Номер провадження: 22-ц/785/1971/15
Головуючий у першій інстанції Барвенко В. К.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Виноградової Л.Є.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 04 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання в рівних частках права власності на майно в порядку спадкування,

встановила:

22 липня 2014 року позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із позовною заявою, яку в подальшому уточнили, та в якій просили визнати за ними в рівних частках право власності на садовий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1,в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги мотивували тим, що за життя спадкодавцю ОСОБА_4 належав вищевказаний садовий будинок, однак через відсутність правовстановлюючих документів, державним нотаріусом Шостої одеської нотаріальної контори 16 серпня 2014 року була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії.

Оскільки всі позивачі у встановленому законом порядку і строки прийняли спадщину, просили їх позовні вимоги задовольнити.

Представник Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечував (а.с.43).

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 04 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ставлять питання про скасування зазначеного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення їх позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду було ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачі не довели суду того, що спадкодавцю ОСОБА_4 за життя на праві приватної власності належав садовий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (далі - спірний садовий будинок).

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, за життя ОСОБА_4 належала земельна ділянка АДРЕСА_1, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 054374, виданого 15.04.2000 року Любопільською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 693 (а.с.15)

Суд правильно виходив із того, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина. Із матеріалів спадкової справи № 02-14, заведеної 24.03.2014 року Шостою одеською державною нотаріальною конторою, вбачається, що позивачі є єдиними спадкоємцями майна ОСОБА_4 (а.с.56-80).

Разом з тим, постановою від 16.08.2014 року державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину (садовий будинок), що залишився після смерті ОСОБА_4, через відсутність правовстановлюючого документу.

Звертаючись до суду з позовом, позивачі обгрунтовували свої вимоги тим, що за життя ОСОБА_4 на вищевказаній земельній ділянці в 1990 році побудував садовий будинок, та посилались на технічний паспорт, виготовлений Комінтернівським БТІ станом на 25.07.2014 року (а.с.31-37).

Однак, із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії НОМЕР_1, виданого 11.02.2011 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, а/з про смерть № 276 від 11.02.2011 року (а.с.12).

У в'язку з цим, вищевказаний технічний паспорт є неналежним доказом у справі, оскільки виготовлений на ім'я ОСОБА_4 через три з половиною років після його смерті.

Судом першої інстанції обгрунтовано встановлено, що у відповідності до відповіді Комінтернівського районного БТІ від 25.11.2014 року № 1295 державної реєстрації права власності на садовий будинок за ОСОБА_4 немає.

Із відповіді Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 26.11.2014 року № 02-13/17/148 вбачається, що погосподарські книги на садівничі товариства не ведуться.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що спадкодавцю ОСОБА_4 за життя було надано дозвіл на будівництво спірного садового будинку, а також того, що цей будинок будувався ним у відповідності до проектної документації та з дотриманням будівельних норм і правил.

Посилання апелянтів на паспорт на забудову земельної ділянки АДРЕСА_1 за 1988 рік (а.с. 105-106) також не може свідчити про належність спірного садового будинку спадкодавцю ОСОБА_4, оскільки паспорт оформлений на ім'я ОСОБА_6, яка була тещею спадкодавця ОСОБА_4 та мамою апелянта ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про народження останньої та про укладення шлюбу (а.с.108, 109).

Таким чином, оскільки жодних доказів того, що забудовник ОСОБА_6 за життя передала свої права забудовника спадкодавцю ОСОБА_4, матеріали справи не містять, то у суду відсутні будь-які правові підстави вважати, що спірний садовий будинок за життя належав спадкодавцю ОСОБА_4, навіть при наявності доказів того, що він збудований до 1992 року, як на те посилались представники апелянта ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції.

З підстав викладеного, суд першої інстанції також обгрунтовано не прийняв до уваги визнання відповідачем позову, оскільки це суперечить вимогам діючого цивільного законодавства.

При цьому колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Враховуючи вищевикладене, та те, що позивачі не довели суду факту належності спірного садового будинку за життя спадкодавцю ОСОБА_4, правові підстави для задоволення позовних вимог а також апеляційної скарги відсутні.

Слід також зазначити, що у разі, якщо Любопільська сільська рада Комінтернівського району Одеської області не заперечує проти передачі у власність позивачам спірного садового будинку, то для зазначених дій існує інший спосіб захисту та інший порядок реалізації позивачами своїх прав.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявники апеляційної скарги не надали суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія судів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 04 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Л.Є. Виноградова

Н.А. Кононенко