АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3073/15 Справа № 182/7223/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Троян Н. А. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: - Пищиди М.М.,

суддів: - Деркач Н.М., Осіяна О.М.,

при секретарі: - Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2014 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 20.04.2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", та що з ОСОБА_6 був укладений договір № б/н, згідно з умовами якого відповідач 20.04.2007 року отримав кредит у розмірі 4 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Зміна кредитного ліміту передбачена п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, згідно яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і дає право банку в будь-який момент змінити(зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив підписом свою згоду на те, що заява разом з Умовами надання банкіських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, яким передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

У порушення ст.ст. 526,527,530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним Договором належним чином не виконав.

Станом на 31.07.2014 року заборгованість відповідача за договором складала 9 485 грн. 02 коп., яка складається з наступного:

- заборгованість за кредитом - 2213 грн. 54 коп.

- заборгованість по процентам за користування кредитом - 3756 грн. 53 коп.

- заборгованість з пені та комісії за користування кредитом - 2825 грн. 38 коп.

- штраф (фіксована частина) - 250 грн. 00 коп.

- штраф (процентна складова) - 439 грн. 76 коп.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість за кредитним договором б/н від 20.04.2007 року та судові витрати.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2014 року в задоволені позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити по справі нове рішення яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.04.2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", та відповідачем ОСОБА_6 був укладений договір № б/н, з умовами якого відповідач 20.04.2007 року отримав кредит у розмірі 4 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.10).

Як вбачається із заяви від 20.04.2007 року, Банк оформив відповідачу кредитну картку НОМЕР_1, валюта - гривня, сума кредитного ліміту - 250 грн. 00 коп., базова процента ставка - 1,9 % на місяць на залишок заборгованості, (а.с.10 на звороті).

Як вбачається з картки, строк дії картки до 04.09 (а.с.32).

Згідно розрахунку відповідач перестав погашати кредит з 26.06.2008 року (а.с.6-10).

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

В даному випадку перебіг позовної давності починається зі строку, до якого діє картка - з квітня 2009 року. Позивач же звернувся до суду лише 12.09.2014 року (а.с.2).

Таким чином, виходячи з вище викладеного, на час звернення позивача до суду сплив строки позовної давності.

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За правилами ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила - ч.1 ст.261 ЦК України.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що наведені у ст.ст.252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи - ст.261 ЦК України, за змістом якої початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_6 просив застосувати наслідки спливу позовної давності(а.с.31)

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові - ч.4 ст.267 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку та не прийняв до уваги положення п.9.12 Умов, згідно якого договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, а якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується такий же строк (а.с.16).

З'ясувавши в достатньому повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - відхилити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: