Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7003/14-ц
Провадження №2/711/100/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року Придніпровський районний суд м . Черкаси в складі :

- головуючого Клочко О.В.

- при секретарі Литовченко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м . Черкаси цивільну справу за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м . Черкаси до ОСОБА_1, Кутової / ОСОБА_1 / ОСОБА_2, третя особа Смілянський психоневрологічний інтернат з геріатричним відділенням про повернення коштів

В С Т А Н О В И В :

Позивач відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м . Черкаси / скорочено ВД ФССНВ в м . Черкаси / звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 та Кутової / ОСОБА_1 / Т.І. про повернення коштів , вказуючи , що згідно п.4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 7.02.2006 року № 01-8//301 відповідно до ст.14 Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування страхові фонди є органами, які здійснюють керівництво та управління окремими видми загальнообовязкового державного соціального страхування, провадять збір та акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечують фінансування виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням та здійснюють інші функції згідно затвердженими статутами.

З 3 вересня 2001 року відділення ВД ФССНВ в м . Черкаси продовжено раніше призначену страхову виплату внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_3, які зараховувались на особовий рахунок № 42787, МФО 354745 у Черкаській філії Ощадбанк 220/02.

Згідно рішення Придніпровського районного суду м . Черкаси від 19.06.2008 року над ОСОБА_3 встановлено опіку та призначено опікунами ОСОБА_1 та Кутову / ОСОБА_1 / ОСОБА_2.

16 березня 2010 року ОСОБА_3 була поміщена на лікування до Смілянського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням, оскільки опікуни потерпілої не повідомили відділення ВД ФССНВ про те , що ОСОБА_3 перебувала на повному державному утриманні, страхові виплати не були припинені, що потягнуло за собою нецільове використання державних коштів за період з 16.03.2010 року по квітень 2011 року.

Так, як страхові виплати ОСОБА_3 було призначено довічно, то щомісячні перерахування проводились автоматично і до дня припинення виплат Фондом було перераховано надлишково 6571,54 гривень.

Відповідно до п.2 ст.38 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23.09.1999 року №1105-Х1V / далі Закон / страхові виплати і надання соціальних послуг може бути припинено на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні.

Відповідно до ст. 317 ЦК України саме власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 41 ЦК України визначено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода завдана недієздатною фізичною особою, відшкодовується опікуном або закладом, який зобовязаний здійснювати нагляд за нею, якщо він не доведе, що шкода була завдана не з його вини. Обовязки цих осіб відшкодувати шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, не припиняється в разі поновлення її цивільної дієздатності.

Відповідно до ч.2 вказаної статті , якщо опікун недієздатної особи, яка завдала шкоди, помер або у нього відсутнє майно, достатнє для відшкодування шкоди, а сама недієздатна особа має таке майно, суд може постановити рішення про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом , іншим ушкодженням здоровя або смертю потерпілого частково або повному обсязі за рахунок майна цієї недієздатної особи.

Права опікунів не розповсюджуються на перераховані за період з 16.03.2010 року по квітень 2011 року ОСОБА_3 кошти, оскільки згідно довідки № 284 від 30.06.2011 року, виданої Смілянським психоневрологічним інтернатом з геріатричним відділенням зазначено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на повному державному утриманні з 16.03.2010 року по 31 серпня 2011 року.

Оскільки ненадходження даних коштів може негативно вплинути на бюджет Фонду та призведе до зниження ефективності функціонування та розвитку в Україні загальнообовязкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України, які спричинили втрату працездатності, позивач змушений звертатися з даним позовом до суду.

Просили суд стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та Кутової / ОСОБА_1 / Т.І. на користь позивача кошти в сумі 6571,54 гривень.

В судовому засіданні представник ВД ФССНВ в м . Черкаси ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав.

ОСОБА_1 та Кутова / ОСОБА_1 / Т.І. позовні вимоги не визнали надавши письмові заперечення на позов.

Представник третьої особи Смілянського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням ОСОБА_5 зазначив , що позов підлягає до задоволення.

Заслухавши пояснення сторін , допитавши свідка ОСОБА_6 та дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає, що позовні вимоги ВД ФССНВ підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

За обставинами справи , вбачається , що з 3 вересня 2001 року відділення ВД ФССНВ в м . Черкаси продовжено раніше призначену страхову виплату внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_3, які зараховувались на особовий рахунок № 42787, МФО 354745 у Черкаській філії Ощадбанк 220/02.

У відповідності до рішення Придніпровського районного суду м . Черкаси від 19.06.2008 року над ОСОБА_3 встановлено опіку та призначено опікунами відповідачів ОСОБА_1 та Кутову / ОСОБА_1 / ОСОБА_2.

Встановлено , що 16 березня 2010 року ОСОБА_3 була поміщена на лікування до Смілянського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням.

Опікуни потерпілої не повідомили відділення ВД ФССНВ про те , що ОСОБА_3 перебувала на повному державному утриманні, страхові виплати не були припинені, що й потягнуло за собою нецільове використання державних коштів за період з 16.03.2010 року по квітень 2011 року.

Так, як страхові виплати ОСОБА_3 було призначено довічно, то щомісячні перерахування проводились автоматично і до дня припинення виплат Фондом було перераховано надлишково 6571,54 гривень.

Вищевказане підтверджено документально , а саме , даними довідок Смілянського психоневрологічного інтернату № 284 від 30.06.2011 року та № 353 від 17.08.2011 року, даними постанови ВД ФССНВ від 3.09.2001 року № 594 про продовження раніше призначеної страхової вплати та постанови від 30 квітня 2011 року про припинення щомісячної страхової виплати, даними розрахунку утримання переплати, даними письмового повідомлення на адресу відповідачів за №3340/0603 від 26.08.2011 року про повернення коштів.

