АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К. І.

Суддів: Винту Ю.М., Міцнея В.Ф.,

Секретаря: Давньої Я.А.

З участю: ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

ОСОБА_3 та його преставника ОСОБА_4,

преставника ОСОБА_5 ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: реєстраційна служба Чернівецького міського управління юстиції, про визнання частково недійсним договору дарування житлового будинку, визнання частково недійсним права на спадкове майно, поділ будинковолодіння шляхом виділення частки та витребування частки майна, часткове скасування реєстрації права власності, за апеляційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2009 року ОСОБА_1 подала позов до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: реєстраційна служба Чернівецького міського управління юстиції, про визнання частково недійсним договору дарування житлового будинку, визнання частково недійсним права на спадкове майно, поділ будинковолодіння шляхом виділення частки та витребування частки майна, часткове скасування реєстрації права власності, який неодноразово змінювала під час провадження у справі.

Посилалась на такі обставини.

З ОСОБА_3 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2000 року по 13 листопада 2006 року.

Провадж. №22-ц/794/636/15 Головуючий у першій інстанції Смотрицький В.Г.

Категорія:2/5 Доповідач: Заводян К.І.

Згідно договору купівлі-продажу від 08 вересня 1999 року ОСОБА_3 купив у неї (ОСОБА_1) житловий будинок АДРЕСА_1 готовністю 62%.

31 листопада 2000 року між нею та ОСОБА_3 укладено шлюбний контракт, згідно з яким будинок АДРЕСА_1 визнавався спільним майном.

Вона неодноразово зверталась до суду з метою захисту свого порушеного права.

Відповідно до прийнятих судами рішень на незавершений будівництвом будинок АДРЕСА_1 було визнано право спільної часткової власності на нього, а саме за:

ОСОБА_5 - на 31/100 від 62% від незавершеного будинку, підстава - рішення апеляційного суду Чернівецької області від 01 жовтня 2003 року;

ОСОБА_1 - 22,5/100 від 76% незавершеного будинку, підстава - рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18 червня 2008 року, залишене в силі ухвалою ВСУ від 27 травня 2009 року;

ОСОБА_3 - 22,5/100 від 76% незавершеного будинку, підстава -договір купівлі - продажу від 08 вересня 1999 року.

Частка будинку (14%) була добудована нею та ОСОБА_3 в період шлюбу.

В даний час готовність будинковолодіння складає 76%.

В серпні 2009 року їй стало відомо, що 16 грудня 2008 року будинковолодіння було подароване ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 жовтня 2011 року правонаступником ОСОБА_8 визнано ОСОБА_5.

Згідно спадкової справи № 852/10 ОСОБА_5 прийняла спадщину, після смерті ОСОБА_8, а ОСОБА_3 відмовився від спадщини на користь ОСОБА_5

ОСОБА_1, посилаючись на порушення її права власності на частку в будинку, просила суд:

визнати частково недійсним договір дарування від 16 грудня 2008 року незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1, готовністю 76%, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_8;

визнати частково недійсним право ОСОБА_5 на спадкове майно -незавершений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_1, готовністю 76%;

поділити між нею та ОСОБА_5 будинок АДРЕСА_1 шляхом виділення на її користь та у її власність частину будинку за одним із двох запропонованих експертом варіантів виділу частини будинку.

За варіантом "а":

виділити їй 26/100 часток будинку вартістю 121021 грн., згідно першого варіанту висновку експерта №378, яка складається з:

· коридору 1-1 площею 6,6 кв.м - 26398 грн.,

· кімнати 1-2 площею 8,9 кв.м - 35596 грн.,

· кімнати 1-3 площею 17,3 кв.м - 48977 грн.

Всього 32,8 кв.м

Підвальні приміщення:

· підвал літ. YІІІ площею 6,9 кв.м - 3388 грн.,

· підвал літ.ІХ площею 8,7 кв.м. - 4912 грн.,

· підвал літ. Х площею 3,1 1750 грн.

Всього 17,8 кв.м.

Для відокремлення приміщень в спірному будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_1 провести наступні роботи:

· встановити перегородку в приміщенні 1-1; 1-3;

· влаштувати люк - лаз в підвал з приміщення 1-1 площею 6,6 кв.м.;

· закласти проріз між приміщеннями підвалу ІY та YІІІ; YІІ та YІІІ; YІІІ та ХІ;

· пробити дверний проріз в зовнішній стіні приміщення 1-4, встановити вхідні двері;

· пробити дверний проріз між приміщеннями 1-1 та 1-3;

· пробити дверний проріз між приміщеннями 1-8 та 1-9.

За варіантом "б":

виділити їй 23/100 часток будинку вартістю 119793 грн. згідно 5 варіанту висновку експерта №357, яка складається з:

· коридору 1-1 площею 6,6 кв.м - 26398 грн.,

· кімнати 1-2 площею 8,9 кв.м - 29913 грн.,

· кімнати 1-9 площею 16,8 кв.м - 56465 грн.

Всього 32,3 кв.м

Підвальні приміщення:

· підвал літ. YІІІ площею 6,9 кв.м - 2847 грн.,

· підвал літ.ІХ площею 8,7 кв.м. - 4128 грн.,

· підвал літ. Х площею 3,1 - 1471 грн.

Всього 17,8 кв.м.

Для відокремлення приміщень в спірному будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_1 провести наступні роботи:

· встановити перегородку в приміщенні 1-1;

· влаштувати люк - лаз в підвал з приміщення 1-1 площею 6,6 кв.м.;

· закласти проріз між приміщеннями підвалу ІY та YІІІ; YІІ та YІІІ; YІІІ та ХІ;

· пробити дверний проріз в зовнішній стіні приміщення 1-4, встановити вхідні двері;

· пробити дверний проріз між приміщеннями 1-1 та 1-3.

Витребувати від ОСОБА_5 та ОСОБА_3 26/100 будинку АДРЕСА_1, вартістю 121021 грн. на її користь та у її власність наступні приміщення:

· коридор 1-1 площею 6,6 кв.м - 26398 грн.,

· кімната 1-2 площею 8,9 кв.м - 35596 грн.,

· кімната 1-3 площею 17,3 кв.м - 48977 грн.

Всього 32,8 кв.м

Підвальні приміщення:

підвал літ. YІІІ площею 6,9 кв.м - 3388 грн.,

підвал літ.ІХ площею 8,7 кв.м. - 4912 грн.,

підвал літ. Х площею 3,1 - 1750 грн.

Всього 17,8 кв.м.

В разі ухвалення рішення за іншим варіантом поділу витребувати від ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на її користь та у власність в спірному будинку:

· коридор 1-1 площею 6,6 кв.м - 22183 грн.,

· кімната 1-2 площею 8,9 кв.м - 29913 грн.,

· кімната 1-9 площею 16,8 кв.м - 56465 грн.

Всього 32,3 кв.м

Підвальні приміщення:

· підвал літ. YІІІ площею 6,0 кв.м - 2847 грн.,

· підвал літ.ІХ площею 8,7 кв.м. - 4128 грн.,

· підвал літ. Х площею 3,1 - 1471 грн.

Всього 17,8 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_5 понесені судові витрати в сумі 10705 грн.;

Скасувати реєстрацію у Реєстраційній службі Чернівецького міського управління юстиції за ОСОБА_8 права власності згідно договору дарування від 16 грудня 2008 року, укладеному між ОСОБА_3 та ОСОБА_8, в частині, що може бути виділена у її користь і власність частки будинку АДРЕСА_1, згідно прийнятого судом рішення на підставі висновків експерта № 378, або №357.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 березня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано частково недійсним договір дарування, а саме в частині 25,0 % незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1, готовністю 76%.

Визнано частково недійсним право ОСОБА_5 на спадкове майно в частині 25,0 % - незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1, готовністю 76%.

Поділено між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 будинок АДРЕСА_1 шляхом виділення на користь ОСОБА_1 і у її власність 25/100 частин будинку АДРЕСА_1, вартістю 116425 грн. (за варіантом № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи №378 від 14.11.2014р. (табл. 4,5,6 ), які складаються з:

- кімнати площею 9,8 кв.м. вартістю 27745 грн.;

- сходової клітки площею 5,2 кв.м. вартістю 14721 грн.;

- тамбура площею 1,7 кв.м. вартістю 4812 грн.;

- коридора площею 10,3 кв.м. вартістю 13894 грн.;

- комори площею 2,5 кв.м. вартістю 3372 грн.;

- кімнати площею 15,7 кв.м. вартістю 21180 грн.;

- кімнати площею 15,6 кв.м. вартістю 21044 грн.

Всього площею 60,8 кв.м. вартістю 106768 грн.

Підвальні прміщення:

підвал літ. XI площею 4,2 кв.м. вартістю 2372 грн.;

підвал літ. XII площею 12,9 кв.м. вартістю 7284 грн.

