Справа № 569/7432/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Рудики Л.Д.

при секретарі Гриценюк М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення № 61 Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»» про розірвання договору банківського вкладу та стягнення суми боргу за депозитами в іноземній валюті, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 300131/129641/6-14 в розмірі 280 дол. США 36 цент. США. Розірвати договір по депозитному вкладу за договором № 300131/157219/7-15 та стягнути депозитні кошти в розмірі 1000 дол. США.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що уклала з відповідачем договори банківських строкових вкладів. Після закінчення терміну вкладів та подання письмових заяв про їх повернення банк у порушення умов договору грошові вклади та нараховані відсотки не повернув.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала просила його задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав з урахуванням зменшених позовних вимог, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про день, місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ст.224 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши представлені у справі докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 10 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення №61 ОСОБА_3 укладено договір -заява №300131/129641/6-14 про банківський строковий депозит «Стандартна 6-ть місяців в іноземній валюті на суму 270 доларів США. Строк даного депозиту закінчився 10 травня 2015 року.

14 січня 2015 року мною ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі провідного економіста відділення №61 ОСОБА_4 укладено договір-заява №300131/157219/7-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 7-м місяців в іноземній валюті на суму 1000,00 доларів США. Строк депозиту закінчується 14 серпня 2015 року.

Згідно п.1 умов вказаних договорів відповідач прийняв від позивача на депозитний рахунок грошові кошти в іноземній валюті. Зокрема, відповідно договору від 10 листопада 2014 року на суму депозиту 270 доларів США на строк до 10 листопада 2014 року та у відповідності до п.2 Договору за користування коштами зобов'язався виплатити проценти за ставкою 11,0% річних , а згідно договору від 14 січня 2015 року на суму депозиту 1000 доларів США на строк до 14 серпня 2015 року та у відповідності до п.2 Договору за користування коштами зобов'язався виплатити проценти за ставкою 11,50% річних.

10 березня 2015 року, 15 травня 2015 року позивач зверталась до банку із заявами про повернення вкладу (депозиту), проте дані заяви було проігноровано.

Згідно виписки по особовому рахунку за період з 24.09.2015 року позивачу підлягають поверненню 280, 36 дол. США та 802, 89 дол. США

Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Грошові кошти згідно договору депозиту належать позивачеві на праві приватної власності.

Згідно ст. 317 ЦК України змістом права власності є права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як зазначено у ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до п. 3.3 Положення «Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», яке затверджено постановою правління Національного банку України за № 516 від 03.12.2003 р. банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно з ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом зазначеної норми закону та ст.1058 ЦК України, яка регулює правовідносини, що випливають з договору банківського вкладу, зобов'язання банку з повернення вкладу вважається виконаним, коли вкладнику буде надана реальна можливість отримати та розпорядитися ним на свій розсуд.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За приписами ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Оскільки позивач 12 травня 2015 року звертався до відповідача із письмовою заявою про розірвання договору вкладу №300131/157219/7-15 від 14.01.2015 року, а відповідач не виконав його вимогу, тому його порушене право підлягає захисту в судовому порядку. За таких обставин договір депозитного вкладу підлягає розірванню, оскільки це є бажання і вимога позивача - вкладника депозитних коштів.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; виконавець - суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Відповідно до ст.4 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав;

Відповідно до ст.41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Таким чином, відмова відповідача від повернення належних позивачу коштів на його вимогу є порушенням умов договору і прав позивача як власника.

Враховуючи, що відповідач свого права на участь у судовому засіданні не використав, заперечень не надав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Зменшені позовні вимоги ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»» про розірвання договору банківського вкладу та стягнення суми боргу за депозитами в іноземній валюті задовольнити повністю.

Розірвати договір-заяву №300131/157219/7-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» укладений 14 січня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 61 та стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 61 на користь ОСОБА_1 депозитні кошти в розмірі 802 дол. США 89 цент. США.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 61 на користь ОСОБА_1 депозитні кошти у розмірі 280 дол. США 36 цент. США за договором-заявою №300131/129641/6-14 про банківський строковий (депозит) «Стандарт « від 10 листопада 2014 року.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»»» в особі відділення № 61 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -