АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Корчевного Г.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Оніщука М.І.,

при секретарі Бугай О.О.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

УСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2014 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення заробітку за час затримки розрахунку задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_1 17228 (сімнадцять тисяч двісті двадцять вісім) грн. 64 коп. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 вересня 2014 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відхилено. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 рокувідмовлено в задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» про роз'яснення рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк "Надра" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21 січня 2015 року апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» - ОСОБА_2 відхилено. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року залишено без змін.

Унікальний номер справи: 761/11945/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4220/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року заяву представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволено. Ухвалено додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Вказано, що сума стягнутого з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 17228 (сімнадцять тисяч двісті двадцять вісім) грн. 64 коп. визначена судом без утримання податків, зборів та інших обов'язкових платежів.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, позивач ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року скасувати та відмовити у задоволенні заяви ПАТ «КБ «Надра» про ухвалення додаткового рішення.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду 1-ї інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що ухвалюючи додаткове рішення, судом не встановлено усі обставини, що мають значення для справи, зокрема не взято до уваги, що відповідач посилався на ті ж самі підстави, які вже були предметом апеляційного перегляду та які не були визнані апеляційним судом достатніми для скасування або зміни рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23.07.2014 р.

Зазначає, що суд не врахував, що в заяві про ухвалення додаткового рішення відповідач фактично ставить питання не про ухвалення додаткового рішення, а про роз'яснення рішення суду, при цьому зміст та обґрунтування заяви про постановлення додаткового рішення та заяви про роз'яснення рішення мають тотожний зміст.

Посилається, що судом не було в повній мірі досліджено той факт, що доводи заяви відповідача про ухвалення додатної рішення суду зводились не до підстав ухвалення додаткового рішення, а до фактично оспорювання та зміни в такий спосіб визначеної рішенням суду суми грошового стягнення.

Вважає, що випадки відрахування податку із сум, що належать до виплати стягувачу, вичерпноврегульовано вимогами п.8 ст.65 ЗУ"Про виконавче провадження", згідно якої у разі виконання судового рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи боржник є податковим агентом, який виконує судове рішення, з відрахуванням податку доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціального страхування із сум, що належать до виплати стягувану, тому підстав для ухвалення додаткового рішення немає.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що зматеріалів справи та тексту самого рішення суду від 23.07.2014 року, а саме його мотивувальну частину вбачається, що визначаючи суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що підлягає стягненню з ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_1, судом було зазначено, що середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 17228,64 грн. обрахований без врахування податків та зборів, а тому вказана судом сума при її виплаті позивачу підлягає зменшенню на суму відповідного податку інших обов'язкових платежів з доходів фізичної особи.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в резолютивній частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23.07.2014 року дана обставина не була зазначена, що потягло невизначеність точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, тому суд вважав за необхідне ухвалити додаткове рішення, в якому зазначити, що сума 17228,64 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку визначена судом без утримання податків, зборів та інших обов'язкових платежів.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що згідно ч. 1 ст.220 ЦПК, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали дока давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, що при ухваленні рішення від 23.07.2014 р. суд ухвалив рішення стосовно всіх позовних вимог, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення, вирішивши питання про право, суд зазначив точну суму грошових коштів, які підлягали стягненню - 17 228,64 грн., вирішив питання про судові витрати, передбачивши стягнення з відповідач судових витрат.

Крім того, колегія суддів зазначає, що посилання відповідача на норми Податкового Кодексу України було необгрунтованим, оскільки спір по даній справі виник з приводу трудових правовідносин та застосування норм трудового законодавства, а не з приводу податкових правовідносин та застосування норм Податкового Кодексу України. З огляду на вказане, питання, з приводу яких відповідач подавав заяву, не становили межі заявлених позовних вимог та не були предметом судового розгляду.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано, що звертаючись з заявою про ухвалення додаткового рішення, представником ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_2 не надано належних доказів на обґрунтування зазначених в заяві обставин, а саме: розрахунку нарахування заробітної плати з зазначенням розміру прибуткового податку та інших обов'язкових платежів, які підлягають утриманню з фізичної особи.

З огляду на вказане, суд першої інстанції необґрунтовано, без належних розрахунків визначив, що сума стягнутого з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 17228 (сімнадцять тисяч двісті двадцять вісім) грн. 64 коп. визначена судом без утримання податків, зборів та інших обов'язкових платежів.

Крім того, не з'ясовано судом першої інстанції, чи сплачено зазначені податки ПАТ «КБ «Надра» відповідно до чинного податкового законодавства.

Колегія суддів вважає, що за таких обставин доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження матеріалами справи, що є підставою для скасування додаткового рішення суду першої інстанції та направлення заяви ПАТ «КБ «Надра» про ухвалення додаткового рішення до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За таких підстав, колегія суду приходить до висновку, що додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до того ж суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити частково.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року - скасувати.

Заяву представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку повернути до Шевченківського районного суду м. Києва для вирішення питання по суті.

Ухвала набирає чинності негайно, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: