Справа № 203/4455/14-ц
Провадження № 2/0203/99/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Колесніченко О.В.,

при секретарі Цекместрук Є.О.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивачів ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську клопотання ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання недійсним заповіту, складеного 18 січня 2014 року від імені ОСОБА_7, який помер 22 січня 2014 року, на імя ОСОБА_8, з тих підстав, що спадкодавець тривалий час хворів, приймав сильнодіючі ліки, а з грудня 2013 року по січень 2014 року його стан різко погіршився, що сукупно вплинуло на його психічний стан, розуміння значення своїх дій і на волевиявлення, яке не відповідало його внутрішній волі при складанні заповіту.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заявили клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи на вирішення якої просили поставити питання: «1. Чи здатний був ОСОБА_7 за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період укладання заповіту на імя ОСОБА_8 18 січня 2014 року?», доручивши її проведення експертам КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна психіатрична лікарня».

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, підтримавши таке клопотання, в свою чергу заявила також клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи на вирішення якої просили поставити питання: «1. Чи страждав покійний ОСОБА_7 будь-яким психічним розладом, душевною хворобою або недоумством, внаслідок чого він не міг усвідомлювати та розуміти значення своїх дій або керувати ними? 2. Чи страждав ОСОБА_7 будь-яким психічним розладом, душевною хворобою або недоумством на момент укладення заповіту, а саме: станом на 18 січня 2014 року, що позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними: якщо так, то коли почалася ця психічна хвороба? 3. До якої категорії хворобливих станів належить даний психічний розлад хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства, іншого хворобливого стану? 4. Чи потребував ОСОБА_7 у період часу з 08 грудня 2013 року по 22 січня 2014 року за своїм психічним станом психіатричного огляду чи госпіталізації до психіатричного стаціонару? 5. В якому психічному стані знаходився ОСОБА_7 під час укладення ним 18 січня 2014 року нотаріально посвідченого заповіту, зареєстрованого у спадковому реєстрі №55614281 (реєстр нотаріальних дій за №11)? 6. Чи міг ОСОБА_7 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент укладення ним 18 січня 2014 року нотаріально посвідченого заповіту, зареєстрованого у спадковому реєстрі №55614281 (реєстр нотаріальних дій за №11)?», доручивши проведення експертизи експертам КЗ «Дніпропетровський спеціалізований психоневрологічний центр» ДОР.

Суд, вислухавши думку позивача та представників сторін, розглянувши клопотання, приходить до наступного.

За ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.145 ЦПК України призначення експертизи є обовязковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, зокрема, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Одночасно Пленум Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у п. 16 своєї постанови від 06 листопада 2009 року №9 розяснив, що правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК. При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК суд відповідно до статті 145 ЦПК за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов'язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

При цьому, питання експерту належить ставити чітко, уникаючи можливості неоднозначної відповіді, виходячи з обставин, які підлягають доказуванню у кожній конкретній справі.

За таких обставин, враховуючи, що позовні вимоги заявлені про визнання правочину - заповіту від 18 січня 2014 року - недійсним з підстав, визначених ч.2 ст. 1257, 225, 231 ЦК України з мотивів неусвідомлення ОСОБА_7, який помер 22 січня 2014 року, значення своїх дій та неможливості керувати ними під час складення заповіту, суд приходить до висновку, що для повного та всебічного розгляду справи необхідно призначити посмертну судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану вказаної особи та можливості останньої розуміти значення своїх дій та керувати ними саме на час складення оспорюваного заповіту, та, відповідно, проведення такої експертизи доручити експертам КЗ «Дніпропетровський спеціалізований психоневрологічний центр» ДОР, одночасно зупинивши провадження у справі на час проведення експертизи згідно з вимогами п.5 ч.1 ст.205 ЦПК України.

При цьому, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання представника відповідача в частині поставлення перед експертом питань про те, чи страждав будь-коли ОСОБА_7 будь-яким психічним розладом, душевною хворобою, недоумством, коли почалася психічна хвороба, до якої категорії хворобливих станів належить виявлений психічний розлад, чи потребував ОСОБА_7 з 08 грудня 2013 року по 22 січня 2014 року госпіталізації до психіатричного стаціонару, в якому психічному стані знаходився ОСОБА_7 під час укладення 18 січня 2014 року нотаріально посвідченого заповіту, оскільки, зважаючи на предмет доказування, вказані питання охоплюються питанням про можливість усвідомлення спадкодавцем значення своїх дій та керування ними на час складення заповіту, та крім того, відповіді експерта на вказану частину питань не будуть стосуватися предмету доказування.

Керуючись ст. 130, 143-145, 202, 209-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Клопотання представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, задовольнити частково.

Призначити у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального ОСОБА_6, про визнання заповіту недійсним - посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований психоневрологічний центр» Дніпропетровської обласної ради (вул. Бехтєрєва, 1, м. Дніпропетровськ) на вирішення якої поставити наступне питання:

1.Чи усвідомлював ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлий 22 січня 2014 року, значення своїх дій на момент укладення заповіту 18 січня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 18 січня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №11, та чи міг він у повній мірі свідомо керувати власними діями і розуміти їх наслідки?

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

В розпорядження експертів направити копію цієї ухвали від 16 липня 2015 року, матеріали цивільної справи № 203/4455/14-ц (провадження №2/0203/99/2015), оригінали медичних документів, а саме: амбулаторну картку ОСОБА_7 з КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №1», медичну картку амбулаторного хворого ОСОБА_7 з КЗ «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня №4» ДОР, медичну картку хворого ОСОБА_7 з КЗ «Клінічний онкологічний диспансер» ДОР».

Провадження у справі зупинити до закінчення проведення експертизи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині зупинення провадження по справі подається протягом пяти днів з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Колесніченко