Справа № 2-1283/2009
УХВАЛА

14 травня 2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Карпінської Ю.Ф.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», з викликом заінтересованих осіб: головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції ОСОБА_1, боржника ОСОБА_2, на дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції під час виконання судового рішення по справі № 2-1283/09, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернувся до суду з вищевказаною скаргою. Скаргу обґрунтовує тим, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28.10.2009 року по справі № 2-1283/09 було задоволено позов АКБ «Східно-Європейський банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 97734,05 грн. та судових витрат. Стягувачем у Вінницькому районному суді Вінницької області був отриманий виконавчий лист по вказаній справі, який направлено у визначеному законом порядку до ВДВС Вінницького районного управління юстиції. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 15.12.2014 року задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, а тому станом на теперішній час ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» є стягувачем у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-1283/09. 26.02.2015 року на адресу заявника надійшла постанова від 16.02.2015 року про повернення вищевказаного виконавчого листа з підстав невиялення належного боржнику майна. Такі дії державного виконавця скаржник вважає неправомірними та такими, що не відповідають Закону України «Про виконавче провадження», а винесену постанову незаконною та необґрунтованою.

В судове засідання учасники судового розгляду справи не зявилися.

Представник заявника за довіреністю ОСОБА_3 попередньо через канцелярію суду подав заяву про розгляд поданої скарги у його відсутність, скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Головний державний виконавець ВДВС Вінницького РУЮ ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, попередньо через канцелярію суду надійшла заява державного виконавця ВДВС Вінницького РУЮ ОСОБА_4, в якій він просить дану справу розглянути без участі представника ВДВС Вінницького РУЮ в зв`язку з тим, що головний державний виконавець Собчук В.В. знаходиться у відпустці.

Головний державний виконавець ВДВС Вінницького РУЮ ОСОБА_1 раніше через канцелярію суду подав суду письмове заперечення на скаргу, в якому зазначив про здійснені під час виконавчого провадження дії. Також зазначив, що скаржник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до Відділу ДВС Вінницького РУЮ з заявою про заміну сторони виконавчого провадження не зверталося, таким чином стороною виконавчого провадження не являється, що позбавляє права оскарження дій (бездіяльності), передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та ЦПК України. Крім того, просив суд звернути увагу на те, що постанова про повернення виконавчого документа надійшла скаржнику 26.02.2015 року (про що свідчить додана до скарги копія супровідного листа та сама скарга), а скарга подана лише 18.03.2015 року, таким чином пропущений 10-ти денний строк оскарження постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві. Просив в задоволенні скарги відмовити.

Боржник ОСОБА_2 до суду не зявився з невідомих причин, хоча викликався судом належним чином та завчасно.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що 28.10.2009 року Вінницьким районним судом Вінницької області було винесено рішення по цивільній справі № 2-1283/09 за позовом Акціонерного комерційного банку «Східно-Європейський банк» в особі Вінницької філії до ОСОБА_2 про стягнення боргу, за яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь АКБ «Східно-Європейський банк» в особі Вінницької філії заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 183/2007 від 24.09.2007 року в сумі 97734 (девяносто сім тисяч сімсот тридцять чотири) 05 грн., в тому числі борг по кредитним коштам 94405,93 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредитних коштів 1950,95 грн., по відсотках у розмірі 615,15 грн. та борг по комісії у розмірі 762,02 грн. Також з ОСОБА_2 стягнуто судовий збір в сумі 977 (девятсот сімдесят сім) грн. 34 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 (тридцять) грн. (а.с.29-30). Дане рішення не оскаржувалась.

На підставі вказаного рішення 23.02.2010 року Вінницьким районним судом Вінницької області було видано виконавчий лист № 2-1283-09. 19.11.2014 року головним державним виконавцем ВДВС Вінницького РУЮ ОСОБА_1 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якої знаходиться в матеріалах справи (а.с.36).

Заперечення головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції ОСОБА_1 з приводу того, що заявник не є стороною виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-1283-09 спростовуються ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 15.12.2014 року, відповідно до якої задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, а тому станом на теперішній час ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» є стягувачем у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-1283/09 (а.с.52).

16.02.2015 року головним державним виконавцем ВДВС Вінницького РУЮ ОСОБА_1 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі того, що в ході здійснення виконавчих дій згідно отриманих відповідей на запити та акту державного виконавця майна належного боржнику не виявлено, що підтверджується її копією (а.с.57).

Відповідно до ч.1 ст.385 ЦПК України скаргу на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

З копії супровідного листа до вищезазначеної постанови державного виконавця вбачається, що на ньому наявний штам вхідної кореспонденції, де проставлено дату 26.02.2015 року (а.с.77). Скарга подана до суду 05.03.2015 року (а.с.54), а не 18.03.2015 року як стверджує державний виконавець, а тому суд вважає, що заявник звернувся з даною скаргою до суду з дотриманням вимог ч.1 ст.385 ЦПК України.

Згідно п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Частиною 2 цієї ж статті Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено наслідки завершення виконавчого провадження, яким є закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Натомість державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Оцінюючи достатність підстав для винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови, суд враховує, що державним виконавцем не надано жодного обґрунтованого та допустимого доказу неможливості примусового виконання рішення суду шляхом використання ним заходів примусового виконання рішення суду на підставі Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі за рахунок іншого майна чи доходів боржника.

З письмового заперечення державного виконавця вбачається, що ним вчинялись дії щодо встановлення наявності у боржника нерухомого майна та транспортних засобів. Водночас наявність документів, які б свідчили про відсутність у боржника доходів у вигляді пенсійних виплат чи соціальної допомоги, іншого рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, в тому числі за місцем його проживання, суду не надано, про отримання таких документів державним виконавцем також не зазначено. Відомості про складання державним виконавцем відповідного акту на підтвердження даних обставин згідно ч.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні, такий акт суду не надавався.

Вищевикладене свідчить про те, що державним виконавцем передчасно прийнято рішення про відсутність у боржника іншого майна чи коштів, на які можливо звернути стягнення, тому скарга на дії державного виконавця є обґрунтованою, дії державного виконавця слід визнати неправомірними та згідно ч.2 ст.387 ЦПК України, з метою поновлення порушених прав стягувача за виконавчим провадженням слід визнати незаконною постанову державного виконавця від 16.02.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві та зобовязати відновити виконавче провадження, згідно ч.1 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст.385-387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції ОСОБА_1 щодо винесення постанови від 16 лютого 2015 року про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням № 45491392.

Постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції ОСОБА_1 від 16 лютого 2015 року про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням № 45491392 визнати незаконною та зобов'язати головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції ОСОБА_1 відновити виконавче провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська