АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 2610/23301/2012
№ апеляційного провадження:22-ц/796/11309/15
Головуючий у суді першої інстанції: Малинников О.Ф.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

23 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Кравець В.А., Ратнікової В.М.,

при секретарі - Аршакян Р.Т.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Автокооперативної стоянки «Мотозаводець-1» в особі голови правління Коваленка Івана Антоновича на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року в справі за позовом Автокооперативної стоянки «Мотозаводець-1» в особі голови правління Коваленка Івана Антоновича до ОСОБА_4, Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, треті особи: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна про визнання прилюдних торгів, акту проведення прилюдних торгів, свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення - недійсними, скасування реєстрації права власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішення суду, Голова правління Автокооперативної стоянки «Мотозаводець-1» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, вважаючи що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у жовтні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання прилюдних торгів, акту проведення прилюдних торгів, свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення недійсними, скасування реєстрації права власності, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що згідно з постановою профкому ВАТ «Київський мотоциклетний завод» та листом адміністрації заводу до Головного архітектурного управління м. Києва надано згоду на переведення з балансу заводу на баланс колективної автостоянки «Мотозаводець-1» земельної ділянки розміром 0,62 га. за адресою : АДРЕСА_1.

Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи Автокооперативної стоянки «Мотозаводець-1» видано 2 грудня 1998 року.

Рішенням Київради від 11 липня 2002 року погоджено місце розташування автостоянки. За договором між Головним управлінням земельних ресурсів КМДА за погодженням відповідними рішеннями КМР здійснено резервування земельної ділянки у розмірі 0,7424 га. для забудови автостоянки.

Зазначив, що у 2007 році за автоматизованою системою ПК «Кадастр» позивач дізнався, що на підставі Технічного звіту встановлено межі землекористування, зокрема на частині земельної ділянки, яка була зарезервована для автостоянки, де були розташовані заводські нежилі приміщення: контора (літера А)погріб для клубнів (літера Б та навіс для стоянки (літера Г) належать ОСОБА_4, як фізичній особі на підставі свідоцтва про право власності від 10 грудня 2002 року згідно із Актом продажу Київським мотоциклетним заводом з прилюдних торгів 18 вересня 2002 року зазначених нежитлових приміщень, розміщених на території, які закріплені за позивачем.

Також зазначив, що прилюдні торги були проведені з порушенням законодавства, а саме: позивач не був повідомлений, не було відповідної інформації у ЗМІ, нерухоме майно, що знаходилось на земельній ділянці, переданій позивачу у довгострокову оренду, не могло бути предметом іпотеки за боргами заводу, підроблено підпис відповідача у документах.

У зв'язку із викладеним, просив визнати зазначені правочини та свідоцтво про право власності відповідача недійсними.

Уточнивши позовні вимоги в процесі розгляду справи, позивач просив суд поновити строк для оскарження Акту проведення прилюдних торгів від 18 вересня 2002 року, на яких було реалізовано ОСОБА_4 нежитлові приміщення (контора (літера А, площа забудови - 189, 6 кв. м, загальна площа 149, 4 кв. м.), погріб для клубнів (літера Б, площа забудови - 26, 1 кв. м, загальна площа - 29, 1 кв. м.), навіс для стоянки (літера Г, площа забудови - 150, 0 кв. м.), визнати недійсними прилюдні торги від 18 вересня 2002 року, на яких було реалізовано ОСОБА_4 нежитлові приміщення (контора (літера А, площа забудови - 189, 6 кв. м., загальна площа 149, 4 кв. м.), погріб для клубнів (літера Б, площа забудови - 26, 1 кв. м, загальна площа - 29, 1 кв. м.), навіс для стоянки (літера Г, площа забудови - 150, 0 кв. м.), визнати недійсним та скасувати Акт проведення прилюдних торгів від 18 вересня 2002 року, на яких було реалізовано ОСОБА_4 нежитлові приміщення (контора (літера А, площа забудови - 189, 6 кв. м., загальна площа 149, 4 кв. м.), погріб для клубнів (літера Б, площа забудови - 26, 1 кв. м, загальна площа - 29, 1 кв. м.), навіс для стоянки літера Г, площа забудови - 150, 0 кв. м.), визнати недійсним свідоцтво про придбання майна на прилюдних торгах від 18 вересня 2002 року ОСОБА_4, а саме: нежитлові приміщення (контора ( літера А, площа забудови - 189, 6 кв. м, загальна площа 149, 4 кв. м.), погріб для клубнів (літера Б, площа забудови - 26, 1 кв. м., загальна площа - 29,1 кв. м ), навіс для стоянки (літера Г, площа забудови - 150, 0 кв. м.), визнати недійсним Свідоцтво від 23 вересня 2002 року про посвідчення за ОСОБА_4 права власності нежитлові приміщення (контора (літера А, площа забудови - 189, 6 кв. м., загальна площа 149, 4 кв. м.), погріб для клубнів (літера Б, площа забудови - 26, 1 кв. м, загальна площа - 29, 1 кв. м.), навіс для стоянки ( літера Г, площа забудови - 150, 0 кв. м.), скасувати реєстраційний напис КМБТІ від 27 грудня 2002 року про право приватної власності ОСОБА_4 на нежилі будівлі загальною площею 1 053 кв. м. по АДРЕСА_2.

