У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2015 Справа №607/5320/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

Головуючої Черніцької І.М.

за участю секретаря Вербицького Р.А.

з участю представника ДВС ОСОБА_1

розглянувши подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції звернулася до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 до виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

В обґрунтування вимог вказує, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції (надалі - Відділ) перебуває виконавчий лист виданий 26 грудня 2013 року № 607/20699/13-ц Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2Т.в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 та Вікторії у розмірі по 350,00 грн., на кожну дитину щомісячно, починаючи з 07 листопада 2013 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Державним виконавцем 15.01.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 41495115, яка направлена стягувачу (до відома) та боржнику (для виконання) рекомендованою кореспонденцією.

Посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання рішень суду, просить подання задовольнити.

В судовому засіданні державний виконавець відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції ОСОБА_1 подання підтримала, просила задовольнити.

Судом встановлено, що на виконанні у відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист виданий Тернопільським міськрайонним судом від 26 грудня 2013 року № 607/20699/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 та Вікторії у розмірі по 350,00 грн., на кожну дитину щомісячно, починаючи з 07 листопада 2013 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Державним виконавцем 15.01.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 41495115.

Згідно інформації ВДАІ УМВСУ в Тернопільській області транспортні засоби на території Тернопільської області за боржником не зареєстровані.

Згідно інформації Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки технологічні транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно відповіді Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні.

Згідно інформації Державної податкової служби України у боржника відсутні відкриті рахунки в банківських установах. Інформація щодо джерел отримання доходів ОСОБА_2 відсутня.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, інформацію не знайдено. Згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які отримують пенсії, інформацію не знайдено.

Згідно відповіді Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області, громадянин ОСОБА_2 документований паспортом для виїзду за кордон серії АТ № 878500, виданим 04.12.2001, органом 1900.

Згідно проведеного державним виконавцем розрахунку заборгованості по аліментах станом на 01.02.2015 року залишок заборгованості становить 10 400 грн.

24.02.2015 року державним виконавцем за вих. № 3360 надіслано розрахунок заборгованості по аліментах станом на 01.02.2015 року сторонам виконавчого провадження.

Суд, розглянувши подання, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення старшого виконавця відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції ОСОБА_1, вважає, що подання не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" неврегульовані аліментні, договірні чи інші не виконані зобов'язання, а також ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника судовим рішенням є підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду його за кордон до їх виконання.

Згідно з вимогами ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З вищевказаних вимог закону слідує те, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Тобто, наявність лише самого зобов'язання, відсутності надходжень в рахунок погашення заборгованості, чи значного терміну невиконання зобов'язання, не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

А тому, доводи державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції ОСОБА_1, зазначені у поданні, не є достатньою підставою вважати, що боржник ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Також, матеріалами справи не підтверджено і тих обставин, що ОСОБА_2 має намір покинути територію України та ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

Так, в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази надсилання ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням постанови про відкриття виконавчого провадження та доказів отримання останнього такої постанови; доказів, які б підтверджували факт ухилення ОСОБА_2 від виконання зобовязання.

Відтак, факт ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань відсутній та представником відділу примусового виконання рішень не доведений.

Відсутність майна у боржника та відсутність надходжень щодо виконання виконавчого листа не свідчить про ухилення останнього від виконання зобовязання.

В силу вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 2 «Свобода пересування» Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, наголошено, що кожен є вільним залишати будь - яку країну, включно із своєю власною, й обмеження може бути встановлено законом в разі крайньої необхідності в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину й захисту здоров'я чи моралі, й якщо це виправдано суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Крім того, в поданні державним виконавцем не обґрунтовано, в чому саме, є крайня необхідність, в розумінні ст. 2 «Свобода пересування» Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосування обмеження виїзду боржника за кордон, і яким чином це сприятиме погашенню існуючого боргу.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 210, 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.М. Черніцька