Справа № 755/4729/15-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Коваленко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристична компанія "А-МИР ТУР", Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт" про захист прав споживачів.

Представником позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлено клопотання та подана відповідна заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах ціни позову на все рухоме, нерухоме майно та кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ "Туристична компанія "А-МИР ТУР" у тому числі, але не обмежуючись, на рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Клопотання мотивує тим, що відповідач ТОВ "Туристична компанія "А-МИР ТУР" не виконало свої договірні зобов'язання, кошти позивачу не повернуло.

Позивач та представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали клопотання представника позивача.

Представник відповідача ПАТ Банк "Контракт" Брагінський П.О. у вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Суд, вислухавши клопотання представника позивача та думку учасників судового засідання з приводу заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень статті 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову визначені ч. ч. 1, 2 ст. 152 ЦПК України.

Як убачається зі змісту заявлених вимог, предметом спору є стягнення грошових коштів за невиконання договору про туристичне обслуговування, пені та моральної шкоди.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання про вжиття заходів забезпечення позову представник позивача посилається на те, що відповідач ТОВ "Туристична компанія "А-МИР-ТУР" за спливом трьох місяців і до даного часу не повернув позивачу сплачені за договором кошти, з позивачем не контактує, інших послуг взамін не наданих не пропонував, кореспонденцію за адресою своєї реєстрації не отримує, у телефонній розмові менеджер вказаного відповідача повідомила, що вона звільнилася, а директор вказала, що вони тимчасово не працюють у зв"язку з відсутністю клієнтів, що свідчить про небажання повертати позивачу кошти та намагання унеможливити виконання рішення суду при задоволенні позову.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику.

Як зазначено вище, представник позивача просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на рухоме і нерухоме майно та кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ "Туристична компанія "А-МИР ТУР".

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 N 9, вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

В обґрунтування вимог про вжиття заходів забезпечення позову представник позивача посилається на те, що сплачені кошти за укладеним договором ТОВ "Туристична компанія "А-МИР ТУР" позивачу не повертає, з позивачем не контактує.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги, що підлягає перевірці судом сума заявлених позовних вимог та те, що позивачем не мотивовано та не доведено обставин того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення

виконання рішення суду у разі задоволення позову, майновий стан вказаного відповідача та його платоспроможність не підтверджені будь-якими доказами і є припущеннями позивача, тому клопотання задоволенню не підлягає та заяву про забезпечення доказів слід повернути заявнику без розгляду.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 р. № 9, суд,-

у х в а л и в :

Повернути заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Виниченко