Як вбачається з матеріалів справи, Автокооперативна стоянка «Мотозаводець-1» був створений за згодою профспілкового комітету ВАТ «Київський мотоциклетний завод» від 5 червня 1996 року для працівників заводу та збудований силами членів автокооперативу та за їх кошти.

ВАТ «Київський мотоциклетний завод» звернувся 16 вересня 1998 року з листом до Головного архітектурного управління про те, що не заперечує на закріпленні земельної ділянки у розмірі 0,62 га. за авто кооперативом, а також надав згоду на переведення на баланс позивача земельної ділянки з об'єктами приміщень, що на ній розміщені.

У 1998-1999 роках позивач був офіційно зареєстрований як юридична особа та взятий на облік платника податків у ДПІ Шевченківського району м. Києва.

У 2003 році рішенням Київської міськради був укладений договір про те, що Головне управління земельних ресурсів зарезервує за інвестором земельну ділянку розміром 0,7425 га. для гаражної автостоянки на АДРЕСА_1.

Листом від 5 листопада 2004 року було повідомлено про можливість відведення ділянки після встановлення меж між землекористувачами цієї ділянки землі, оскільки за даними автоматизованої системи «Кадастр» є також інші землекористувачі. Таким землекористувачем була відповідач ОСОБА_4, яка придбала нежилі приміщення, які належали заводу, з прилюдних торгів.

З матеріалів справи вбачається, що СДП «Укрспецюст» згідно із договором №100561 від 6 серпня 2002 року та Заявою ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва від 01 серпня 2002 року, 04 вересня 2002 року об 11 год. було проведено аукціон по продажу нежитлових приміщень, які розташовані на АДРЕСА_2 у зв'язку із примусовим виконанням виконавчих документів про стягнення з ВАТ «Київський мотоциклетний завод» на користь фізичних та юридичних осіб та на користь Держави боргу у сумі 8.110.904 грн., з яких 2500 виконавчих документів про стягнення заробітної плати та державного мита.

Зазначені у Акті проведення прилюдних торгів від 18 вересня 2002 року нежитлові приміщення, розташовані у АДРЕСА_2, а саме: контора (літера-А); погріб для клубнів (літера-Б); будівля з/б виробів (літера В); будівля механічно електричних майстерень (Літера-Д); будівля механічно електричних майстерень (Літера-З); столярна майстерня (Літера-Е); прохідна (Літера-Ж); підземна частина головного корпусу училища (Літера-К); навіс (Літера-Г) та огорожа із збірних з/б плит.

Переможці торгів - два учасника ОСОБА_5 та ОСОБА_4, ОСОБА_4, яка запропонувавши найвищу ціну щодо частини нежитлових приміщень, придбала такі приміщення: 1.контора (літера-А); 2.погріб для клубнів (літера-Б); 3.Будівля механічно електричних майстерень (Літера-Д); 4.Будівля механічно електричних майстерень (Літера-З); 5.столярна майстерня (Літера-Е); 6. навіс (Літера-Г) та 7.огорожа із збірних з/б плит.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 видані свідоцтва від 23 вересня 2002 року, яким посвідчено договори купівлі продажу зазначених нежитлових будівель що належать ОСОБА_4 на праві власності з подальшою реєстрацією у КМБТІ, реєстраційний напис від 27 грудня 2007 року про реєстрацію права власності на ці будівлі за ОСОБА_4, відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, на підставі Акту проведення прилюдних торгів від 18 вересня 2002 року.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київської міської ради від 11 липня 2002 року №113/113 щодо автокооперативної стоянки "Мотозаводець-1" було погоджено місце розташування на АДРЕСА_1 на землях міської забудови орієнтовною площею 0,51 га. та на земельній ділянці, відведеній відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих №1403 "Про відвод земельної дільниці Київському Мотоциклетному заводу МАП СРСР в р-ні вул. Овруцької, Кагатної та Дорогожицької", орієнтовною площею 0,25 га.

