Справа № 457/389/15-ц
провадження №2-о/457/12/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2015 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі : головуючого судді Грицьківа В.Т.

при секретарі Ринді О.О.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Трускавцi цивiльну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивує тим, що він, ОСОБА_1, народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року у с. Вільшаник, Самбірського району, Львівської області. У 1996 році він працював на посаді лісничого Доброгостівського лісництва, Дрогобицького району, Львівської області. Проживав він у приміщенні Доброгостівського лісництва, що у с. Доброгостів, Дрогобицького району, Львівської області, де декілька приміщень є обладнано під службове житло. В цей час, він перебуваючи у с. Калинів, Самбірського району, Львівської області познайомився з ОСОБА_2 з якою у нього зав'язались дружні відносини, які згодом перейшли у близькі стосунки, так як вони своїх сімей не мали і були розлучені. Такі близькі відносини між ними проіснували шість місяців до початку 1997 року. На початку 1997 року ОСОБА_2, переїхала проживати до нього у с. Доброгостів, і з цього часу вони стали проживати однією сім'єю як чоловік і жінка (дружина) офіційно не зареєструвавши свої шлюбні відносини. Вони вели спільне господарство, разом виховували дочку від першого шлюбу ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала з ними і навчалась у Доброгостівській середній школі. У 1999 році його повинні були перевести на роботу у іншу місцевість і щоб не вести «кочовий» спосіб проживання, вони вирішили придбати квартиру у м Трускавці. В жовтні 1999 року вони придбали у Трускавці трикімнатну квартиру і переїхали проживати у придбану квартиру. Вони прожили з ОСОБА_2, однією сім'єю більше восьми років, тому вирішили узаконити фактичні шлюбні відносини і 07 серпня 2004 року уклали шлюб. 15 вересня 2014 року за ініціативою ОСОБА_2 заочним рішенням Трускавецького міського суду шлюб між нами розірвано. 01 грудня 2014 року заочним рішенням Трускавецького міського суду за позовом ОСОБА_3 задоволено позов останньої про виселення його з квартири АДРЕСА_1, що у м. Трускавці, чим він незаконно позбавлений житла, яке придбав спільно з ОСОБА_2, проживаючи однією сім'єю без шлюбу. Для захисту свого права, заявник звернувся до суду про визнання факту проживання однією сім'єю (у шлюбі) його як чоловіка та ОСОБА_2 як дружини без офіційно зареєстрованого шлюбу.

Заявник з'явився в судове засідання та просив задовольнити його заяву, додавши, що з ОСОБА_2 він познайомився в 1996 році, а разом однією сім'єю вони почали проживати з 1997 року.

Представник заінтересованої особи - ОСОБА_2 в судове засідання з'явився, вважає заяву безпідставною, а викладене у заяві не відповідає дійсності.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що він працював у Доброгостівському лісництві Дрогобицького району, Львівської області з 2000 року по 2010 рік. Літом 1999 року він прийшов у Доброгостівське лісництво на практику і тоді ОСОБА_2 з заявником проживали в приміщенні Доброгостівського лісництва. В жовтні 1999 року вони разом були у нього на весіллі. ОСОБА_5 з ОСОБА_2 проживали в лісництві як чоловік та жінка до 2000 року.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що він працює на посаді вчителя в ЗОШ № 2 м. Трускавця. Заявника він знає з 1999-2000 р.р., коли заявник купив квартиру в будинку, де і він проживає, а саме по АДРЕСА_5 в м. Трускавці. В квартирі заявник проживав з ОСОБА_2 і донькою ОСОБА_3. Вони приходили до нього в гості, а він до них. Вони жили, як подружжя постійно, разом вели спільне господарство, виховували дочку. У нього склалось враження, що заявник був рідним батьком дочки, вона називала його татом. У 2004 році ОСОБА_2 виїхала у Іспанію, ОСОБА_5 живе в квартирі, а донька ОСОБА_3 у м.Львові.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що він з 1995 року працював дільничим інспектором в с. Доброгостів, Дрогобицького району. Йому відомо, що заявник жив з ОСОБА_2 та дівчинкою ОСОБА_3 на території Доброгостівського лісництва. Проживали вони однією сім'єю, він це стверджує, бо часто приходив до них в гості. ОСОБА_8 завжди пригощала його. Йому також відомо, що десь у 2000 році вони купили квартиру в м. Трускавці, а також те, що ОСОБА_2 працювала в санепідемстанції м. Трускавця.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що вона працювала із заявником в Доброгостівському лісництві з 1992 року по 2000 рік. Весь цей час він проживав в лісництві, а з 1998 р. чи з 1999 р. він проживав в лісництві однією сім'єю з ОСОБА_10 та її донькою. Дівчинка навчалась в Доброгостівській школі. Вони разом відзначали свої дні народження.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 пояснив, що він з травня 1999 року працював директором Дрогобицького лісгоспу і приїзджав у Доброгостівське лісництво. В лісництві було службове помешкання, в якому проживав заявник з ОСОБА_10. Йому ОСОБА_8 представив, як свою дружину. Він може ствердити, що вони проживали однією сім'єю, як чоловік та жінка, вели спільне господарство.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 пояснив, що він працює на посаді головного лісничого Дрогобицького держлісгоспу. Заявник прийшов на роботу в лісництво у 1992 році. У 1999 році заявник проживав з жінкою та донькою у с.Доброгостові в лісництві. Його жінку звати було ОСОБА_10. Після того, як ОСОБА_5 звільнився з Доброгостівського лісництва, він пішов працювати на його посаду. Після звільнення, заявник з дружиною ще проживали близько 6 місяців у лісництві, але вони вже купили були квартиру в м. Трускавці та робили в ній ремонт. Вони дружили сім'ями, ходили в гості одне до одного, разом їздили на весілля. Йому відомо, що ОСОБА_5 з ОСОБА_10 жили разом десь з 1997 року.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 пояснив, що він знає ОСОБА_14 з 1992 року. ОСОБА_5 жив в приміщенні Доброгостівського лісництва з жінкою ОСОБА_10. Вони разом сім'ями справляли новий рік з 1998 на 1999 р.р. ОСОБА_5 з ОСОБА_10 проживали, як чоловік та жінка у приміщенні Доброгостівського лісництва, а потім у м. Трускавці.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_5 і ОСОБА_10 та знайома з ними від того часу, коли вони купили квартиру у м. Трускавці. Попередня власниця квартири ОСОБА_16 розповідала їй, що її квартиру купила молода сім'я з дочкою. Вона вважала ОСОБА_3 рідною донькою ОСОБА_5. ЇЇ син дружив з ОСОБА_3. Квартиру вони купили в 1999 році, а перед тим проживали в с. Доброгостів. ОСОБА_8 їй особисто розповідала, що вони купили квартиру з ОСОБА_8. Їй також відомо, що ОСОБА_8 сам робив ремонт у квартирі, а жінка ОСОБА_10 була за кордоном.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 пояснив, що він являється сусідом заявника. ОСОБА_5 з дружиною купили квартиру в 1998-1999 роках. В квартирі він постійно бачив лише ОСОБА_8, а його дружину бачив лише на початках, коли вони придбали квартиру. Жили вони троє: ОСОБА_8, ОСОБА_10 та дочка ОСОБА_18. ОСОБА_18 називала татом. Через деякий час спочатку виїхала на заробітки ОСОБА_10, потім ОСОБА_18.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що вона являється донькою ОСОБА_2. Її мама познайомилась з заявником у 1997 році. Знайомство відбулося у м. Мотиська, Львівської області, бо вони з мамою на той час там проживали . Мама з ОСОБА_18 спочатку тільки зустрічались, їздили один до одного в гості, а у 1999 році вони переїхали проживати до ОСОБА_18 в с. Доброгостів. В с. Доброгостів вони жили однією сім'єю, але не дуже добре, бо ОСОБА_18 зловживав алкоголем. Мама ходила з синцями, але хотіла зберегти сімейне життя. У с. Доброгостів вона ходила до школи. ЇЇ мама та заявник проживали, як одна сім'я, але розписані не були.

