Справа № 361/9801/14-ц
Провадження № 2/361/324/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Телепі Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вселення, зобовязання не чинити перешкод та стягнення моральної шкоди

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить вселити її та малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартиру АДРЕСА_1; зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити їй та малолітньому сину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 перешкод у користуванні вищевказаною квартирою; солідарно стягнути із відповідачів на її користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27.06.2013 року їй на праві приватної власності належить ? частина спірної квартири. Співвласником іншої ? частки є ОСОБА_2, яка проживає у м. Києві.

У спірному житлі без її згоди фактично мешкає ОСОБА_3 мати відповідачки ОСОБА_2 У звязку із наявністю неприязних стосунків, відповідачі у добровільному порядку не впускають її до спірної квартири, чинять перешкоди у користуванні належним нерухомим майном та використанні для особистого проживання.

Своїми діями відповідачі завдають їй моральну шкоду, при цьому вона позбавлена можливості жити у квартирі, разом із своїм малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є інвалідом дитинства , змушена проживати у будинку, який перебуває у аварійному стані, без будь-яких зручностей. У звязку з неможливістю добровільно вирішити конфлікт її життєвий ритм та сон порушився, підвищився артеріальний тиск. Розмір моральної шкоди оцінює у 10000 грн.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Додала, що з 2014 року не має можливості користуватися належним їй нерухомим майном. З цих підстав вона разом із сином змушена проживати у будинку у селі Пухівка Броварського району, який не має зручностей. При цьому відповідачка ОСОБА_3 одноосібно мешкає у трикімнатній квартирі, не надає їй доступу до житла, погрожує правоохоронними органами.

Уточнила, що з підстав чинення їй перешкод у вселенні, вона ні до правоохоронних органів ні до органів ЖЕКу не зверталася.

Представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги та пояснення дані позивачкою підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_6 позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти вселення ОСОБА_1 та надання їй ключів від квартири, не визнає вимог про стягнення моральної шкоди. Пояснив, що правові підстави для стягнення моральної шкоди відсутні, позивачка з питань вселення не зверталася, у березні 2014 року направила телеграму про намір вселитися, у грудні цього ж року звернулася до суду із позовом про вселення. На даний час жодних перешкод щодо вселення відповідачі позивачці не чинять, при цьому остання бажає вселятися лише на підставі рішення суду та виконавчого листа.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання повторно не зявилася, про час і місце проведення судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв про слухання справи у її відсутності до суду не направила.

Вислухавши пояснення позивачки, її представника, заперечення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачці по даній справі на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27.06.2013 року належить ? частина квартири АДРЕСА_1.

Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав від 18.07.2014 року.

З рішення суду від 27.06.2013 року вбачається, що співвласником іншої ? частини є ОСОБА_2 відповідачка у справі.

Відповідно до свідоцтва про народження 23.02.2003 року народився ОСОБА_4 Його батьками значаться ОСОБА_7 та ОСОБА_1

Згідно із посвідченням серії ААБ № 109483 ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу дітям інвалідам до 18 років

У порядку ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316-319 ЦК України), то власник житла має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, згідно з положеннями ст. 391 ЦК України.

Відповідно до положень ст.150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів сім'ї і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. А в силу ст. 155 ЖК УРСР жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не можуть бути у них вилучені, власника не може бути позбавлено права користування жилим будником (квартирою), крім випадків встановлених законодавством Союзу РСР та Української РСР.

При розгляді даної справи по суті сторонами фактично не заперечується наявність конфліктних відносин щодо проживання у спірній квартирі, враховуючи факт звернення позивача до суду, оскарження відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі з метою затягування розгляду справи по суті, приходить до висновку про наявність перешкод позивачу у користуванні належною їй частиною спірного приміщення. Способами усунення порушення прав позивач визначила вселення та зобов'язання відповідачів не створювати їй та сину перешкод у користуванні житловим приміщенням. Вказані способи не суперечать чинному законодавству, відповідають порушеному праву позивача та забезпечать усунення порушення прав позивача, а тому вказані позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивачки про солідарне стягнення моральної шкоди, то суд приходить до висновку про відмову у її задоволенні.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Заявляючи вимогу про стягнення моральної шкоди, позивачка посилається на положення ст. 1167 ЦК України, однак вказана норма на спірні відносини не поширюються, оскільки регулює позадоговірні (деліктні) відносини. Норми ЖК України, на підставі яких вирішено питання про вселення та зобовязання не чинити перешкод у користуванні квартирою, не передбачають право на відшкодування моральної шкоди.

Посилання позивача на норми ЗУ «Про власність» є необґрунтованими, оскільки вказаний нормативно-правовий акт втратив чинність 27.04.2007 року.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 та малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартиру АДРЕСА_1.

Зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 та малолітньому сину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 перешкод у користуванні квартирою № 273 у будинку № 7 по вулиці Грушевського у місті Бровари Київської області.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н. П. Маценко