У х в а л а

іменем україни

08 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Амеліна В.І., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 02 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона із відповідачем перебували у шлюбі, від якого вони мають сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те, що останній проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, просила суд, із урахуванням уточнених позовних вимог, стягнути із відповідача на свою користь аліменти у розмірі 2 500 грн щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 02 червня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1 500 грн щомісячно, починаючи з 18 серпня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати зазначені судові рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 02 червня 2015 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В.І. Амелін
В.П. Гончар Д.О. Остапчук