Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 27 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

при секретарі Ковальській Я.В.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 10 лютого 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ "Приватбанк" про визнання недійсною Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт та повернення коштів,-

встановив:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом. З урахуванням уточнених вимог просив визнати недійсною Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 14 березня 2013 року та зобов'язати ПАТ КБ "Приватбанк" повернути йому стягнуті в період із 13.03.2013 року по 24.09.2014 року кошти в сумі 15946,36 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 16.04.2007 року між ним та відповідачем був укладений договір кредитування, оформлений у вигляді заяви позичальника №ZHHORX03920002 на строк 12 місяців до 16.04.2008 року включно. Зазначений кредит ним було погашено в повному обсязі. У 2012 році ним було отримано банківську картку для перерахування заробітної плати. ПАТ КБ "Приватбанк" без жодних погоджень та повідомлень в автоматичному режимі за рахунок заробітної плати, яка надходила на вказаний рахунок, почав проводити стягнення на погашення кредиту. За період із 14.03.2012 року по 14.03.2013 року відповідач стягнув з нього 6172,82 грн. У зв'язку з цим він звернувся до Банку за відповідними поясненнями. Проте представники банку почали залякувати його фінансовим та кримінальним переслідуванням за начебто зловмисне невиконання умов заяви позичальника, оскільки сума заборгованості за невиконання умов договору складає 17397,48 грн. На пропозицію працівників ПАТ КБ "Приватбанк" він підписав Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (по тексту - Генеральна угода) на суму 7861,78 грн. Проте таку угоду вважав недійсною.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 10.02.2015 року у задоволені позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2007 року між сторонами виникли правовідносини, що випливають із кредитного договору (а.с.17). За умовами цього договору Банк надав позивачеві кредит в сумі 1674 грн.

Позивач в порушення вимог ч.1 ст.60 ЦПК не надав доказів на підтвердження факту погашення боргу за вказаним договором.

Разом з тим, підписуючи 14 березня 2013 року оспорювану угоду позивач визнав існування заборгованості за кредитом. За умовами Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт Банк списав позивачеві пеню за попереднім договором в сумі 9535 грн.70 коп. та визначив залишок заборгованості в сумі 7861,78 грн.(а.с.18-19). Позивач в свою чергу надав Банку право погашати заборгованість за рахунок коштів, що перебувають на будь-якому відкритому в Банку рахунку (п.2.11).

За таких обставин дії відповідача щодо списання коштів не суперечать погодженим сторонами умовам договору.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції із посиланням на положення ст.18 „Про захист прав споживачів" та ст.ст.217,627 ЦК дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки сторони вільні в укладенні договору та відсутні підстави для визнання його умов несправедливими.

Доказів про примушення позивача до підписання оспорюваної угоди матеріали справи не містять.

Характер спірних правовідносин судом першої інстанції визначений правильно. Обставини справи судом з'ясовані повно та всебічно. Зібраним у справі доказам дана належна оцінка. Будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Оскаржуване рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: