Справа № 2-4201/12
Провадження № 2/369/52/14
УХВАЛА

Іменем України

12.05.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» про виділ частки майна у натурі, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» про поділ будинковолодіння в натурі,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про розяснення рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 вересня 2014 року у справі за її позовом до ОСОБА_2, третя особа Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» про виділ частки майна у натурі, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» про поділ будинковолодіння в натурі, посилаючись на те, що наявність посилання у резолютивній частині рішення суду арифметичних дробів дає можливість двоякого тлумачення вказаного рішення, оскільки стає незрозумілим чи виникає у неї окремий обєкт права власності (квартира), чи є спільною частковою власністю 57/100 частини майна. Також в резолютивній частині рішення суду не зазначено, що чи потрібно проводити переобладнання в будинку № 9 по вул. Мічуріна, с. Гатне, Києво-Святошинського району Київської області після його поділу між співвласниками, проте як зазначено у висновку експерта № 746/13-43 від 25 листопада 2013 року спірний будинок є двоквартирним і експерт не вказує на те, що в даному будинку потрібно проводити переобладнання.

Враховуючи викладене, заявник ОСОБА_1 просила розяснити рішення Києво-Святошинського районного суду від 24 вересня 2014 року, а саме в частині про поділ житлового будинку і надвірних споруд, що розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Мічуріна, 9.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник не зявилися, про дату,час і місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі.

У судове засідання відповідач, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 не зявився, про дату,час і місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі.

У судове засідання представник третьої особи Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», не зявився, про дату,час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про розяснення рішення суду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 вересня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Поділено в натурі жилий будинок і надвірні споруди, що розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Мічуріна, буд. 9, які належать ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності по ? частині кожному, і визнано за ОСОБА_2 право власності на коридор, позначений під № І площею 5,2 кв.м., погріб, позначений під № ІІ площею 6,9 кв.м., передпокій, позначений під № 1-1 площею 5,7 кв.м., кухню, позначену під № 1-2 площею 5,6 кв.м., житлову кімнату, позначену під № 1-3 площею 13,9 кв.м., житлову кімнату, позначену під № 1-4 площею 8,4 кв.м., житлову кімнату, позначену під № 1-5 площею 17,3 кв.м., ганок 2, сарай під літерою «Б», вбиральню під літерою «В», навіс під літерою «Г», колодязь під № «І», огорожу під № 1 (1/2 частину), огорожу № 4, що становить 43/100 частин від усього будинковолодіння, та визнано за ОСОБА_1 право власності на коридор, позначений під № 2-1 площею 9,9 кв.м., кухню, позначену під № 2-2 площею 14,0 кв.м., туалет, позначений під № 2-3 площею 1,2 кв.м., ванну, позначену під № 2-4 площею 3,3 кв.м., котельню, позначену під № 2-5 площею 0,7 кв.м., житлову кімнату, позначену під № 2-6 площею 10,0 кв.м., вітальню, позначену під № 2-7 площею 22,6 кв.м., погріб, позначений під № ІІІ, площею 21,3 кв.м., ганок 1, сходи, яму обладнану під № ІІІ, огорожу під № 1 (1/2 частину), ворота/хвіртку № 2, огорожу № 3, колодязь під № ІІ, що складає 57/100 частин від усього будинковолодіння. У решті позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 03 грудня 2014 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 вересня 2014 року залишено без змін.

З матеріалів справи вбачається, що позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила поділити в натурі житловий будинок та надвірні споруди, що розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Мічуріна, 9, які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності по ? частині кожному, виділивши їй у власність вказані нею приміщення будинку, господарські будівлі і споруди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що відповідно до ст. 221 ЦПК України розяснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

До заяви про розяснення рішення суду заявником ОСОБА_1 було долучено рішення реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 20483253 від 02 квітня 2015 року, з якого вбачається, що в рішенні суду є незрозумілим в який тип обєкта нерухомого майна (у відповідності до Державного класифікатора будівель і споруд, введеного в дію Наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 р. № 507) виділено частини будинку в натурі. В рішення реєстратора зазначено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 09 лютого 2015 року № 1/11 «Про присвоєння адреси 57/100 частинам домоволодіння та земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 та розташовані в АДРЕСА_1» присвоєно адресу 57/100 частинам домоволодіння та земельній ділянці площею 0,0571 га, які належать ОСОБА_1 Також є незрозумілим, яким чином змінено тип обєкта з «домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами» на тип обєкта «квартира», та яким чином частині обєкта нерухомого майна присвоєно окрему адресу від цілої частини вищевказаного обєкту.

Разом з тим, слід зазначити, що додане до заяви рішення реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень не є підставою для розяснення рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення суду відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України, є чітким і зрозумілим, а тому розясненню не підлягає.

В рішенні суду була надана відповідна правова оцінка виниклому між сторонами спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про розяснення рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 вересня 2014 року не підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 221 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» про виділ частки майна у натурі, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» про поділ будинковолодіння в натурі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Л.М. Ковальчук