АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Круглику В.В.

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 р. ОСОБА_3 звернулася у суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (надалі - ПАТ «Альфа-Банк») про визнання кредитного договору недійсним.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що укладаючи оспорюваний кредитний договір, сторонами не було погоджено його істотних умов - щодо відкриття банківського (поточного) рахунку, що, на її думку, є обов'язковою умовою для видачі готівкою грошових кредитних коштів в іноземній валюті з операційної каси банку.

Посилаючись на зазначене, просила суд визнати недійсним укладений між сторонами кредитний договір від 14 серпня 2008 р. за №490084387.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачки, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнати недійсним кредитний договір.

Колегія суддів, заслухавши представників позивачки, які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні заявленого по справі ОСОБА_3 позові, суд першої інстанції виходив з підстав його недоведеності.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі доказів.

Як убачається з матеріалів справи, 14 серпня 2008р. між ЗАТ «Альфа банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 490084387, відповідно до умов якого кредитор зобов'язався надати відповідачці кредит, в сумі 21 225,31 дол. США, зі строком дії договору до 14 серпня 2015р. та процентною ставкою, в розмірі 18,5% річних та цільовим використанням кредиту - придбання транспортного засобу згідно з договором купівлі-продажу, укладеним між позичальником та ТОВ «Віннер Мотор Спорт» № 08-188 від 07 серпня 2008р. -Форд С-МАХ,2007р.в.

Пунктом 2.6 договору передбачено відкриття на ім'я ОСОБА_3 рахунку для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості - мультивалютний рахунок № НОМЕР_1, МФО 300346.

Згідно п.2.7 договору, у день видачі кредитних коштів та не пізніше наступного банківського дня /для кредитів у іноземній валюті/, перераховує кредитні кошти або виручені від продажу валюти кошти за наступними реквізитами: у сумі 95030грн. - на рахунок продавця ТОВ «Віннер Мотор Спорт» з метою оплати за транспортний засіб за договором купівлі-продажу № 08-188від 07 серпня 2008р.; у сумі 4526грн.72 коп. - на рахунок страховика ЗАТ СК «Веста» з метою оплати страхової суми за перший рік страхування транспортного засобу /а.с.7-12/.

З долученого до справи договору купівлі-продажу автомобіля № 08-188 від 07 серпня 2008р. убачається, що між ОСОБА_3 та ТОВ «Віннер Мотор Спорт» укладено договір купівлі-продажу автомобіля Форд С МАХ, загальною вартістю 111800грн. за схемою кредитування банку з передачею автомобіля покупцю після надходження повної суми грошових коштів.

Матеріали справи свідчать, що ПАТ «Альфа Банк» виконав своє зобов'язання за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_3 й 14 серпня 2008р. перерахував грошові кошти, в сумі 95 030, 00 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ «Віннер Мотор Спорт» з зазначенням призначення платежу: оплата частини вартості ГЗ за договором купівлі-продажу № 08-188 від 07.08.2008р., про що свідчать дані долученої до справи копії квитанції № 14778 від 14 серпня 2008р. /а.с.160/.

За таких обставин, колегія суддів визнає незаконними й необгрунтованими твердження апеляційної скарги про те, що фактично кредитний договір №490084387 між позивачкою та банком не укладався, відповідач належних та допустимих доказів отримання ОСОБА_3 кредитних коштів не надав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто, отримуючи кредит, позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, а також сплатити проценти в розмірі та на умовах, передбаченими кредитним договором.

Відповідно до ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є зокрема, свобода договору, яка полягає у визнанні за суб'єктом цивільного права можливості укладати договори (або утримуватись від укладення договорів) і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно- правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Кредитний договір є консенсуальним, оплатним та двостороннім, і вважається укладеним з моменту досягнення згоди по всіх істотних умовах договору.

Відповідно до розділу 1. оспорюваного договору «Базові умови кредитування» договір вважається укладеним за умови підписання сторонами Розділу №1, включаючи усі додатки до нього.

Як убачається з матеріалів справи, сторони досягли згоди по усіх істотних умовах кредитного договору № 490084387 від 14 серпня 2008 року, про що свідчать підписи представника кредитора - ЗАТ «Альфа-Банку» (правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк») та позичальника - ОСОБА_3 /а.с. 7-12/.

Відповідно п.2.7. договору кредитні кошти у сумі 95 030 грн. повинно бути перераховано банком на рахунок продавця - ТОВ «Віннер Мотор Спорт» з метою оплати за транспортний засіб за договором купівлі-продажу № 08-188 від 07.08.2008р., укладеним між ОСОБА_3 та ТОВ «Віннер Мотор Спорт» /а.с.7/.

Матеріали справи свідчать про виконання банком зобов'язань згідно умов договору й перерахування визначених у договорі кредитних коштів на рахунок товариства.

Згідно долученої до справи копії квитанції №14771 від 14 серпня 2008р. про здійснення валютообмінної операції вбачається здійснення банком в інтересах ОСОБА_3 обміну 21 225,31 дол. США й перерахування того ж дня на рахунок продавця транспортного засобу частини вартості автомобіля Форд - С МАХ 2007року випуску, в сумі 95030грн., договір про придбання якого позивачкою було укладено 07 серпня 2008р. /а.с.161-163/.

Відкрито було на ім'я ОСОБА_3 й мультивалютний рахунок № НОМЕР_1 МФО 300346 для зарахування коштів, спрямованих нею на погашення заборгованості за договором /а.с.171-177/.

Окрім цього, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 після укладення кредитного договору й придбання на отримані у кредит грошові кошти транспортного засобу, виконувалися передбачені умовами кредитного договору зобов'язання й періодично вносилися щомісячні платежі на його виконання саме на рахунок № НОМЕР_1 МФО 300346 /а.с. 171-177/ .

З огляду на викладене, колегія суддів визнає безпідставними посилання апеляційної скарги про невідкриття фінансовою установою на ім'я ОСОБА_3 рахунку й відсутність у договорі його істотних умов.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, а також матеріали справи, у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав до визнання укладеного між сторонами договору недійсним.

Рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи та долученим до справи доказам, й доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує й вимоги ч.2 ст.308 ЦПК України, у відповідності до яких не може бути скасовано правильне по суті й справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 761/16795/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2613/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Сіромашенко Н.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.