У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

__19 жовтня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 30 квітня 2015 року, рішення апеляційного суду Луганської області від 20 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Луганській області, про стягнення заборгованості із заробітної плати

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з указаним позовом, із урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області заборгованість із заробітної плати у розмірі 3 405 грн 85 коп., яка складається із заробітної плати за жовтень 2014 року (посадовий оклад - 900 грн 26 коп., надбавка за важку та шкідливу працю - 90 грн 03 коп., премія - 108 грн 03 коп., надбавка за вислугу років - 90 грн 03 коп., індексація - 108 грн 03 коп., а також компенсація за порушення строків виплати заробітної плати - 143 грн 38 коп., а всього - 1442 грн 76 коп.) та листопад 2014 року (посадовий оклад - 1218 грн , надбавка за важку та шкідливу працю - 121 грн 80 коп., премія - 133 грн 98 коп., надбавка за вислугу років - 121 грн 80 коп., індексація - 196 грн 10 коп., а також компенсація за порушення строків виплати заробітної плати - 171 грн 41 коп., а всього - 1963 грн 09 коп.).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 6 жовтня 2011 року вона працювала в Перевальському районному суді Луганської області на посаді прибиральниці, але заробітну плату за жовтень та листопад 2014 року їй виплачено не було.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 30 квітня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість із заробітної плати у розмірі 3 405 грн 85 коп.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 20 липня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено та зменшено розмір стягнутої з відповідача грошової суми з 3 405 грн 85 коп. до 3 180 грн 26 коп., яка складається із заборгованості із заробітної плати за жовтень 2014 року у розмірі 1197 грн 35 коп. та заробітної плати за листопад 2014 року - 1669 грн 88 коп. без утримання податку й інших обов'язкових платежів, компенсацію втрати частини заробітної плати за жовтень 2014 року у зв'язку з порушенням строків її виплати по березень 2015 року у розмірі 145 грн 43 коп., а також компенсацію втрати частини заробітної плати за листопад 2014 року у зв'язку з порушенням строків її виплати по березень 2015 року - 167 грн 60 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області просить скасувати рішення судів у справі, мотивуючи свою вимогу порушенням судами (судом) норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно із ст. 94 КЗпП України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_336664/ed_2015_06_11/pravo1/KD0001.html?pravo=1> заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_12_28/pravo1/Z950108.html?pravo=1> та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 98 КЗпП України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_336703/ed_2015_06_11/pravo1/KD0001.html?pravo=1> передбачено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Згідно із ст. ст. 21 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_85/ed_2014_12_28/pravo1/Z950108.html?pravo=1>, 22 Закону України «Про оплату праці» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_89/ed_2014_12_28/pravo1/Z950108.html?pravo=1> передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Частиною 1 статті 115 КЗпП України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_336738/ed_2015_06_11/pravo1/KD0001.html?pravo=1> передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Аналогічна за змістом норма зазначена в ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_95/ed_2014_12_28/pravo1/Z950108.html?pravo=1>.

Встановивши, що розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 56/0/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справі» (відповідно до якого змінено підсудність розгляду справ Перевальського районного суду Луганської області) було видано 8 грудня 2014 року, суди правильно виходили із того, що у жовтні 2014 року та листопаді 2014 року Перевальський районний суд Луганської області відправляв правосуддя у звичному режимі та дійшли обґрунтованого висновку про стягнення на користь позивача заробітної плати за цей період.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд правильно застосував законодавство, яке регулює спірні правовідносини, та навівши відповідні розрахунки правильно встановив розмір заробітної плати, який має бути стягнуто з відповідача на користь позивача без утримання податків та інших обов'язкових платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги про те, що відповідні кошти має бути виплачено позивачу лише після повернення органів державної влади Перевальського району Луганської області під контроль органів державної влади України не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються встановленими судами обставинами про те, що Перевальський районний суд Луганської області у жовтні та листопаді 2014 року працював у звичному режимі.

Посилання заявника на те, що апеляційним судом наведено неправильний розрахунок заробітної плати позивача за жовтень-листопад 2014 року не заслуговують на увагу, оскільки заявником не спростовано належними і допустимими доказами відповідного розрахунку суду.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту рішення апеляційного суду вбачається, що наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Луганській області у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Луганській області, про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк