"10" вересня 2015 р.
Справа №150/607/15-ц
Провадження по справі №2/150/221/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Суперсона С.П.,

при секретарі Бровко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Борівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до територіальної громади Борівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Вказаний позов обґрунтований тим, що 18.01.2010 року померла мати позивача ОСОБА_2 Позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої за заповітом. Проте, звернувшись до нотаріуса для оформлення спадкових прав на земельну ділянку, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно. Викладене унеможливлює оформлення позивачем своїх спадкових прав.

Позивач подала до суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Представник відповідача голова Борівської сільської ради ОСОБА_3 теж подав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності та співставленні дійшов наступного висновку.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися за свідоцтвом про право на спадщину.

18 січня 2010 року в м. Хмільник Вінницької області померла мати позивача ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про її смерть серії 1-АМ №164992 /а.с.5/.

Померлій на власності належала земельна ділянка, , що розташована за адресою: Вінницька область, Чернівецький район, с. Борівка /за межами населеного пункту / для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,1544 га, кадастровий номер :06:006:0275, що стверджується наданою суду копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №336889 /а.с.13/,

Відповідно до заповіту від 23.03.2006 року, посвідченого секретарем виконкому Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, померла заповіла все своє майно ОСОБА_1 /а.с.6/.

Відповідно до оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи №7/2011 до майна померлого /ої/ 18 січня 2010 року ОСОБА_2, позивач вчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Проте, державний нотаріус Хмільницької міської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, своїм листом №254/02-17 від 11.06.2015 року позивачу відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку з підстав відсутності у ОСОБА_1 оригіналу державного акта про право власності на земельну ділянку.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов про визнання права власності на земельну ділянку, що розташована на території Борівської територіальної громади підлягає задоволенню, оскільки позивач, як єдиний спадкоємець земельної ділянки, що є предметом спору в даній цивільній справі за заповітом має право на спадкове майно в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 та враховуючи те, що іншим порядком ОСОБА_1 не має можливості оформити право власності на спадкове майно, задоволення позову не порушуватиме права та інтереси третіх осіб у тому числі держави, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст., ст.10, 11, 60, 174 ч.4, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади Борівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку, що розташована на території Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, кадастровий номер :06:006:0275, в розмірі 2,1544 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту серії ЯЛ №336889.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення установлених строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

СУДДЯ СУПЕРСОН С.П.