АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/2061/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1409/15Головуючий у 1-й інстанції Зємцов В.В. Доповідач ап. інст. Чічіль В. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Мартєва С.Ю., Хіль Л.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, Головного Управління Держземагенства в Полтавській області про скасування рішення міської ради,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, Головного Управління Держземагенства в Полтавській області про скасування рішення міської ради.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 березня 2015 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погодившись з даною ухвалою суду, її в апеляційному порядку оскаржено позивачкою, в апеляційній скарзі просить ухвалу місцевого суду скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, та направити матеріали позовної заяви для вирішення питання відкриття провадження.

Перевіривши матеріали позовної заяви, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити.

Виходячи з п. 3 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі на підставі положень ст. 122 ЦПК України, суддя першої інстанції виходив з того, що спір, щодо вирішення якого ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства, оскільки підвідомчий юрисдикції адміністративного суду.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може, оскільки він не відповідає нормам процесуального права.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Як убачається зі змісту позовної заяви, що ОСОБА_2 серед позовних вимог просив поновити строк на оскарження рішення ХХV сесії Кременчуцької міської ради V скликання від 26 лютого 2008 року «Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та в оренду», та визнати протиправним та скасувати зазначене рішення сільської ради у частині надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд у приватну власність земельних ділянок у м. Кременчуці: ОСОБА_3 - по АДРЕСА_1, орієнтованою площею 878 кв. м, ОСОБА_4 - по АДРЕСА_2, орієнтованою площею 1000 кв. м, ОСОБА_5 - по АДРЕСА_3, орієнтованою площею 839 кв. м, ОСОБА_6 - по АДРЕСА_4, орієнтованою площею 1000 кв. м.

У пункті 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ № 3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач обґрунтовує порушення свого права неможливістю вирішити питання щодо передачі йому виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради земельної ділянки, прилеглої до жилих будинків по пров. Некрасова, 30, 32, 34 у м. Кременчуці, оскільки спірні земельні ділянки перебувають у приватній власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що в даному випадку публічно-правові правовідносини між сторонами відсутні, спір витікає з цивільних правовідносин та належить до компетенції загальних судів.

Суддя першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження по справі, не взяв до уваги характер спірних правовідносин та дійшов помилкового висновку, що спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню, а матеріали позовної заяви - направленню до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312 п. 3, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 березня 2015 року скасувати з передачею питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд в цей же місцевий суд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: В.А. Чічіль

Судді: С.Ю. Мартєв

Л.М. Хіль

З оригіналом згідно:

суддя В.А. Чічіль