат позивачем ОСОБА_1 не порушувалось.

Керуючись стст.1216-1218,1277,1297 ЦК України, ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», гл.10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, стст.10, 11, 60, 88, 130, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с.Жиричі Ратнівського району Волинської області, паспорт громадянина України серії СА №676946, виданий Куйбишевським РВ УМВС України в Запорізькій області, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно земельну ділянку площею 7,2598 (сім цілих дві тисячі пятсот девяноста вісім десятитисячних) гектарів, розташовану на території Смирновської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області (ділянка №549 (пятсот сорок девять), кадастровий номер :07:001:0170), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що залишилась після ОСОБА_3, померлого 07 вересня 2014 року.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.Ю.Скляр