Відповідно до п.2 ст. 38 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23.09.1999 року №1105-Х1V / далі Закон / страхові виплати і надання соціальних послуг може бути припинено на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м . Черкаси здійснює державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, в тому числі відшкодування матеріальної шкоди потерпілим та членам їх сімей.

Відповідно до ст. 317 ЦК України саме власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 41 ЦК України визначено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода ,завдана недієздатною фізичною особою, відшкодовується опікуном або закладом, який зобовязаний здійснювати нагляд за нею, якщо він не доведе, що шкода була завдана не з його вини. Обовязки цих осіб відшкодувати шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, не припиняється в разі поновлення її цивільної дієздатності.

Відповідно до ч.2 вказаної статті , якщо опікун недієздатної особи, яка завдала шкоди, помер або у нього відсутнє майно, достатнє для відшкодування шкоди, а сама недієздатна особа має таке майно, суд може постановити рішення про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом , іншим ушкодженням здоровя або смертю потерпілого частково або повному обсязі за рахунок майна цієї недієздатної особи.

Права опікунів не розповсюджуються на перераховані за період з 16.03.2010 року по квітень 2011 року ОСОБА_3 кошти, оскільки згідно довідки № 284 від 30.06.2011 року, виданої Смілянським психоневрологічним інтернатом з геріатричним відділенням зазначено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на повному державному утриманні з 16.03.2010 року по 31 серпня 2011 року.

Згідно до вищевказаної довідки Смілянського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням від 30.06.2011 року № 284 ОСОБА_3 з 16.03.2010 року перебувала на повному державному утриманні , про що не було повідомлено опікунами відділення виконавчої дирекції ФССНВ в м . Черкаси про вказаний факт та це потягло за собою нецільове використання державних коштів за період з 16 березня 2010 року по квітень 2011 року у розмірі 6571,54 гривень.

На письмове повідомлення позивача на адресу відповідачів про добровільне повернення надлишково перерахованих коштів на імя, ОСОБА_3 відповідачі вказану суму коштів не повернули.

Оскільки ненадходження даних коштів може негативно вплинути на бюджет Фонду та призведе до зниження ефективності функціонування та розвитку в Україні загальнообовязкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України, які спричинили втрату працездатності, позивач змушений звертатися з даним позовом до суду.

Оскільки позов обґрунтований , підтверджений документально та базується на Законі, тому , суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення , а вказана сума коштів має бути стягнута з відповідачів на користь позивача з перерахуванням коштів на розрахунковий рахунок 0142 в ГУДК в Черкаській області, МФО 854018, .

Що стосується письмових заперечень відповідачів на позовну заяву, то вона ніяким чином не спростовує доводи позивача, являється власним баченням обставин справи самими відповідачами та не в повній мірі ґрунтується на законі.

Так, посилання відповідачів на те, що позивач пропустив трьохрічний термін звернення до суду , суд оцінює критично , оскільки це не узгоджується із фактичними обставинами справи та суперечить Закону.

Так, за обставинами справи вбачається , що в 2013 році позивач звертався до Придніпровського районного суду м . Черкаси з аналогічними вимогами до ОСОБА_1 та Кутової / ОСОБА_1 / Т.І. про повернення коштів в сумі 6571,54 гривень.

Постановою Придніпровського районного суду м . Черкаси у справі №711/1538/13-а, провадження № 2а/711/76/13 в задоволенні адміністративного позову відділення ВД ФССНВ в м . Черкаси було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року вказану постанову Придніпровського районного суду м . Черкаси від 27.11.2013 року скасовано та провадження у справі закрито.

При цьому , в ухвалі вищестоящого суду вказано , що вимога стягнення на користь позивача сум переплачених страхових виплат , як відшкодування шкоди фізичною особою, підлягає розгляду в порядку цивільного провадження , а не в порядку норм КАС України , а тому , у відповідності до п.1 ч.1 ст. 157 КАС України провадження у справі було закрито.

Оскільки це так , то позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного або кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності до нового строку не зараховується. / ст.264 ЦК України / .

Що стосується заперечень на позов в частині того , що відсутнє чітке визначення та поняття державного утримання , що ОСОБА_3 не перебувала на повному державному утриманні та на її утримання направлялося лише приблизно 700 грн./ міс., не спростовують доводи позивача та суперечать письмовим матеріалам справи даним довідок директора Смілянського психоневрологічного інтернату за №284 від 30.06.2011 року та №353 від 17.08.2011 року, №39/01 від 23.01.2015 року, пунктам 1,2 розділу 1 , п.1 розділу 2 , а також п.1 розділу 3 Положення про Смілянський психоневрологічний інтернат з геріатричним відділенням, відповідно до яких визначено загальні положення , завдання інтернату та умови приймання, утримання і відрахування з інтернату.

У звязку із задоволенням позовних вимог позивача та у відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243,60 гривень також підлягає до стягнення з відповідачів у прибуток держави в солідарному порядку.

На підставі ст..ст.11,60, 213-215, 88 ЦПК України , керуючись Законом України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності , суд

В И Р І Ш И В :

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 і Кутової / ОСОБА_1 / ОСОБА_2 на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м . Черкаси ( р/р 0142 в ГУДК в Черкаській області , МФО 854018, ) кошти в сумі 6571,54 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 і Кутової / ОСОБА_1 / ОСОБА_2 судовий збір у прибуток держави в сумі 243,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення . Особи, які брали участь у розгляді справи , але не були присутні при проголошенні судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий:

ОСОБА_7