№ провадження 2/208/116/15
РІШЕННЯ

Іменем України

29 квітня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська

у складі: головуючого судді Гібалюк Т.Я.

при секретарі Бардадим О.В.

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Заводської районної у місті Дніпродзержинську ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Заводської районної у місті Дніпродзержинську ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивує тим, що у 1999 році померла його мама ОСОБА_3. Після її смерті залишилося спадкове майно: глиняний житловий будинок, загальною площею 10,8 кв.м., який розташований у с. Сорочине, вул. Красіна,77 на території Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області. Він є єдиним спадкоємцем та бажає прийняти спадщину.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов.

В судове засідання представник відповідача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Суд, вивчив матеріали справи, вислухав учасників процесу, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, не підлягають задоволенню.

29 січня 1999 р. померла ОСОБА_3, яка проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті у встановлений законом шестимісячний строк, спадкоємці, які бажали прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживали постійно із спадкодавцем, не зверталися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1270 ЦПК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно отриманої інформації зі спадкового реєстру після померлої ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, спадкоємці померлої із заявою про прийняття спадщини не зверталися, про що свідчить витяг зі Спадкового реєстру № 38981282 виданий приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_4 28 листопада 2014 р.

Відповідно до положень ст. 1272 ЦПК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Пленума Верховного Суду України, №7 від 30 травня 2008 р. Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) , а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Оскільки ОСОБА_3 померла у 1999 році, під час дії Цивільного Кодексу України, який прийнятий 18 липня 1963 р., то відповідно до положень ст. 550 ЦК України цього Кодексу, шестимісячний строк для прийняття спадщини, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Відповідно до ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України в редакції від 16 січня 2003 р., цей Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються дотих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до положень ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України в редакції від 16 січня 2003 р., правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

На час відкриття спадщини у 1999 році, в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.

Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 531 ЦК УРСР.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

В судовому засіданні позивач не навів суду поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, яка відкрилася у січні 1999 року. Він також пояснив, що не інтересувався спадщиною, не користувався домоволодінням, яке розташоване у селі Сорочине, в звязку з чим на теперішній час глиняний житловий будинок знищений часом, повністю розвалився.

Крім того, позивач не надав суду обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого МЮ України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчинені нотаріальної дії, зобовязаний викласти причини відмови в письмовій формі У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

В судовому засіданні позивач пояснив, що він не звертався до нотаріуса з вимогою про отримання мотивованої постанови, вважаючи що йому достатньо розяснення законодавства, зробленого нотаріусом.

Як вбачається з письмових пояснень приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_4, спадкова справа за заявою ОСОБА_1 не заводилася. При відсутності вимоги особи, про винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус надає розяснення чому свідоцтво про право на спадщину не може бути видане у разі пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Керуючись ст.ст. 10,11,59-61, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд -

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Заводської районної у місті Дніпродзержинську ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Гібалюк Т. Я.