копія Справа №705/2275/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Шевчук Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В позові вона вказала, що не може прийняти спадщину на земельну ділянку, в звязку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку, а саме державного акта на право власності на земельну ділянку. Позивач зазначила, що 09 травня 2003 року померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 203345 від 10.05 2003 року. ОСОБА_4 до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя ОСОБА_4 склала заповіт на її ім?я від 03 травня 2003 року за яким земельну ділянку площею 3,2955 га надану для ведення особистого сільського господарства згідно державного акту серії І-ЧР № 013641 від 2002 року заповіла позивачу, заповіт не скасований та не змінений. Інших спадкоємців, в тому числі, які б мали право на обовязкову частку, не має. Позивач як єдиний спадкоємець за заповітом 05 березня 2015 року звернулася до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розміром 3,2955 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради. 05.03.2015 року державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії відповідно до якої їй відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на земельну ділянку загальною площею 3,2955 га, надану для ведення особистого сільського господарства, розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку. За таких обставин, позивач, просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області, площею 3,2955 га, державний акт серії І-ЧР № 013641, виданий 11 вересня 2002 року ОСОБА_3 сільською радою на ім?я ОСОБА_4 в порядку спадкування.

В судове засідання позивач не зявився. Попередньо подала, на адресу суду, заяву в якій вказала, що просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області в судовоме засідання, не зявився. На адресу суду надійшла заява, в якій вказано, що відповідач проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглядати у відсутності представника сільської ради.

Суд, беручи до уваги процесуальну позицію сторін по справі, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

09 травня 2003 року померла ОСОБА_4 ( свідоцтво про смерть серії І-СР № 203345 від 10.05 2003 року, а.с.- 6), після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, загальною площею 3, 2955 га , яка надана для ведення особистого с/г виробництва, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_3 сільською радою Уманського району Черкаської області серії І- ЧР№ 013641(а.с. - 8). Згідно заповіту від 03.05.2003 року ОСОБА_4 за життя заповіла належну їй на праві власності земельну ділянку ОСОБА_2 (а.с.- 7). Постановою від 05.03.2015 року державний нотаріус Уманської районної державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку(а.с. - 9), рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 лютого 2015 року встановлено факт, що державний акт серії 1-ЧР № 013641 про право приватної власності на землю, виданий на імя ОСОБА_6 належить ОСОБА_4, яка померла 09 травня 2003 року (а.с. - 21).

У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст.. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (ст.. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст.. 21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією . Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст.14).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців), до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.2 « Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про державний земельний кадастр » земельні ділянки, право власності ( користування ) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ) до інших осіб ( спадкоємців ).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. В ст.331 ЦК України зазначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню

За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову не встановлено.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадкове майно після померлої ОСОБА_4, яка померла 09 травня 2003 року, а саме: земельну ділянку площею 3,2955 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області в с. Максимівка Уманського району Черкаської області та надана для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії І -ЧР № 013641.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис ОСОБА_1