Справа № 680/273/15-ц
№ 2/680/107/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2015 р. смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі :

головуючої - судді Шуригіної О.В.,

при секретарі - Фурман Г.П. ,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи Дитинюк С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Нова Ушиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третьої особи - Новоушицького районного споживчого товариства, про усунення перешкод в користуванні майном,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з даним позовом в суд, мотивуючи вимоги тим, що 26 січня 2015 року придбав у власність в Новоушицького районного споживчого товариства складське приміщення, розташоване в АДРЕСА_1, що підтверджується накладною №4 та квитанцією до прибуткового касового ордеру №45.

Оскільки дане приміщення не придатне для експлуатації, він придбав його під розборку на будівельні матеріали, про що ї зазначено у товарній накладній - каміння, шифер, цегла та дрова, вартістю 2430 грн., яка є підтвердженням укладання між сторонами договору купівлі-продажу.

Він має намір використовувати складське приміщення шляхом демонтування, проте відповідач ОСОБА_5 чинить йому перешкоди у вільному доступі до нього, самовільно навішавши замки.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, додавши, що відповідач використовує складське приміщення для зберігання власного товару, оскільки займається торгівельною діяльністю у магазині за цією ж адресою, проте жодного правовстановлюючого документу, який би надавав йому право користуватись приміщенням складу, немає.

Представник відповідача позов не визнав, в заперечення послався на договір оренди об»єкта нерухомості - частини приміщення магазину в с. Івашківці Новоушицького району, укладений між ОСОБА_6 і Новоушицьким РайСТ та договір купівлі-продажу цього ж орендованого приміщення - 29/100 частки (101,1 кв.м.) магазину в АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_5 і Новоушицьким РайСТ. Зазначив, що відповідач у викупленому приміщенні здійснює торгівельну діяльність, а спірне складське приміщення використовує для зберігання товаро-матеріальних цінностей за усною домовленістю з головою РайСТ Дитинюк С.А. Крім того відповідачем за власні кошти складське приміщення частково відремонтовано, а при здійсненні продажу РайСТ не повідомило відповідача про можливість придбати будівельні матеріали.

Представник третьої особи проти позову заперечила, зазначивши, що відповідач немає жодних правових підстав використовувати спірне складське приміщення, яке відчужене позивачу, як будівельні матеріали, з дозволу правління спілки споживчих товариств Хмельницької області. Крім того зауважила, що частина нежитлового приміщення площею101,1 кв.м., яка була предметом договору оренди та в подальшому договору купівлі-продажу, є відокремленим приміщенням та не має жодного відношення до спірного складського приміщення.

Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.316, ч.1 ст.317, 391 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно даних книги «Основні засоби» Новоушицького районного споживчого товариства за 2014-2016 роки на балансі товариства з 1973 року перебував склад, балансовою вартістю 5093,18 грн. із залишковою вартістю станом на 01.01.2015 року 0 грн.

На підставі акту про ліквідацію основних засобів від 30.12.2014 року складське приміщення в с. Івашківці Новоушицького району внаслідок непридатності до експлуатації підлягає списанню та складається із будівельних матеріалів: камінь , шифер, цегла, дрова, вартістю 2430 грн.

Відповідно до листа Новоушицького РайСТ правління спілки споживчих товариств Хмельницької області постановою №27 від 31.12.2014 року прийняло рішення про списання з балансу основних засобів Новоушицького РайСТ в зв»язку з граничним зносом та нерентабельністю відновлення будівлі складу в с. Івашківці, з дозволом на продаж через торгову мережу вихідних будівельних матеріалів.

Згідно даних накладної №4 від 26.01.2015 року Новоушицьке РайСТ продало ОСОБА_1 на розборку складське приміщення, непридатне для експлуатації в АДРЕСА_1, яке складається із каміння, шифера, цегли, дров загальною вартістю 2430 грн.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №45 від 26.01.2015 року ОСОБА_1 сплатив Новоушицькому РайСТ 2430 грн. за придбане складське приміщення під розборку.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 набув право власності на непридатне для експлуатації складське приміщення в АДРЕСА_1, яке складається із каміння, шифера, цегли, дров загальною вартістю 2430 грн.

Із договору купівлі-продажу частки нежитлової будівлі від 19.12.2014 року вбачається, що ОСОБА_5 купила, а Новоушицье РайСТ продало нежитлову будівлю магазину в АДРЕСА_1 площею 101,1 кв.м.

Із звернень Новоушицького РайСТ до ОСОБА_5, Акту , складеного головою РайСТ Дитинюк С.А., сільським головою Копитко С.І., власником ОСОБА_1, вбачається, що ОСОБА_5 чинить перешкоду позивачу в користуванні складським приміщенням.

Не заперечив даного факту в судовому засіданні і представник відповідача, підтвердивши, що в спірному складському приміщенні відповідачем зберігаються товарно-матеріальні цінності, у вхідні двері вмонтований замок.

Посилання представника відповідача на право користування складським приміщенням на підставі договору купівлі-продажу 29/100 частки магазину в АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_5 і Новоушицьким РайСТ - не заслуговують на увагу, оскільки судом встановлено та не заперечується сторонами, що спірне складське приміщення є відокремленим від будівлі, яка є предметом зазначеного договору, ніким не орендовано та нікому не відчужено до моменту придбання 26.01.2015 року позивачем.

Також суд не приймає до уваги посилання представника відповідача про переважне право купівлі спірного майна, оскільки таке право належить лише співвласникам майна.

Таким чином, судом встановлено, що позивач, який є власником складського приміщення в АДРЕСА_1 звернувся в суд з негаторним позовом до відповідача, який протиправно ускладнює здійснення ним повноважень користування або розпорядження майном, порушення зазначених повноважень власника є тривалими і об»ективно існують на день розгляду справи, тому підлягають захисту.

Керуючись ст.ст. ст.ст.10,11,60,61,88,20120215 ЦПК України, ст..ст. 316,317,391 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зобов»язати ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належним йому на праві власності майном - складським приміщенням, розташованим по АДРЕСА_1, шляхом його звільнення та демонтування замка.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати 243,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. В. Шуригіна