Справа № 639/3750/15-ц
2/639/1317/15
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Шиянової Л.О.
за участю секретаря Крбеян К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради та просила ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на 19/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою м. Харків, вул. Пахаря, 64, в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка ОСОБА_2. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона, ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 в період з 20 грудня 1954 року. ОСОБА_2 помер 17.07.2010 року. ОСОБА_4 на підставі рішення Жовтневого районного народного суду м.Харкова від 15.12.1989 р належить 19/100 частин домоволодіння по вул. Горобинової 64/21 (надалі перейменоване на вул. Пахаря, 64) у Харкові, куди входять 1/3 частина приміщень у будинку літ. «А»: 2-3,2-4,3-3,3-4; ? частину приміщень П, Ш; ? частину огорож № 2, вбиральні «Г», погреби «Е», ганок «а», водопровід № 3, басейн I. На підставі рішення IХ сесії Харківської міської ради ХХIV скликання від 25.12.2002 р. назва вулиці «Червоного Пахаря» змінено на вулицю «Пахаря». Після смерті ОСОБА_2, 17.07.2010 р, ОСОБА_3 прийняла спадщину, отримав свідоцтво про право власності в порядку спадкування на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 у Харкові. Оформити спадщину на 19/100 частин домоволодіння по вул. Пахаря, 64 у м. Харкові, що належать ОСОБА_2, в даний час не представляється можливим, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності на вищевказане домоволодіння, що робить неможливим отримання у нотаріуса відповідного свідоцтва. Позивач просить суд визнати за нею право власності на 19/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою м. Харків, вул. Пахаря, 64, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2, у звязку з чим звернулася з даним позовом до суду.
В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, через канцелярію суду 28.07.2015 року надійшла заява з проханням слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав письмові пояснення, в яких просив суд прийняти законне та обґрунтоване рішення на підставі наявних у справі матеріалів, справу розглянути без його участі.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України кожна сторона повинна довести ти обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Так у судовому засіданні встановлені такі факти і обставини, які підтверджені належними доказами.
Позивач по справі ОСОБА_5 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 20.12.1954 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.3).
ОСОБА_2 помер 17 липня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-ВЛ № 275247, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (а.с. 4).
На підставі рішення Жовтневого районного народного суду м.Харкова від 15 грудня 1989 року ОСОБА_2 належить 19/100 частин домоволодіння по вул. Горобинової 64/21 (надалі перейменоване на вул. Пахаря, 64) у Харкові, куди входять 1/3 частина приміщень у будинку літ. «А»: 2-3,2-4,3-3,3-4; ? частину приміщень П, Ш; ? частину огорож № 2, вбиральні «Г», погреби «Е», ганок «а», водопровід № 3, басейн I (а.с. 5-6)
Згідно рішення IХ сесії Харківської міської ради ХХIV скликання від 25 грудня 2002 р. назва вулиці «Червоного Пахаря» змінено на вулицю «Пахаря» (а.с. 7 зворот).
Як вбачається із копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 22 лютого 2011 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, спадкоємцем майна ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 17 липня 2010 року, є його дружина, ОСОБА_3. (а.с. 7).
Оформити у нотаріуса спадщину на 19/100 частин домоволодіння по вул. Пахаря, 64 у м Харкові яка належить ОСОБА_2, не представляється можливим, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності на вищевказане домоволодіння.
Як вбачається з інформаційного листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №№ 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року при вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до вимог ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування , не прийняття ними спадщини або відмови від її прийняття.
Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Судом достовірно встановлено, що на час відкриття спадщини позивач була єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, як дружина.
Відповідно до частин 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї .
Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка.
Як вбачається із відповіді 5 ХДНК № 1645/01-16 від 04.06.2015 року, згідно алфавітних книг обліку спадкових справ і книш обліку та реєстрації спадкових справ Пятої Харківської державної нотаріальної контори, після померлого 17 липня 2010 року ОСОБА_2, заяви про прийняття та про відмову від прийняття спадщини не подавалися, спадкова справа не заводилася (а.с 26).
Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.
Відповідно до ч.2 ст.392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності .
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст..ст.3,4,10,11,60,88,169,208,209,212-215,218 ЦПК України; ст..ст.16,331,334,392,1268,1270,1296,1297 ЦК України; інформаційним листом ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013; Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року; суд -
ВИРІШИВ :
Позов ОСОБА_3 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_3 право власності на 19/100 частин домоволодіння, розташованого по вул. Пахаря, 64 у м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 17 липня 2010 року у м. Харкові.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л.О. Шиянова