На підставі розпорядження Київського міського голови від 24 січня 2003 року №514 між Київською міською радою в особі Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації було укладено договір резервування земельної ділянки площею 0,7425 га. для розташування гаражної стоянки на АДРЕСА_1 з попередженням: у разі виконання п.8.1 цього рішення, у якому, зокрема було вказано про вирішення всіх майново-правових питань в установленому порядку. Згідно із договором були передбачені права та обов'язки сторін.

З 1 січня 2013 року відповідно до законів України «Про Державний земельний кадастр» та «;Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» реєстрація земельних ділянок здійснюється територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а реєстрація прав здійснюється органами реєстрації прав, утвореними Міністерством юстиції України у встановленому порядку.

Судом також встановлено, що на час проведення прилюдних торгів від 18 вересня 2002 року нерухоме майно, яке знаходилось на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2 належало на праві власності ВАТ "Київський мотоциклетний завод", не було офіційно змінено також і статус земельної ділянки, на якій знаходились як Автокооперативна стоянка "Мотозаводець - 1", так і нежилі приміщення, які згідно із рішенням господарського суду про стягнення боргів з ВАТ "Київський мотоциклетний завод" були реалізовані на прилюдних торгах 18 вересня 2002 року.

У оспореному Акті продажу нежитлових приміщень ВАТ «Київський мотоциклетний завод» на прилюдних торгах від 18.09.2002 року зазначено, що нежитлові приміщення, які були предметом продажу на прилюдних торгах розташовані в АДРЕСА_4 тобто за адресою заводу, що слідує із штампу ВАТ "Київський мотоциклетний завод" на листі за листопад 1996 року (а.с. 11)

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої вважав їх необґрунтованими, зазначив, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо приналежності йому на праві власності або оренди нежитлових приміщень, проданих на прилюдних торгах 18 вересня 2002 року, відтак, позивачем не доведено порушення його прав при проведенні прилюдних торгів.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивач з 1998 року користується земельною ділянкою за адресою - АДРЕСА_1, а ОСОБА_4 є власником нежитлових приміщень, розташованих на зазначеній земельній ділянці, які вона придбала на прилюдних торгах, та перешкоджає позивачу користуватися даною земельною ділянкою, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1, ОСОБА_4 придбала на прилюдних торгах нежитлові приміщення, розташовані за адресою АДРЕСА_3, власником яких на момент проведення прилюдних торгів був боржник - ВАТ «Київський мотоциклетний завод».

З позовної заяви видно, що предметом позову є оскарження акту проведення прилюдних торгів, визнання свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення - недійсним, скасування реєстрації права власності на нежитлові приміщення, придбані відповідачем на прилюдних торгах.

Порядок реалізації арештованого майна передбачено Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 21 квітня 2005 року № 74/5 та Тимчасовим положенням.

Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин, урегульованих Законом України "Про виконавче провадження", ЦК України та іншими нормативно-правовими актами, які в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в зазначеному Міністерстві 2 листопада 1999 року за № 745/4838.

Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, за яким прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення).

Тимчасовим положенням передбачені певні правила проведення прилюдних торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів; по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів.

При цьому, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року № 6-174цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 24.10.2012 у справі № 6-116цс12, при вирішенні позову про визнання прилюдних торгів недійсними, суду необхідно встановити такі факти: чи мало місце порушення вимог Тимчасового положення та інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати торгів.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, позивачем не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог щодо наявності порушень процедури проведення оспорюваних прилюдних торгів, які були б суттєвими і могли б вплинути на формування результатів прилюдних торгів та порушити законні права та інтереси позивача, що виключає можливість визнання даних прилюдних торгів недійсними в порядку встановленому ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги про визнання оспорюваних прилюдних торгів недійсними не підлягають задоволенню, а відтак не підлягають задоволенню і позовні вимоги про визнання недійсним акту про проведені прилюдні торги та про визнання недійсними свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення і скасування реєстрації права власності, оскільки дані позовні вимоги є похідними від факту визнання недійсними оспорюваних прилюдних торгів.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Автокооперативної стоянки «Мотозаводець-1» в особі голови правління Коваленка Івана Антоновича відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді