Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1798/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Бершадська О. В.
Категорія - спори, що виникають із договорів позики, кредиту банківського вкладу
Доповідач Сукач Т. О.
УХВАЛА

Іменем України

17.09.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Сукач Т.О.

суддів - Бубличенко В.П.

Мурашка С.І.

при секретарі - Бодопрост М.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 червня 2015 року і

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 червня 2015 року відмовлено у задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким вимоги банку задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк», Бистрова С.А., який підтримував доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Міхальової В.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та обґрунтованість доводів апеляційної скарги у встановлених статтю 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строку позовної давності для пред'явлення вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, встановлений ст. 257 ЦК України, і пропуск цього строку є підставою для відмови у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки суд дійшов його з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст. 536 ЦК України ).

Судом з'ясовано, що 31.08.2006 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», і ОСОБА_3 укладено кредитно-заставний договір №KGNLRX07340227, за умовами якого відповідачка у ПАТ КБ «ПриватБанк» отримала кредит в у сумі 1 953,60 грн. на строк 18 місяців, з 31.08.2006 року по 29.02.2008 року, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 2,0 % на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 38,1 грн. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 177,6 грн. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період з 15 по 20 число кожного місяця у сумі 168,73 грн., яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами.

У заяві про надання кредиту зазначено, що укладений між банком і відповідачем кредитний договір складається із заяви позивальника, Умов надання споживного кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) та Тарифів (а.с.3).

Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 умови кредитного договору не виконує, у зв'язку з чим станом на 28.03.2012 року має заборгованість за кредитним в сумі 32 966,88 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1 833,45 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 11 702,45 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 571,50 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 16 813,44 грн., а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - фіксована частина і 1 546,04 грн. - процентна складова (а.с.2).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Частиною першою статті 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Із змісту кредитного договору вбачається, що строк дії договору сторонами визначено з 31.08.2006 року по 29.02.2008 року. Ураховуючи положення закону щодо загального строку позовної даності (3 роки), строк для пред'явлення вимог за цим договором спливає 28.02.2011 року ( ст.254 ч. ч.3 ЦК України).

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, з'ясовано, що останній платіж на погашення заборгованості за договором №KGNLRX07340227 від 31.08.2006 року відповідачкою було здійснено 15.11.2006 року (а.с.2).

З позовом до суду про стягнення заборгованості ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося 18 квітня 2012 року, вже за межами позовної давності.

11 червня 2015 року представник відповідачки подала до суду заяву про застосування строків позовної давності (а.с.80-82).

З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає, що суд, встановивши наявність у відповідачки заборгованості за кредитним договором в сумі 32 966,88 грн., обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позову у зв'язку із спливом позовної давності.

Суд правильно не прийняв до уваги, як доказ укладення між сторонами у письмовій формі договору про збільшення позовної давності, положення п.5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), у якому зазначено, що строк позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що при підписані сторонами кредитного договору №KGNLRX07340227 від 31.08.2006 року діяли Умови надання споживчого кредиту в редакції, що передбачає збільшення строку позовної давності, ці Умови не є складовою частиною укладеного між сторонами договору, оскільки відповідачкою вони не підписувались.

Такий висновок суду узгоджується з правою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 11 лютого 2015 року при розгляді справи № 6-240цс14.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав та доказів для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до наданих доказів, по суті правильне, що згідно ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін

Керуючись ст.ст.209,307,308,313,314,315 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 червня 2015 року залишити без змін .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді