Провадження № 2/760/1972/15
В справі № 760/795/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне/

27 квітня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л. А.

при секретарі - Боровик О. О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Прокурора Солом'янського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Департаменту економіки та інвестицій Виконавчого органу Київської міської ради /Київської міської державної адміністрації/ до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Солом'янського району м. Києва звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради та Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та просить стягнути з відповідачки на користь останніх борг за договором пайової участі у створені соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва в розмірі 103 350 грн., з яких 78 400 грн. основного боргу, 10 680 грн. інфляційних витрат та 14 270 грн. пені.

Посилається в позові на те, що 28 листопада 2011 року між Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (27.12.2012 року перейменовано на Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та відповідачкою було укладено Договір №411 щодо пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва.

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що його предметом є сплата Забудовником пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно- транспортної інфраструктури м. Києва у зв'язку із будівництвом, індивідуального житлового будинку літ. «В» загальною площею 377.80 кв. м. (за даними БТІ) по АДРЕСА_1.

Відповідно до Порядку визначення розмірів пайової участі (внесків) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 30.12.2010 №573/5385 «Про бюджет міста Києва на 2011 рік», дія якого продовжена рішенням Київської міської ради від 04.02.2014 року № 6/10152 «Про бюджет містка Києва на 2014 рік» пайова участь (внесок) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста є внеском, який забудовник (інвестор) має сплатити до бюджету міста Києва без урахування ПДВ. Залучені кошти спрямовуються виключно на фінансування об'єктів соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста, передбачених в Програмі соціально-економічного розвитку міста Києва.

Складовою частиною пайової участі є, зокрема, плата забудовника (інвестора) за право реалізувати свій проект будівництва (реконструкції), перепланування, зміни функціонального призначення об'єктів на території столиці.

На момент укладення Договору сторони керувались наявністю економічного та господарського інтересу, зумовленого наміром відповідача здійснювати будівництво і реконструкцію.

Згідно п. 1.3 Договору розмір пайового внеску, згідно з розрахунком від 18.11.2011 року становить 78,40 тис. грн. Дані розрахунки є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 4.6 Рішення передбачено, що пайовий внесок сплачується на підставі Договору між містом (Управлінням) та інвестором (Забудовником). Пайовий внесок у грошовій формі сплачується в повній сумі єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається у Договорі між Управлінням та інвестором (Забудовником), (4.7 Рішення).

Відповідно до п. 2.1, 3.1 забудовник зобов'язаний перерахувати пайовий внесок у сумі 78 400 грн. (без ПДВ) на умовах, визначених у Договорі в строк до 19.12.2011 року включно на бюджетний рахунок цільового фонду спеціального фонду міського бюджету.

Проте відповідачка порушила умови сплати пайового внеску, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на момент подачі позову по сплаті основної суми боргу за пайові внески (78 400 грн.), скориговані на індекс інфляції (10 680 грн.), у розмірі 89 080 грн.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію про оплату боргу від 17.01.2012 року № 049-08/242-12, однак сума боргу, на даний час, не погашена.

Враховуючи викладене вище, просить задовольнити позов.

Представники позивачів позов підтримали.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про дату та час судового засідання повідомлялась належним чином.

Судові повідомлення, направлені на її адресу, поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв'язку з закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Враховуючи дану норму закону та належне повідомлення відповідачки про час розгляду справи, неповідомленнями суд про причини її неявки,суд вважає її неявку в судове засіданні без поважних причин.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку прокурора та представників позивачів, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивачів обґрунтованими, виходячи з наступного.

Пунктом 5 ст. 22 Закону України «Про столицю України - місто - герой Київ» та ст. 27 Закону України «Про планування та забудову територій» у редакціях, чинних на момент укладення спірного Договору, визначено право Київської міської ради та Київської міської державної адміністрації залучати кошти замовників будівництва в порядку пайової участі у створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста за нормативами затвердженими Київською міською радою.

Так, 28 листопада 2011 року між Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (27.12.2012 року перейменовано на Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та відповідачкою було укладено Договір №411 щодо пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва.

/а. с. 10-12/

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що його предметом є сплата Забудовником пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно- транспортної інфраструктури м. Києва у зв'язку із будівництвом, індивідуального житлового будинку літ. «В» загальною площею 377.80 кв. м. (за даними БТІ) по АДРЕСА_1.

Відповідно до Порядку визначення розмірів пайової участі (внесків) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 30.12.2010 №573/5385 «Про бюджет міста Києва на 2011 рік», дія якого продовжена рішенням Київської міської ради від 04.02.2014 року № 6/10152 «Про бюджет містка Києва на 2014 рік» пайова участь (внесок) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста є внеском, який забудовник (інвестор) має сплатити до бюджету міста Києва без урахування ПДВ. Залучені кошти спрямовуються виключно на фінансування об'єктів соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста, передбачених в Програмі соціально-економічного розвитку міста Києва.

Складовою частиною пайової участі є, зокрема, плата забудовника (інвестора) за право реалізувати свій проект будівництва (реконструкції), перепланування, зміни функціонального призначення об'єктів на території столиці.

На момент укладення Договору сторони керувались наявністю економічного та господарського інтересу, зумовленого наміром Відповідача здійснювати будівництво і реконструкцію.

Згідно п. 1.3 Договору розмір пайового внеску, згідно з розрахунком від 18.11.2011 року становить 78,40 тис. грн. Дані розрахунки є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 4.6 Рішення передбачено, що пайовий внесок сплачується на підставі Договору між містом (Управлінням) та інвестором (Забудовником). Пайовий внесок у грошовій формі сплачується в повній сумі єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається у Договорі між Управлінням та інвестором (Забудовником), (4.7 Рішення).

Відповідно до п. 2.1, 3.1 забудовник зобов'язаний перерахувати пайовий внесок у сумі 78 400 грн. (без ПДВ) на умовах, визначених у Договорі в строк до 19.12.2011 року включно на бюджетний рахунок цільового фонду спеціального фонду міського бюджету.

Всупереч зазначеним вище положенням, відповідачкою пайовий внесок сплачений не був.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Так, статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.1 та 4.1.1 Договору №411 щодо пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва у випадку порушення зазначених в п. 3.1 цього Договору строків сплати пайового внеску сума платежу на момент здійснення Забудовником оплати коригується на індекс інфляції з моменту розрахунку пайового внеску до моменту фактичного виконання зобов'язань по його сплаті.

Ч. 1 статті 624 ЦК України визначено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно частини третьої статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.1.2 Забудовник сплачує пеню в розмірі 0.1 відсотка від заборгованості пайового внеску, зазначеного у п. 2.1 Договору за кожен день прострочення. Пеня, нараховується протягом усього строку прострочення без будь-яких обмежень строків нарахування.

Заборгованість відповідачки по сплаті основної суми боргу за пайові внески становить 78 400 грн.

Згідно розрахунку, наданого позивачем Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), інфляційні витрати складають 10 680 грн., а пеня - 14 270 грн.

Розрахунок наданий позивачем є вірним, сторонами у справі не оспорювався, а тому він може бути взятим судом до уваги при вирішенні даної справи по суті.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Враховуючий викладене вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Оскільки при здійсненні своїх повноважень відповідно до ст. 36-14 Закону України «Про прокуратуру» прокурор за подання до суду позовної заяви звільнений від сплати судового збору, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1 033 грн. 50 коп., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 15, 16, 509,526,549, 610-611,624,ч.2 ст.625 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88,212-215, 218, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України 78 400 грн. боргу, 10 860 грн. інфляційних витрат та 14 270 грн. пені.

Стягнути з ОСОБА_2 1035, 50 грн. судового збору на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: