Справа № 309/2712/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

07 травня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів: Павліченка С.В., Куцин М.М.,

при секретарі - Чейпеш С.І.,

з участю - ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду від 16 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії та усунути перешкоди в користуванні, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що відповідач в порушення норм та правил добросусідських відносин, порушуючи державні будівельні та санітарні норми призводить до обмеження його прав на вільне користування його власності. Так, відповідач посадив виноградну лозу на межу їх земельних ділянок і крім того розмістив огорожу не між їх земельними ділянками, як повинно бути, а згідно із старими межовими знаками. Ці порушення виявлені представниками комісії селищної ради по використанню землі, екології та спірних питаннях, та за висновками комісії рекомендовано відповідачу пересадити виноградну лозу на відстань 1 метр від межі його земельної ділянки.

За результатами цієї перевірки, комісією селищної ради, шляхом перевірки виконання на місці встановлено, що відповідач не виконав вимог ДБН та рекомендовано пересадити виноградну лозу, а на рахунок відновлення межових знаків, рекомендовано звернутися до суду, про що складено комісією відповідний акт від 19.02.2014 року.

Посилаючись на вказані обставини, просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Хустського районного суду від 16 березня 2015 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, які просять рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є суміжними землекористувачами земельних ділянок по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 26.06.2003 року ОСОБА_3 є власником земельної ділянки розміром 0,1500 га, яка передана йому для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_2.

Довідкою виданою Вишківською селищною радою №538 від 02.04.2015 року стверджується, що за дворогосподарством по АДРЕСА_1, згідно земельно-кадастрової документації за ОСОБА_1 зареєстровано у користуванні земельну ділянку розміром 0,1500 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд.

У відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі заявлених позовних вимог ОСОБА_1 посилається на акт роботи комісії селищної ради по використанню землі, екології та спірних питаннях від 19.02.2014 року, яким рекомендовано ОСОБА_3 пересадити виноградну лозу на відстань 1 м. від межі з гр. ОСОБА_1 У зв'язку з тим, що громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не згідні з тим, як відновлено межові знаки між їхніми земельними ділянками, їм рекомендовано відповідно до ст. 158 п.2 ЗК України звернутися до суду щодо вирішення земельного спору з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності.

Даний акт комісії, судова колегія не може прийняти до уваги, як належний та допустимий доказ згідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України, оскільки такий не затверджений Вишківською селищною радою.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сторонами, які беруть участь у справі роз'яснено вимоги ст.ст. 10, 143 ЦПК України про призначення земельно-технічної експертизи для вирішення даного спірного питання і від якої сторони відмовилися.

За таких обставин, судова колегія вважає, що ОСОБА_1 у порядку передбаченому ст. 60 ЦПК України не довів ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог щодо порушення відповідачем вимог ст. 103 ЗК України, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хустського районного суду від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Собослой Г.Г.