Всього площею 17,1 кв.м. вартістю 9656 грн.

Для відокремлення приміщень в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_1 провести наступні роботи:

· пробити проріз між приміщеннями підвалу XI та XII;

· закласти проріз між приміщеннями підвалу VIII та XI;

· пробити дверний проріз в зовнішній стіні приміщення 1 - 4 , встановити вхідні двері;

· встановити перегородку між приміщеннями 1-4, 1-5, встановити двері;

· встановити перегородку в прим 1-3;

· пробити дверний проріз між приміщеннями 1-1 та 1-3.

Витребувано від ОСОБА_5 та ОСОБА_3 25/100 частин будинку АДРЕСА_1, вартістю 116425 грн. на користь ОСОБА_1 і у власність ОСОБА_1 такі приміщення:

- кімнату площею 9,8 кв.м. вартістю 27745 грн.;

- сходову клітку площею 5,2 кв.м. вартістю 14721 грн.;

- тамбур площею 1,7 кв.м. вартістю 4812 грн.;

- коридор площею 10,3 кв.м. вартістю 13894 грн.;

- комору площею 2,5 кв.м. вартістю 3372 грн.;

- кімнату площею 15,7 кв.м. вартістю 21180 грн.;

- кімнату площею 15,6 кв.м. вартістю 21044 грн.

Всього площею 60,8 кв.м. вартістю 106768 грн.

А також:

підвал літ. XI площею 4,2 кв.м. вартістю 2372 грн.;

підвал літ. XII площею 12,9 кв.м. вартістю 7284 грн.

Всього площею 17,1 кв.м. вартістю 9656 грн.

Скасовано реєстрацію у Реєстраційній службі Чернівецького міського управління юстиції за ОСОБА_8 права власності згідно з договором дарування від 16 грудня 2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_8, в частині 25,0 %, що виділена на користь ОСОБА_1 і у її власність в будинку АДРЕСА_1.

З ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 стягнуто судові витрати в сумі 4020 гривень.

З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуто 9867 грн. за різницю в частках.

З ОСОБА_5 на користь держави стягнуто судовий збір в сумі 121,80 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 подали на рішення суду апеляційні скарги.

ОСОБА_3 вважає, що суд неповно з'ясував обставини справи, а висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи. Судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Судом не взято до уваги, що на момент укладення договору дарування він був єдиним власником спірного будинку, і відповідно до ст.319 ЦК України,

розпоряджався своїм майном на власний розсуд.

Неправильним є висновок суду про те, що ОСОБА_8 не став добросовісним набувачем відповідно до ст.388 ЦК України. З часу укладення договору дарування і з моменту його прийняття ОСОБА_8 був власником житлового будинку.

ОСОБА_1 достовірно було відомо ще у 2009 році, що укладався саме договір дарування, а не договір купівлі-продажу.

Уточнену позовну заяву з вимогою про визнання недійсним договору дарування ОСОБА_1 подала з пропуском однорічного строку позовної давності.

Вважає незаконною проведену повторно судову будівельно-технічну експертизу, на підставі ухвали суду від 06.11.2014 року про поділ будинковолодіння.

Розмір виділеної частки будівлі у вартісному виразі, що був виділений ОСОБА_1, взятий без уваги вимог ст. 357 ЦК України. Не було враховано вклад співвласника ОСОБА_5 за період володіння часткою з 2003 року по даний час. Цей вклад не відокремлений окремо на користь співвласника, який це зробив за свій рахунок, а поділений судом на користь позивачки.

ОСОБА_1 визнала, що одержала кошти за повну вартість будинку та борг в сумі, що еквівалентна 1500 доларів США, що підтверджує про відсутність наміру ОСОБА_3 та ОСОБА_1 набути право спільної сумісної власності на будинок.

Просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові ОСОБА_1.

ОСОБА_5 у своїй апеляційній скарзі також посилається на неповне з'ясування обставин справи, на не відповідність висновків суду встановленим обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Суд не взяв до уваги, що вона з ОСОБА_3, як співвласники, скориставшись своїм правом, подарували спірний будинок ОСОБА_8, уклавши договір дарування.

Висновок суду про те, що ОСОБА_8 не став добросовісним набувачем відповідно до ст.388 ЦК України суперечить нормам матеріального права.

Суд безпідставно не взяв до уваги їх доводи, що ОСОБА_1 пропустила строк в один рік звернення до суду.

ОСОБА_1 звернулась до суду в грудні 2009 року, а позовну вимогу про визнання недійсним договору дарування спірного будинку визначила в листопаді 2011 року, хоча їй достеменно було відомо, що саме договір дарування був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 у 2008 році.

Висновки повторних та додаткових експертиз не можуть бути законними, оскільки надання їх судом доручалось одному і тому ж судовому експерту, незважаючи на те, що експерт проводила одну із експертиз понад півтора роки, чим сприяла затягуванню судового процесу.

Суд взяв до уваги висновок експертизи №378 від 14 листопада 2014 року, згідно якого поділу підлягає будинковолодіння разом з земельною ділянкою і

господарськими будівлями та спорудами, хоча поділу підлягає незавершений будівництвом будинок.

Вважає незаконною повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведену на підставі ухвали суду від 06.11.2014 року про поділ будинковолодіння.

Просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

ОСОБА_1 подала заперечення на апеляційні скарги. Рішення суду вважає законним і обґрунтованим. Просить апеляційні скарги відхилити рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційних скарг не убачається.

Судом першої інстанції встановлено, що незакінчений будівництвом спірний житловий будинок АДРЕСА_1 був придбаний ОСОБА_3 у ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 08 вересня 1999 року.

Згодом, на підставі судових рішень, будинок був поділений на частки.

Так, на підставі рішення апеляційного суду Чернівецької області від 01 жовтня 2003 року будинок був розділений між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 по 31/100 часток від 62% від незавершеного будівництвом будинку.

На підставі рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18 червня 2008 року, залишеного в силі ухвалою Верховного Суду України від 27 травня 2009 року, ОСОБА_1 було виділено 22,5/100 незавершеного жилого будинку АДРЕСА_1.

У ОСОБА_3 залишилося 22,5/100 часток від 76% незавершеного будівництвом будинку АДРЕСА_1, який він придбав за договором купівлі - продажу від 08 вересня 1999 року.

16 грудня 2008 року (до постановлення ухвали Верховного Суду України від 27 травня 2009 року), незважаючи на наявність права власності лише на 22,5/100 частки в будинку, ОСОБА_3 подарував своєму сину ОСОБА_8 увесь незавершений будівництвом будинок АДРЕСА_1, порушивши право власності на частки в ньому ОСОБА_1 і ОСОБА_5

Відповідно до част.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відчуження часток житлового будинку, належних ОСОБА_1, шляхом укладення договору дарування призвело до припинення її права власності на них не з підстав, передбачених главою 25 ЦК України. Належна позивачці частина будинку була відчужена поза її волею.

Тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про визнання недійсним договору дарування у частині часток житлового будинку, належних ОСОБА_1

ОСОБА_5 договір дарування на ім'я сина своєї частки в будинку не оскаржувала.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 жовтня 2011 року правонаступником ОСОБА_8 визнано ОСОБА_5

Згідно спадкової справи № 852/10 ОСОБА_5 прийняла спадщину, після смерті ОСОБА_8, а ОСОБА_3 відмовився від спадщини на користь ОСОБА_5

Дійшовши висновку про недійсність договору дарування в частині належних ОСОБА_1 22,5/100 незавершеного будівництвом жилого будинку АДРЕСА_1, суд обґрунтовано визнав недійсним в цій частині право ОСОБА_5 на спадкове майно в частині 22,5/100 незавершеного жилого будинку АДРЕСА_1.

Суд обґрунтовано відхилив доводи відповідачів про пропуск позивачкою позовної давності. Передбачена п.5 част.2 ст.258 ЦК України спеціальна позовна давність в один рік стосується вимог про розірвання договору дарування, а позивачкою заявлено позов про визнання договору дарування частково недійсним. На вказані вимоги поширюється загальна позовна давність, встановлена ст.257 ЦК України, тривалістю у три роки.

Згідно висновку №378 судової будівельно-технічної експертизи від 14 листопада 2014 року вартість будинку складає 473600 гривень (а.с.88а т.3).

Вартість реальної частки будинку, належної ОСОБА_1, складає 121022 грн.

Вартість реальної частки будинку, належної ОСОБА_5, складає 352567 грн.

Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У постанові Верховного Суду України від 03.04.2013 № 6-12цс13, яка відповідно до вимог ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України, вказано, що на відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності, в разі поділу (ст.367 ЦК) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників.

Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч.1 ст.183).

Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК, слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній з сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який

перебуває в спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про те, що правовідносини сторін регулюються нормою ст.364 ЦК.

