Справа № 647/837/15-ц
№ провадження 2/647/375/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12.05.2015 року Бериславський районний суд Херсонської області складі:
головуючого-судді: Корсаненкової О.О.
секретаря: Онус О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, суд -
Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, посилаючись на те, що відповідно свідоцтву про право на спадщину за заповітом від 27.11.1993 року він є власником домоволодіння АДРЕСА_1. В даному домоволодінні, крім нього, зареєстровані його сестра ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3 Більше двадцяти років відповідачі у зазначеному будинку не проживають, зібрали свої речі та добровільно виїхали до м.Севастополя АРК. Стосунків із родичами позивач не підтримує. Їх реєстрації в належному йому домоволодінні, перешкоджає останньому в розпорядженні своїм майном. У зв'язку з чим, в порядку ст.391 ЦК України, позивач просив суд усунути перешкоди в користуванні житлом, шляхом зняття ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з реєстраційного обліку.
В судовому засіданні, до початку судового розгляду, позивач змінив предмет та підстави позову, а саме просив суд, в порядку ст.405 ЦК України, визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в домоволодінні АДРЕСА_1.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, причину своєї неявки не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, свідка та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1, позивач по справі, відповідно свідоцтву про право на спадщину за заповітом від 27.11.1993 року є власником домоволодіння АДРЕСА_1.
В зазначеному будинку, як вбачається з домової книги та довідки - підтвердження виконавчого комітету Козацької селищної ради Бериславського району Херсонської області № 711 від 10.04.2015 року, крім позивача, зареєстровані його сестра ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3, які за даною адресою з 1990 року не проживають.
Факт не проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 протягом останніх десяти років за адресою АДРЕСА_1 повністю підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідком, даних про його зацікавленість в результаті розгляду справи не виявлено.
Згiдно положень ст.4 ЦПК України суд, здiйснюючи правосуддя захищає права, свободи та iнтереси фiзичних осiб у спосiб, визначений законами України. Перелiк способу захисту цивiльних прав та iнтересiв мiститься в статтi 16 ЦК Укаїни. Цей перелiк не є вичерпним i суд може захистити цивiльне право або інтерес iншим способом, що встановлений законом або договором.
У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.
Враховуючи встановлені обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні належними доказами та положення діючого в Україні цивільного та житлового законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що права позивача як власника житла підлягають захисту у обраний ним спосіб відповідно до вимог ст.405 ЦК України. Зазначене узгоджується із правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду України вiд 16.01.2012 року за № 6-57цс11.
У зв'язку з тим, що відповідачі більше десяти років без поважних причин не проживають в домоволодінні АДРЕСА_1, ніяких перешкод у користуванні жилою площею їм не чинилось, на підставі вимог ст. 405 ЦК України суд вважає можливим визнати, що вони втратили право користування житловим приміщенням у вищезазначеному домоволодінні.
Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.405 ЦК України, постановою Верховного Суду України вiд 16.01.2012 року за № 6-57цс11, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в домоволодінні АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Суддя О.О.Корсаненкова