пр. № 2/336/531/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Скибі О.Б.

за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку будинку в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3, вказавши, що його батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був побудований житловий будинок АДРЕСА_1, а згодом після розірвання шлюбу за рішенням суду проведено розподіл житлового будинку між співвласниками. Зокрема ОСОБА_4 виділено квартиру № 2, а саме кімнату 2-1 площею 8,4 кв.м., кімнату 2-2 площею 15,8 кв.м., сіни літ. А1 площею 8,9 кв.м. Позивач ОСОБА_1 постійно мешкав та мешкає на цей час в будинку, тому після смерті батька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року у встановленому порядку прийняв спадщину. Натомість рідна сестра позивача ОСОБА_3 спадщину після батька не прийняла, оскільки в будинку не мешкала, з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у встановлений строк не зверталась. Посилаючись, що у зв'язку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на будинок, які утримує у себе ОСОБА_3, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, у зв'язку з чим позивач просить визнати за ним право власності на частку житлового будинку АДРЕСА_1, а саме кімнату 2-1 площею 8,4 кв.м., кімнату 2-2 площею 15,8 кв.м. сіни а1 площею 8,9 кв.м., частину сараю літ. Б довжиною1,77 м, сарай літ. В1, вбиральню літ. Д1, частину паркану та водопроводу в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали на заявлених підставах, позивач також пояснив, що отримав дублікат договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, але на вказаному договорі відсутня відмітка про реєстрацію права власності на нерухоме майно, тому йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Про наявність такої реєстрації позивачеві стало відомо лише під час розгляду справи.

Відповідач в судовому засіданні проти позову повністю заперечувала, вказавши, що є спадкоємицею за заповітом своєї матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а також свого батька ОСОБА_4 за законом. У 2014 році ОСОБА_3 звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4, однак, їй було відмовлено у зв'язку з пропуском строку прийняття спадщини. На час розгляду справи ОСОБА_3 до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не зверталась.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено наступне.

Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 25.06.1960 року Виконкомом міської Ради народних депутатів ОСОБА_4 надана земельна ділянка площею 501 кв.м. у АДРЕСА_3 (а.с. 53-55).

10.05.1973 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 прийнято приймальною комісією (а.с. 58-59), а 08.06.1973 року право власності на вказаний будинок зареєстроване Бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_4 (а.с.56).

Рішенням народного суду Шевченківського району м. Запоріжжя від 20.07.1973 року (а.с. 60-61) задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, розподіл майна та стягнення аліментів, розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, виділено в натурі ОСОБА_5 на праві особистої власності ? частку будинку по АДРЕСА_1 та визначено порядок користування будинком наступним шляхом: ОСОБА_5 виділено кухню 1-3 площею 10,4 кв.м., кімнату 1-6 площею 9,4 кв.м., сіни а1, сарай Е1, погріб, частину сараю Б1 довжиною 2,97 кв.м., частину паркану, частину водопроводу та земельну ділянку площею. 248 кв.м.; ОСОБА_4 виділено в користування кімнати 1-4 площею 15,8 кв.м., кімнату 1-5 площею 9,1 кв.м., частину сараю літ. Б1 довжиною 1,77 м., сарай літ. В1, вбиральню літ. Д1, частину паркану та водопроводу, а також земельну ділянку площею 243 кв.м. Ділянка площею 4 кв.м. залишена у загальному користуванні співвласників.

На підставі вказаного рішення суду за ОСОБА_5 зареєстроване право власності на ? частку житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 62).

Позивачем заявлено вимогу про визнання права власності на приміщення в житловому будинку та споруди, які входять до складу домоволодіння, які є іншими, ніж ті, що виділялись в користування ОСОБА_4 за рішенням суду.

Відповідно до відповіді ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 8767 від 16.10.2014 року 9а.с. 14) та технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 40-52) право власності на спірний будинок наразі зареєстроване за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ? частину за кожним з співвласників. Станом на лютий 1988 року домоволодіння АДРЕСА_1 складається з житлового будинку А1, літньої кухні Б, вбиральні З, душу Ж, гаражу И, сіней а1, а3, службової прибудови а2. Більш актуальних відомостей щодо об'єктів, з яких складається домоволодіння на цей час, суду не надано, інвентаризація домоволодіння з 1988 року не здійснювалась.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). ОСОБА_1 та ОСОБА_3, як діти спадкодавця, є спадкоємцями першої черги за законом (а.с. 8).

03.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після ОСОБА_4, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1. Постановою державного нотаріуса від 08.12.2014 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів на житловий будинок з відповідними відмітками про державну реєстрацію права власності.

22.01.2015 року ОСОБА_3 також звернулась до П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після ОСОБА_4, але їй постановою державного нотаріуса від 22.01.2015 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з пропуском строку прийняття спадщини (а.с. 38).

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтями 10, 60 ЦПК України обов'язок доведення обставин, які є підставою вимог або заперечень, покладений на сторону, яка на них посилається.

Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 3 ЦПК України вказує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Отже, підставою для захисту прав в судовому порядку є їх порушення, оспорювання чи невизнання іншими особами.

Як встановлено в судовому засіданні, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 стало надання ним дублікату правовстановлюючого документу (договору) без відмітки про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Натомість позивачем не доведено суду, що з отриманим ним дублікатом договору він звертався до державної реєстраційної служби для реєстрації такого документу або для отримання відмітки про вже зареєстроване право власності на нерухоме майно.

Судом також враховується, що під час розгляду справи ОСОБА_3 до нотаріальної контори вже наданий оригінал правовстановлюючого документа, тож ОСОБА_1 не втратив можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після батька у встановленому чинним законодавством порядку.

Посилання позивача на те, що ОСОБА_3 оспорює його право на спадщину після смерті батька судом не береться до уваги, оскільки на час розгляду справи ОСОБА_3 нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини, а своїм правом на звернення до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відповідач не скористалась.

Зважаючи на вищезазначене, суд не вбачає підстав для визнання права власності в порядку спадкування за законом в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку будинку в порядку спадкування за законом відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк