Справа № 738/378/15-ц
№ провадження 2/738/143/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi

суддi Парфененко О.Я.,

секретаря судового засідання Зубкович Н.Ф.,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовом ОСОБА_2 до Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувсь до суду з позовом до Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 була мати позивача ОСОБА_4, яка відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу УРСР фактично прийняла спадщину, так як постійно проживала із спадкодавцем, але юридично не оформила спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивача ОСОБА_4, яка склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. До складу спадкової маси входить житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 та інше майно. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не з'явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Враховуючи, що цивільні правовідносини виникли до та після набрання чинності Цивільним кодексом України (2003 року), оскільки спадщина на одну частину спірного майна відкрилася до 01 січня 2004 року, а на іншу частину - після 01 січня 2004 року, тому спадкові відносини необхідно регулювати Цивільним кодексом Української РСР (1963 року) та Цивільним кодексом України (2003 року).

Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина та батьки померлого. Для прийняття спадщини відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК Української РСР необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно із Законом УРСР «Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР» (від 02 червня 1968 року) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особового рахунку записувались прізвище, ім'я по батькові глави сім'ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України «Про власність» 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачено, самовільно збудованими вони також не являються так як були збудовані та зареєстровані згідно діючого на той час законодавства.

У довідці № 172 від 04 березня 2015 року, виданій виконкомом Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області, зазначено, що згідно з даними погосподарської книги №11 за 1991 - 1995 роки, житловий будинок надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 зареєстрований в сільській раді з 1965 року під № 482. Станом на 15 квітня 1991 року домоволодіння мало статус колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_3 - зареєстрований з 1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року та члени двору: дружина ОСОБА_4 - зареєстрована з 1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року; син ОСОБА_2 - зареєстрований з 1990 року до теперішнього часу. За житловим будинком закріплені земельні ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,35 га про що зазначено у довідці № 171 від 04 березня 2015 року, виданій виконкомом Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області (а.с. 48, 49).

Суд враховує, що відповідно до роз'яснень, викладених в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року зі змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених норм та записів в погосподарських книгах Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області встановлено, що спірний будинок належав на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 у рівних частках, а саме по 1/3 частці кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року у селі Стольне Менського району Чернігівської області помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7).

Позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3, так як являється сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11).

Згідно із спадковою справою № 158/1994, заведеною Менською районною державною нотаріальною конторою щодо майна ОСОБА_3, позивач ОСОБА_2, як спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину після смерті свого батька - ОСОБА_3 та оформив спадкові права на пай у ксп «Праця». У матеріалах спадкової справи відсутні заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1020/02-31 від 30 квітня 2015 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину спірного житлового будинку після померлого ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. (а.с. 79-84, 90).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в селі Стольне Менського району Чернігівської області померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8).

Із заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області 10 березня 2009 року вбачається, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що все майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, на що вона за законом буде мати право заповідає - ОСОБА_2 (а.с.10).

З матеріалів спадкової справи після померлої ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2, відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1269, ст. 1270 ЦК України, як спадкоємець за заповітом, своєчасно звернувся до Менської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та оформив спадкові права на земельні ділянки. У матеріалах спадкової справи відсутні заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 526/02-31 від 03 березня 2015 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину спірного житлового будинку після померлої ОСОБА_4 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього (а.с. 45, 56-71).

З інформаційної довідки, щодо нерухомого майна № 354 від 04 лютого 2015 року, виданої КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради» вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 15).

Згідно із звітом про оцінку майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1, вбачається, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами складає 19310,00 грн. (а.с.21-44).

Дослідженням технічного паспорту, виготовленого Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації, встановлено, що будівництво спірного будинку з надвірними будівлями завершено: будинку - у 1952 році, надвірних будівель - у 1990 році; будинок має такі характеристики: житловий будинок А-1, погріб з шийкою Г-1, погріб з шийкою К-1, прибудова А1-1, навіс а1-1, сарай Б-1, сарай Б1-1, навіс Б2-1, навіс В-1, сарай Д-1, убиральня Ж-1, літня кухня З-1, навіс З1-1, гараж Л-1, ґанок а-1, колодязь питний №1 (а.с. 16-21).

За таких обставин, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1, оскільки позивач має право: на 1/3 частку спірного житлового будинку, як спадкове майно за законом, після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року; на 1/3 частку спірного житлового будинку, як спадкове майно за заповітом, після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року та на 1/3 частку спірного житлового будинку, як належну йому особисто частку в колгоспному дворі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 120, 529, 548, 549, ЦК УРСР (1963 року), ст.ст.1223, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Я. Парфененко