Згідно п.п. 7, 8, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 "Про застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок" зазначено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але із відхиленням від розміру часток кожного власника, суд із урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку із цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась його

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що поділ будинку можливий, але із відхиленням від розміру часток кожного власника зі зміною у зв'язку із цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась, із проведенням переобладння будинку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо поділу житлового будинку.

Суд вірно виходив з того, що відповідно до «Тимчасових методичних рекомендацій по проведенню будівельно - технічних експертиз» розподіл будинковолодіння - це передача у власність визначеної, ізольованої частини житлового будинку і споруд господарського призначення, відповідно до долі співвласників, і тягне за собою припинення сумісної часткової власності на вказану частину будівель. При розподілі визначається технічна можливість розподілу житлового будинку в ізольовану шляхом переобладнання. Технічна можливість поділу житлового будинку визначається по його корисній площі без врахування площ літніх приміщень (веранд, терас, балконів, холодних тамбурів і т.д.) Корисна площа житлового будинку визначається як сума площ жилих і підсобних приміщень, враховуючи площі опалювальних грубок, вбудованих шаф, внутрішніх коридорів.

Обираючи з трьох можливих варіантів поділу спірного будинку, які були запропоновані висновком експертизи № 378 ( т.З, а.с. 80), суд виходив з того, що найбільш арифметично наближеним по розміру частки будинку, яка належить позивачу на підставі рішення суду, є варіант № 2. Згідно з цим варіантом позивачу після поділу будинку може бути виділено 25/100 часток, а не 26/100 чи 19/100 часток, як це передбачено двома іншими варіантами.

Суд врахував неприязні стосунки, що склалися між сторонами, обравши варіант поділу з найменш можливим контактом сторін, виділивши на користь ОСОБА_1 і у її власність частину будинку за варіантом № 2 висновку судово - будівельно-технічної експертизи № 378 від 14.11.2014р. (табл. 4,5,6), а саме:

25/100 часток будинку АДРЕСА_1, вартістю 116425 грн., які складаються з :

- кімнати площею 9,8 кв.м. вартістю 27745 грн.;

- сходової клітини площею 5,2 кв.м. вартістю 14721 грн.;

- тамбура площею 1,7 кв.м. вартістю 4812 грн.;

- коридору площею 10,3 кв.м. вартістю 13894 грн.;

- комори площею 2,5 кв.м. вартістю 3372 грн.;

- кімнати площею 15,7 кв.м. вартістю 21180 грн.;

- кімнати площею 15,6 кв.м, вартістю 21044 грн.

Разом: частина будинку площею 60,8 кв.м. вартістю 106768 грн.

А також:

- підвал літ. XI площею 4,2 кв.м. вартістю 2372 грн.;

- підвал літ. XII площею 12,9 кв.м. вартістю 7284 грн.

Разом: підвал площею 17,1 кв.м. вартістю 9656 грн.

Вірним є рішення суду про зобов'язання ОСОБА_5 та ОСОБА_1 здійснити для відокремлення приміщень в спірному будинку ремонтно- будівельних робіт:

- пробити проріз між приміщеннями підвалу XI та XII;

- закласти проріз між приміщеннями підвалу VIII та XI;

- пробити дверний проріз в зовнішній стіні приміщення 1 - 4, встановити вхідні двері;

- встановити перегородку між приміщеннями 1-4, 1-5, встановити двері;

- встановити перегородку в приміщенні 1-3;

- пробити дверний проріз між приміщеннями 1-1 та 1-3.

Враховуючи те, що позивачу, як власнику 22,5 % спірного будинку за рішенням суду виділяються 25% часток будинку, суд обґрунтовано стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 9867 грн. за різницю в частках.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Тому суд підставно витребував частину будинку, виділену ОСОБА_1 за рішенням суду у ОСОБА_5

Відповідає вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду про скасування реєстрації у реєстраційній службі Чернівецького міського управління юстиції за ОСОБА_8 права власності згідно з договором дарування від 16 грудня 2008 року, укладеному між ним та ОСОБА_3 в частині 25,0 %, що виділена на користь і у власність ОСОБА_1 в будинку АДРЕСА_1.

Вірно вирішено судом питання про стягнення з відповідачів та на користь держави судових витрат.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах ОСОБА_5 та ОСОБА_3 висновків суду не спростовують. Рішення суду відповідає встановленим

обставинам справи, вимогам матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не убачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 і ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Заводян К.І.

Судді: Винту Ю.М.

Міцней В.Ф.