АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-3848 Головуючий у 1-й інстанції - Букіна О.М.
Доповідач - Пікуль А.А
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 березня 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Невідомої Т.О.

ПобірченкоТ.І.

при секретарі Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біол" до ОСОБА_3, Державної служби інтелектуальної власності України, третя особа - Приватне науково-виробниче підприємство "Сітон", про визнання недійсним патенту України на винахід,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову.

Суд заборонив: ОСОБА_3 передавати будь-якій особі (особам) право власності на винахід "ІНФОРМАЦІЯ_1", який захищений патентом України на винахід НОМЕР_1 та/або надавати будь-якій особі (особам) дозвіл (видавати ліцензію) на використання винаходу "ІНФОРМАЦІЯ_1", який захищений патентом України на винахід НОМЕР_1; Державній службі інтелектуальної власності України приймати рішення про внесення будь-яких змін до Державного реєстру патентів України стосовно винаходу "ІНФОРМАЦІЯ_1", захищеного патентом України на винахід НОМЕР_1, вносити відповідні зміни до даного Реєстру та здійснювати пов'язані з цим публікації в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Не погодившись з таким вирішенням питання, ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими,невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, просить ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року скасувати та відмовити позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову (а.к.п.25-29).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, представника відповідача Державної служби інтелектуальної власності України - ОСОБА_4 та представника позивача - ОСОБА_5, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції вважав, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення судом позовної заяви та визнання недійсним патенту України НОМЕР_1.

У своїй апеляційній скарзі представник відповідача посилається на те, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, оскільки прийняв до розгляду заву про забезпечення позову, яка не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а саме: в заяві не зазначено жодних об'єктивних причин, у зв'язку із якими потрібно забезпечити позов, а також відсутнє обґрунтування необхідності застосування саме означених способів забезпечення позову, відтак суд не дотримався вимог ст.153 ЦПК України.

Указані доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали враховуючи наступне.

Зі змісту позовних вимог та заяви про забезпечення позову вбачається, що позивачем пред'явлено позов до відповідачів стосовно визнання недійсним патенту України НОМЕР_1 на винахід "ІНФОРМАЦІЯ_1", зареєстрованого 12 листопада 2007 року на ім'я ОСОБА_3

Заява представника позивача про забезпечення позову містить перелік причин, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов та визначає вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності (а.к.п.9-11). Ці доводи позивача отримали належну оцінку районного суду.

Посилання апеляційної скарги на ту обставину, що суд першої інстанції розглядаючи заяву про забезпечення позову помилково прийшов до висновку щодо обґрунтованості вимоги про заборону надавати будь-якій особі дозволу (видавати ліцензію) на використання винаходу, захищеного патентом, патентоспроможність якого оспорюється, оскільки надання будь-якій особі дозволу (видача ліцензії) на використання винаходу "ІНФОРМАЦІЯ_1" не призводить до зміни власника патенту, апеляційний суд до уваги не приймає з огляду на наступне.

За змістом ч.7 ст.28 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі", власник патенту має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання винаходу (корисної моделі) на підставі ліцензійного договору

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1107 ЦК України, розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності здійснюється, зокрема, на підставі ліцензійного договору.

Відповідно до п.85 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" від 17 жовтня 2012 року судам роз'яснено, що визнання судом недійсним патенту або його частини тягне за собою такі наслідки: підлягають визнанню за позовами заінтересованих осіб недійсними усі договори, пов'язані з відступленням прав володільця патенту, та інші договори щодо розпорядження майновими правами на запатентований винахід, корисну модель чи промисловий зразок.

Ураховуючи наведене, а також позицію представника Державної служби інтелектуальної власності України, яка зазначила що відсутність заборони на видачу ліцензії може призвести до невиправданого розширення кола осіб, які повинні приймати участь у справі, і, як наслідок, до невиправданого затягування вирішення справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення заяви в частині забезпечення шляхом встановлення заборони надавати будь-якій особі дозволу (видавати ліцензію) на використання винаходу.

Враховуючи викладене, підстав для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст.303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О. Невідома

Т.І. Побірченко