Справа № 212/3678/15-ц
Провадження № 2/177/1018/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 жовтня 2015 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Коваль Н. В.

за участі: секретаря Дзиговської Т. Б.,

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2015 року. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. 13.08.2015 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу направлено на розгляд до Криворізького районного суду Дніпропетровської області на підставі ст.109,110,116 ЦПК України. 01.09.2015 року ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області справу прийнято до свого провадження. В обґрунтування позову позивач зазначив, що з відповідачем ОСОБА_2 перебував в зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 1991 року.

Від шлюбу з ОСОБА_2 мають трьох дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Шлюб розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. При розірванні шлюбу питання про місце проживання дітей не вирішувалось.

Спільний син ОСОБА_4, проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні та вихованні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї. Син з 13.01.2014 року навчається в Жовтянській загальноосвітній школі 1-111 ступенів Софіївського району.

ОСОБА_4 має статус дитини-інваліда, що підтверджується пенсійним посвідченням, яке видане 12.11.2013 року і отримує пенсію і розмірі 1230 грн.80 коп. Пенсію отримує відповідач ОСОБА_2 та витрачає її на свої потреби.

Він неодноразово звертався до працівників управління праці та соціального захисту населення Жовтневої райдержадміністрації м. Кривого Рогу, про переведення пенсійної справи за місцем проживання сина - в Софіївський район, та щоб він, як батько неповнолітнього сина і його законний представник міг отримувати належні йому кошти та розпоряджатися ними, але отримав відмову. При цьому пояснили, що місце проживання дитини вирішує суд.

Разом з сином проживають в будинку АДРЕСА_1. Будинок належить його матері ОСОБА_6 і вона не заперечує проти того, щоб він разом з сином проживали в її будинку. В даному будинку по зареєстрований з 2005 року. Тому просить суд визначити місце проживання дитині ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з ним позивачем за місцем проживання АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та пояснив, що всі пояснення викладені в позові. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить відмовити позивачу в позові.

Представник третьої особи в судовому засіданні не був присутнім, надав заяву про розгляд справу у відсутність представника, проти позовних вимог не заперечує.

Неповнолітній ОСОБА_4, 1999 року народження в судовому засіданні пояснив суду, що він проживає в гуртожитку який знаходить при навчальному закладі, але на вихідні приїздить за місцем проживання батька, АДРЕСА_1, його все влаштовує, він бажає і далі проживати за цією адресою.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, 1999 року народження, що підтверджується його свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 27.09.1999 року народження (а.с.5). На сьогоднішній день неповнолітній ОСОБА_1, 1999 року народження проживає за місцем реєстрації свого батька за адресою: АДРЕСА_1, він бажає і далі проживати за цією адресою.

Позов пред'явлено про встановлення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_1, 1999 року народження якому виповнилось шістнадцять років.

Відповідно до ч.3 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ст.29 ЦК України місце проживання фізичної особи визнається органом піклування або судом у віці від десяти до чотирнадцяти років.

З цих же причин орган опіки та піклування не зміг надати висновок стосовно визначення місця проживання ОСОБА_4 оскільки в силу зазначених норм закону він сам вправі обирати своє місце проживання, крім того сам неповнолітній ОСОБА_4 це зазначив в суді

Отже, враховуючі, що сину позивача на сьогоднішній день виповнилось шістнадцять років, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не засновані на законі, не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вимоги про розподіл судових витрати позивачем не заявлялись.

Керуючись ст.ст.10, 11, 88, 130, 209, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не брали участь у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: