Справа № 275/136/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 травня 2015 року

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Коваленко В. К., при секретарі - Марієвській Н.А.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Брусилів Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2015 року Набатов р.В.(далі позивач) звернувся до Брусилівського районного суду Житомирської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»(відповідач 1), ОСОБА_4 (відповідач 2) та ОСОБА_5(відповідач 3) про визнання недійсним договору іпотеки укладеного 05 квітня 2007 року між відповідачем 1 та ОСОБА_6 та скасувати його.

Предметом і потеки виступив будинок по вул.. Квітнева,5 в смт. Брусилів Житомирської області.

В позовній заяві в обгрунтування позову зазначено, що 04 квітня 2007 року відповідач 1 та відповідач 3 уклали кредитний договір № 014/7361/85/107250, відповідно до якого відповідач 3 отримав від відповідача 1 25250 доларів США кредиту.

Для забезпечення належного виконання кредитного договору між банком та його дідом ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки від 05 квітня 2007 року , в якому предметом застави виступив будинок по АДРЕСА_1 , який належав діду на праві особистої власності.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер і спадщину після його смерті прийняла, відповідачка 2 (ОСОБА_4).

На момент укладення договору іпотеки у вказаному житловому будинку також проживали та були зареєстровані він(позивач) та відповідачка 2.

Посилаючись на норми міжнародного права, Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» , Закону України «Про іпотеку», Цивільного кодексу України , Конституцію України і так як йому на момент укладення договору іпотеки виповнилося лише тринадцять років і він мав право користуватися житловим будинком то укладення договору іпотеки без згоди органу опіки та піклування суперечило його житловим правам та інтересам , а тому просив позов його задовільнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Додатково пояснив, що Закон України «Про заставу» та Закон України «Про іпотеку» є різними і тому рішення виконкому Брусиловської селищної ради від 3 березня 2007 року про надання дозволу ОСОБА_6 на заставу житлового будинку АДРЕСА_1(а.с.39), в якому проживає неповнолітній ОСОБА_2 не дають права відповідачу 1 позбавити позивача житла.

Представник відповідача 1 позов не визнав і подав до суду заперечення в якому вказує, що рішення виконкому Брусиловської селищної ради від 3 березня 2007 року про надання дозволу ОСОБА_6 на заставу житлового будинку АДРЕСА_1, користувачем якого є і проживає неповнолітній ОСОБА_2 і від його імені буде діяти його мати ОСОБА_7 і яка після смерті ОСОБА_6 , без порушення чинного законодавства, вступила в спадщину , а тому умови за яких припиняється іпотека, не настали.

Відповідач 2 та відповідач 3 просили розглядати справу без їх участі і не заперечили проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення представника позивача , вивчивши та оцінивши матеріали справи, докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 4 квітня 2007 року відповідач 1 та відповідач 3 уклали кредитний договір № 014/7361/85/107250, відповідно до якого відповідач 3 отримав від відповідача 1 25250 доларів США кредиту.

Для забезпечення належного виконання кредитного договору між банком та його дідом ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки від 05 квітня 2007 року № 014/7361/85/107250/2 , в якому предметом застави виступив житловий будинок по АДРЕСА_1 , який належав діду на праві особистої власності.

Із довідки слідує, що станом на 5 квітня 2007 року в будинку в АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали, ОСОБА_6,ОСОБА_4 ОСОБА_7 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно та витяг з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обмежень підтверджує, що з 14 квітня 2014 року житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4.

Копія із витягу рішення виконкому Брусиловської селищної ради від 3 березня 2007 року про надання дозволу ОСОБА_6 на заставу житлового будинку АДРЕСА_1, користувачем якого є і проживає неповнолітній ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. Від неповнолітнього буде діяти його мати ОСОБА_7

Отже доводи представника позивача про те, що під час укладення іпотеки були порушені права позивача ОСОБА_2 , так як не приймалося рішення органу опіки та піклування є безпідставними.

У відповідності до ст.215 ч.1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною /сторонами/ вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою ст.203 ЦК України.

Частиною 3 ст.215 ЦК України встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін, або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язуються з його недійсністю.

Згідно з ч.1 ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

За змістом ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

За змістом статей 572, 575 ЦК України іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Отже доводи представника позивача про те, що під час укладення іпотеки були порушені права позивача ОСОБА_2 , так як не приймалося рішення органу опіки та піклування є безпідставними і тому у позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 57-60, 88,174, 209, 212-218,294 ЦПК України, ст..ст. 203,215 ЦК України,суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору іпотеки відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи ,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. К. Коваленко