Справа 206/4737/15-ц
Провадження 2/206/1278/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"19" жовтня 2015 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя: Сухоруков А.О.,

при секретарі: Колісник В. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Фінексперт" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

27 серпня 2015р. представник ТОВ «Смарт Фінексперт» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що між ТОВ «ПРАЙМ ІНВЕСТ Україна» та відповідачем був укладений кредитний договір №ПУ-2 від 04.07.2013р. на суму 1000,00грн. з оплатою процентів за користування кредитом. ТОВ «ПРАЙМ ІНВЕСТ Україна» відступило право вимоги за кредитним договором на підставі договору факторингу №26/09 від 26.09.2014р. на користь позивача. Позивач повністю виконав взяті на себе за кредитним договором зобовязання. Відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконав, у визначені кредитним договором строки, а саме станом на 17.08.2015р. заборгованість не погасив за кредитним договором, у звязку з чим загальний розмір боргу становить 21247,06 грн. (двадцять одна тисяча двісті сорок сім гривень шість копійок).

На підставі викладеного позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №ПУ-2 від 04.07.2013р у розмірі 21247,06 грн. та судовий збір у розмірі 243,60грн (а.с.2-3).

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу в заочному порядку.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити частково з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори й інші правочини.

Згідно ст. 1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Вказані вимоги закону відповідачем не виконуються.

Судом встановлено, що між ТОВ «ПРАЙМ ІНВЕСТ Україна» та відповідачем був укладений кредитний договір №ПУ-2 від 04.07.2013р. за умовами якого останній в строк до 19 липня 2013 року було надано кредит у розмірі 1000,00 грн. (а.с.4-6).

За змістом п. 4.1 зазначеного кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів за користуванням ним здійснюється єдиним (разовим) платежем в день повернення суми кредиту, тобто до 19 липня 2013 року вона зобовязалася сплатити 1320 грн. суму кредиту та відсотки.

04 липня 2013 року відповідачу було видано кредит в сумі 1000,00 грн. на підставі видаткового касового ордеру (а.с.7).

На підставі договору факторингу №26/09 від 26.09.2014р. ТОВ «ПРАЙМ ІНВЕСТ Україна» відступило право вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «СМАРТ ФІНЕКСПЕРТ» (а.с.19-20).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №ПУ-2 від 04.07.2013р. ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 21247,06 грн., яка складається з: 1000,00грн. заборгованості за кредитом, 320,00грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 18975,00грн. пеня, 100,00грн. штраф, 769,56грн. інфляційні втрати; 82,50грн. три відсотка річних (а.с.11-12).

Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обовязок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі.

За змістом ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відповідач не виконав прийняті на себе відповідно до договору зобовязання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 особисто підписувала кредитний договір, а також отримувала кредитні кошти, що свідчить про те, що кредитний договір було укладено і зі сторони позивача належним чином виконано його умови.

Наразі кредитний договір №ПУ-2 від 04.07.2013р. відповідачем не оскаржується, судовим порядком останній не просить визнати його недійним, нікчемність цього договору матеріалами справи не підтверджена, а тому він має законну силу і сторони повязані взаємними правами та обовязками щодо його виконання, а отже в нього виникли зобовязання перед позивачем з їх повернення в розумінні ст. 11, 14 та 1054 ЦК України.

Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відсотків за користування ним відповідач не в повному обсязі виконав прийняті на себе відповідно до договору зобовязання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.

За таких обставин із відповідача слід стягнути основну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 1000,00 грн., а також 320,00 грн. відсотків за його користуванням.

Доводи позивача про те, що із відповідача підлягають стягненню три відсотки річних за період з 20.07.2013 по 17.08.2015 року суд до уваги не приймає, оскільки вони не відповідають умовам укладеного між сторонами кредитного договору.

Зокрема умовами кредитного договору (а.с.4-6) передбачено, що відсотки за користування кредитом нараховують до дати повернення кредиту, якою сторони визначили 19.07.2013р (пункт 3.1. кредитного договору). Також чітко визначено суму, яку позичальник зобовязаний повернути разом з відсотками одним платежем 1320,00грн.

У звязку з цим відсутні будь-які обєктивні підстави для стягнення три відсотки річних, інфляційних втрат, що нараховані в період з 20.07.2013 по 17.08.2015 року.

Разом з тим, позивач зокрема просить суд стягнути із відповідача 100,00грн. в якості штрафу за неналежне виконання зобовязання, заявляючи при цьому вимоги і про стягнення пені.

Змістом ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Оскільки штраф і пеня є видами неустойки, а тому їх одночасне застосування є подвійним притягненням до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, що суперечить ч. 1 ст. 61 Конституції України.

У звязку з такими обставинами, вимоги позивача в частині стягнення штрафів задоволенню не підлягають.

Крім того, позивачем нараховано пеню в розмірі 18975,00грн, що багатократно перевищує як розмір заборгованості по кредиту, так і відсотки.

Відповідно до ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи розмір збитків, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 1000,00грн.

Також згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 526, 530, 549, 551, 610, 611, 612, 623, 1050, 1054-1055 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-64, 88, 169, 209, 214, 215, 224-225 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.н. НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Фінексперт" () заборгованість за кредитним договором №ПУ-2 від 04.07.2013року станом на 17.08.2015р. у розмірі 2320,00грн. (дві тисячі триста двадцять), яка складається з: 1000,00грн. заборгованості за кредитом, 320,00грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 1000,00грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 243,60грн., а всього 2563 (дві тисячі пятсот шістдесят три) грн. 60 коп.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, штрафів, трьох відсотків річних та інфляційних втрат відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідачем у разі відмови у перегляді заочного рішення.

Суддя А.О. Сухоруков