Справа № 219/2115/2014-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2015 року

Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Шевченко Л.В.

при секретарі судового засідання Федоровій І.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Артемівська цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) по аліментам на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Артемівського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) по аліментам на утримання дитини.

Ухвалою суду від 23.05.2014 року провадження у справі було відкрито.

Ухвалою суду від 28.05.2014 року провадження у справі зупинено на підставі п.4 ст.201 ЦПК України.

Ухвалою суду від 20.03.2015 року провадження у справі відновлено, оскільки Апеляційним судом Запорізької області у справі № 22-ц/778/600/15 від 22.01.2015 року постановлено ухвалу про залишення без змін рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 про звільнення його від сплати аліментів за період часу з 23.12.2012 року по 16.12.2013 року.

У судовому засіданні 15.05.2015 року представник відповідача заявив клопотання про зупинення розгляду справи на тій підставі, що вона повязана з іншою цивільною справою № 219/2230/2014-ц (провадження 2/219/1559/2014) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. В обґрунтування клопотання надані копія касаційної скарги, копія ухвали суду апеляційної інстанції та докази направлення скарги о ВСС з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Представник позивача ОСОБА_1 не заперечував проти задоволення клопотання про зупинення провадження по справи.

Заслухавши думку представника позивача, представника відповідача, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, яка розглядається, зокрема, в порядку цивільного судочинства.

Як роз'яснив ВСУ в п. 33 постанові Пленуму № 2 від 12.06.2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках, передбачених статтею 201 ЦПК України, а за наявності підстав, визначених статтею 202 ЦПК України, має право як на зупинення, так і на відмову в задоволенні такої заяви. Визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті неможливість

розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій чи іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи такі обставини мають місце, оскільки у цивільній справі № 219/2230/2014-ц (провадження 2/219/1559/2014) відповідач вважає необхідним довести ту обставину, що в спірний період донька проживала разом з ним і тому він повинен бути звільнений від сплати аліментів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості по аліментах й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача права на стягнення неустойки.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

За таких обставин, з урахуванням норм Сімейного кодексу України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, суд вважає, що факт наявності заборгованості по аліментах й наявність чи відсутність вини особи в цьому є предметом дослідження та розгляду цивільної справи щодо стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів, тому є підстави для зупинення розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 201 ч.1 п.4, 203, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) по аліментам на утримання неповнолітньої дитини до розгляду цивільної справи № 219/2230/2014-ц 2/219/1559/2014 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та прийняття судом касаційної інстанції відповідного рішення.

На ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня її проголошення апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області. У разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п,яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.В.Шевченко