УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовами дочірного підприємства «Богданівське» товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інвест Україна» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, фермерського господарства «Лаос-Агро», Реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області, про визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації, за касаційною скаргою Фермерського господарства «Лаос-Агро», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 в особі представника ОСОБА_16 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 22 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року Дочірнє підприємство «Богданівське» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інвест Україна» (далі - ДП «Богданівське» ТОВ «Агро Інвест Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, Фермерського господарства «Лаос-Агро» (далі - ФГ «Лаос-Агро»), Реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області (далі - Реєстраційна служба Яготинського РУЮ у Київській області) про визнання договорів оренди землі недійсними та скасування їх державної реєстрації. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 20 вересня 2006 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_15, ОСОБА_10, ОСОБА_12, а 27 вересня 2006 року між позивачем та ОСОБА_5, ОСОБА_13, ОСОБА_14, були укладені договори оренди землі, яка належить відповідачам на праві приватної власності, згідно умов яких строк дії даних договорів вказаний до 31 серпня 2009 року з наступною автоматичною пролонгацією до 31 серпня 2012 року у випадку відсутності заяви орендодавця не менш як за 180 днів до закінчення дії договору про наміри змінити умови договору або припинити його з 31 серпня 2009 року. 12 квітня 2005 року між ДП «Богданівське» та ОСОБА_17 було укладено договір оренди землі, яка належала останній на праві приватної власності. Після смерті ОСОБА_17 правонаступницею за договором стала відповідач ОСОБА_11 Встановлено строк дії цього договору до 31 березня 2016 року, після закінчення якого орендар має переважне право на поновлення строку у разі письмового повідомлення орендодавця про намір продовжити його дію. Не зважаючи на те, що строк дії договорів не закінчився та, що позивачем не повернуто орендодавцям предмет оренди, останні уклали з ФГ «Лаос-Агро» договори оренди вказаних земельних ділянок та підписали одночасно з договорами оренди акти прийому-передачі, згідно з якими ці земельні ділянки було передано у користування ФГ «Лаос-Агро». Оскільки такими діями відповідачів порушено його права та інтереси, зокрема, що ці договори оренди землі укладені між відповідачами та ФГ «Лаос-Агро» у порушення договорів, укладених з позивачем та положень чинного законодавства, просив визнати оспорювані договори недійсними.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 14 жовтня 2014 року у задоволенні позову ДП «Богданівське» ТОВ «Агро Інвест Україна» відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 22 січня 2015 року зазначене рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними договорів оренди та скасування їх державної реєстрації, укладених ФГ «Лаос-Агро» із ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_11 скасовано та ухвалено в цій частині нове, яким позовні вимоги ДП «Богданівське ТОВ «Агро Інвест Україна» задоволено. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_5, площею 3,1068 га, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений 14 лютого 2014 року між ФГ «Лаос-Агро» та ОСОБА_18 та скасовано його державну реєстрацію. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_6, площею 3,1100 га, кадастровий номер НОМЕР_2, укладений 04 лютого 2014 року між ФГ «Лаос-Агро» і ОСОБА_9 та скасовано його державну реєстрацію. Визнано недійсним договір оренди земельних ділянок № НОМЕР_7, площею 3,2368 га, кадастровий номер НОМЕР_3, та № НОМЕР_8, площею 3,2283 га, кадастровий номер НОМЕР_4, укладений 05 лютого 2014 року між ФГ «Лаос-Агро» і ОСОБА_19 та скасовано його державну реєстрацію. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_10, площею 1,8501 га, кадастровий номер НОМЕР_9, укладений 15 лютого 2014 року між ФГ «Лаос-Агро» і ОСОБА_11 та скасовано його державну реєстрацію. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ФГ «Лаос-Агро», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 в особі представника ОСОБА_16 просить рішення апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч. 2 ст. 792 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно із ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час укладення договору оренди) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

За змістом ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, апеляційний суд визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, з урахуванням зазначених вище положень закону та дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, обґрунтовано погодився з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, укладених між ФГ «Лаос-Агро» та ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_8, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_22, ОСОБА_5, оскільки строк дії цих договорів, встановлений до 31 грудня 2013 року і вони не передбачали автоматичної пролонгації, а для продовження їх зобов'язували орендаря (позивача) до закінчення строку дії договору не пізніше ніж за 180 днів повідомити письмово орендодавців про намір продовжити їх дію, чого позивачем здійснено не було.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсними договорів оренди укладених ФГ «Лаос-Агро» з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_11 та скасування їх державної реєстрації, апеляційний суд дійшов вірного висновку про задоволення в цій частині позовних вимог, оскільки в матеріалах справи відсутні оригінали чи належно засвідчені копії договорів про внесення змін до первісних договорів оренди землі, укладених позивачем з даними відповідачами, а також відповідно до інформації Управління Держземагенства у Яготинському районі Київської області від 22 травня 2014 року договори про внесення змін до договорів оренди з вищезазначеними відповідачами відсутні (а. с. 134-137), а термін дії первісних договорів з цими відповідачами ще не закінчився.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 22 січня 2015 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Фермерського господарства «Лаос-Агро», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 в особі представника ОСОБА_16 відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 22 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук