Категорія 48Доповідач Вавшко В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

ГоловуючогоВавшка В.С.,
суддів:Стеблюк Л.П., Якименко Л.П.,
При секретарі:Пантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано об'єктом спільної сумісної вартості подружжя майно на загальну суму 50524,96 грн. та поділено спільне сумісне майно між подружжям, виділивши:

ОСОБА_6 посудомийну машину вартістю 2224 грн., витяжку - 703 грн., фото рамку - 800 грн., телефон - 310 грн., фотоапарат - 1700 грн., манікюрний набір - 149 грн., диван - 7000 грн., тумба під телевізор - 400 грн., шафа-купе - 6500 грн., люстра - 1100 грн., автомобільний відеореєстратор «Gazer» - 729,96 грн., тример «Philips» (машинка для стрижки) - 278 грн., пилосос - 1254 грн., камін електричний - 1140 грн., люстра - 900 грн., а всього на загальну суму - 25 187, 96 грн.

ОСОБА_7 меблі для кухні вартістю 7800 грн., газову плиту - 4500 грн., ліжко з тумбами - 3000 грн., матрац - 1600 грн., мультіварку - 937 грн., стіл з стільцями на кухню - 2200 грн., меблі для прихожої - 2000 грн., тумба з умивальником - 900 грн., люстра - 300 грн., люстра - 700 грн., шафа навісна для ванни - 1400 грн., а всього на суму 25 337 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 грошову компенсацію різниці вартості долей у спільному сумісному майні у розмірі 74,52 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у розмір 253 грн.

На таке рішення ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи; неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 червня 2012 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу актовий запис № 815 в органах Вінницького міськвідділу РАГЦУ.

Від шлюбу мають дочку, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб до нинішнього часу не розірваний, хоча відповідач звертався до суду з позовом про розірвання шлюбу.

За час спільного проживання сторони за спільні кошти придбали майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Позивач навівши у позові перелік цього майна оцінив його на загальну суму 84 778 грн. Відповідач погодився з оцінкою вартості кожного предмету майна, але не визнав частину переліченого майна як об'єкту права спільної сумісної власності подружжя.

Суд першої інстанції не визнав спільним сумісним майном подружжя, придбаним під час шлюбу за спільні кошти, а саме: пральну машину, холодильник, мікрохвильову піч, м'ясорубку, кухонний комбайн, електрофен жіночий, праску, музичний центр, блендер, штори і тюлі, оскільки позивачем не надано жодних доказів того, що вказане майно було придбане у шлюбі за спільні кошти. Натомість твердження відповідача про належність цього майна їй і її батькам підтверджене показами свідків, які нічим не спростовані.

Зазначені в переліку двері (6 штук), крани (3 штуки), ванна, умивальник, мийка кухонна судом також не включено до переліку спільно нажитого майна подружжя і підлягати поділу, оскільки суд рахував їх складовими квартири, яка також являється предметом поділу в іншому судовому процесі, а тому відмовив у розподілі цього майна між подружжям.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач частково визнала позов та не заперечувала того, що за час спільного проживання з позивачем ними було придбано майно. Вирішуючи питання про поділ майна подружжя, суд першої інстанції врахував матеріальний стан кожного з подружжя, наявність дітей, а також побажання сторін на виділення їм у власність тих чи інших предметів майна. Суд врахував наявність різниці вартості часток у спільному сумісному майні та присудив відповідну грошову компенсацію одному з подружжя.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи та відповідні їм правовідносини та правильно застосовані норми матеріального права.

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 2 ст. 60 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно зі ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Пункт 22 постанови Пленуму верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснив, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи.

Згідно із ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Способи та порядок поділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначені ст. 71 СК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 71 СК України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Колегією суддів встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу ними було придбано майно за спільні кошти.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував до складу спільного майна подружжя майно на загальну вартість 34 253, 04 грн., а саме: пральну машину, вартістю 3500 грн., мікрохвильову піч - 1770 грн., холодильник «Вірпул» - 3990 грн., кухонний комбайн - 1900 грн., музичний центр - 2100 грн., газову колонку та інше майно, яке вказано у акті від 28.11.2014 року (а.с. 60), колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ці доводи ретельно перевірені судом першої інстанції та їм дана правильна оцінка ні підставі ч. 1 ст. 212 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не виконано ст. 212 ЦПК України є неаргументованими, оскільки колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції. Відмова суду у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про допит свідків, на що звертається увага в апеляційній скарзі, була належно аргументована судом, тому суд в цьому випадку дотримався вимог ст..58 і ст.60 ЦПК України.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про виключення частини майна з переліку, як такого, що не підлягало поділу між подружжям, оскільки було встановлено, що це майно було придбано до моменту укладання шлюбу, а інша частина майна є приналежністю головної речі (квартири) та окремому поділу не підлягало. Такі висновки суду підтверджені належними доказами та не спростовані доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, та в силу ст.308 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя : (підпис) В.С. Вавшко

Судді : (підпис) М.М. Якименко

(підпис) Л.П. Стеблюк

З оригіналом вірно :