Заслухавши заявника, представника зацікавленої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню частково із наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 одружився з ОСОБА_2 07 серпня 2004 року і зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції 07.08.2004 року, актовий запис № 78, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1. 15 вересня 2014 року заочним рішенням Трускавецького міського суду Львівської області шлюб між заявником ОСОБА_1 та зацікавленою особою ОСОБА_2 розірваний. Рішення суду набрало законної сили 14.10.2014 року.

28 жовтня 1999 року ОСОБА_16 та ОСОБА_19 з однієї сторони продали, а ОСОБА_3 від імені якої діяла ОСОБА_2 з другої сторони купила квартиру АДРЕСА_2, про свідчить копія договору купівлі-продажу квартири від 28.10.1999 рокі серія НОМЕР_2, яка знаходиться у матеріалах справи.

01 грудня 2014 року заочним рішенням Трускавецького міського суду Львівської області заявника ОСОБА_1 виселено з квартири АДРЕСА_3. Рішення суду не набрало законної сили.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ст. 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 291 ЦК України фізична особа незалежно від віку та стану здоров'я має право на сім'ю.

В судовому засіданні беззаперечно ствердили всі допитані свідки факт проживання однією сім'єю чоловіка ОСОБА_1 та жінки ОСОБА_2 без шлюбу до 07 серпня 2004 року, тобто дати реєстрації шлюбу у відділі реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції, але свідками вказувались різні дати початку проживання заявника та зацікавленої особи як чоловіка та жінки з 1997 року по 1999 рік. Проте, свідки однозначно вказали на місце початку проживання як чоловіка та жінки заявника і зацікавленої особи, а саме Доброгостівське лісництво - с. Доброгостів, Дрогобицького району, Львівської області.

Суд приймаючи до уваги в сукупності покази свідків щодо дати початку проживання як чоловіка заявника та жінки зацікавленої особи з письмовим доказом - довідкою Доброгостівської середньої загальноосвітньої школи ім. Івана Боберського від 16.03.2015 року за № 27, приходить до переконання, що заявник як чоловік, а зацікавлена особа як жінка почали проживати без шлюбу з квітня 1999 року, оскільки 19.04.1999 року є дата початку навчання в Доброгостівській ЗОСШ - ОСОБА_3, яка являється дочкою зацікавленої особи ОСОБА_2, а всі допитані свідки, в тому числі і ОСОБА_3, ствердили, що заявник як чоловік, а зацікавлена особа як жінка почали проживати без шлюбу разом з дочкою ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у с. Доброгостів, Дрогобицького району, Львівської області.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

В матеріалах справи, як зазначено вище, знаходиться копія договору купівлі-продажу квартири від 28.10.1999 року, згідно якого ОСОБА_2 від імені ОСОБА_3 купила квартиру АДРЕСА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Отже, оцінюючи в сукупності всі отримані докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 щодо дати початку проживання як чоловіка та жінка без шлюбу, оскільки факт проживання як чоловіка заявника та жінка зацікавленої особи без шлюбу з 1997 року у судовому засіданні свого підтвердження не знайшов.

Керуючись ст. ст. 271, 291 ЦК України, ст. 74 СК України, ст. ст.10, 60, 209, 212, 218, 258 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка ОСОБА_1 та жінки ОСОБА_2 без шлюбу в період з квітня 1999 року по 07 серпня 2004 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. Т. Грицьків