АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 666/6244/14-ц
Справа №22-ц/791/1126/2015р. Головуючий в І інстанції Іванищук А.А.
Категорія 5 Доповідач: Кутурланова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 року квітня місяця 21 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Кутурланової О.В.

Суддів Орловської Н.В.

Майданіка В.В.

При секретарі Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 25 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3, діючої в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року ОСОБА_3, діюча в інтересах малолітнього ОСОБА_4звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її малолітній син ОСОБА_4, як спадкоємиць першої черги за законом після смерті свого батька ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, має право на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 яка є спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_7, з якої 1/2 частина є спадковим майном; 1/6 частину банківських вкладів, які на час перебування у шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_7 знаходилися на розрахункових рахунках, відкритих на ім'я ОСОБА_2 в ПАТ «Кредитпромбанк» в сумі 739999,13 грн. та були зняті останньою після відкриття спадщини, з яких 369999,56 грн. є спадковим майном, та на 1/3 банківського вкладу ОСОБА_7, що знаходиться на розрахункових рахунках в ПАТ «Кредитпромбанк».

Оскільки відповідачі не визнають право власності на спадкове майно за малолітнім ОСОБА_4, а приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, ОСОБА_3, діюча в інтересах малолітнього сина ОСОБА_8 просила суд визнати за останнім право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частини вказаної квартири, на 1/6 частину вкладу, відкритого в ПАТ «Кретпромбанк» на ім'я ОСОБА_2, в розмірі 123333,19 грн. та стягнути з ОСОБА_2 вказану суму банківського вкладу, а також визнати за ОСОБА_4 право власності на 8975,59грн., що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 та на 876,57грн., що знаходяться на рахунку НОМЕР_2 в ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 25 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3, діючої в інтересах малолітнього ОСОБА_4в частині визнання за ним права власності на 1/6 частину вкладу, відкритого в ПАТ «Кретпромбанк» на ім'я ОСОБА_2, в розмірі 123333,19 грн., стягнення з ОСОБА_2 вказаної суми банківського вкладу, а також в частині визнання права власності на 1/3 частину банківського вкладу ОСОБА_7, що знаходиться на розрахункових рахунках в ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», залишено без розгляду.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 25 лютого 2015 року позов ОСОБА_3, діючої в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволено, визнано за малолітнім ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Стягнено з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судові витрати по 1218,00 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.03.1985 року по 18.10.2010 року.

В період шлюбуОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.1998 року набула право власності на ? частини квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 30.08.2010 року набула право власності на ? частину вказаної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 помер, на випадок своєї смерті спадкодавець заповіту не складав, його спадкоємцями за законом першої черги є дочка ОСОБА_6 та сини ОСОБА_5 і малолітній ОСОБА_4, інтереси якого представляє мати ОСОБА_3

Спадкоємці ОСОБА_7 у визначеніст.1270 ЦК України строки прийняли спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини відповідно до ст.1269 ЦК України.

Враховуючи, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розірвано 18.10.2010 року, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто до закінчення визначеного ст.72 СК України строку звернення до суду з вимогою про поділ майна подружжя, суд першої інстанції вірно вважав, що відсутні підстави для застосування строків давності у спірних правовідносинах.

Отже, враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання за малолітнім ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 права власності на належну останньому частку у спірній квартирі, набутій подружжям за час шлюбу.

Разом з тим, дійшовши вірного висновку про наявність у позивача права власності на частку у спірній квартирі в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, суд першої інстанції помилково визначив її розмір.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно п.2 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Частиною 1 ст.70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, оскільки ? частина квартири АДРЕСА_1 набута ОСОБА_2 хоч і в період шлюбу, однак на підставі договору дарування від 30.08.2010 року, то в силу положень п.2 ч.1 ст.57 СК України є її особистою приватною власністю, а тому часткою померлого ОСОБА_7 у спільній власності подружжя та відповідно об'єктом спадкування є 3/8 частини вказаної квартири (тобто половина від ? частин квартири, набутих подружжям в період шлюбу на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.1998 року).

Зважаючи на те, що положенями ст.1267 ЦК України вставнолена рівність часток кожного із спадкоємців за законом, то часткою неповнолітнього ОСОБА_4 у спадковій масі є 1/8 частина квартири АДРЕСА_1.

За наведених обставин, колегія суддів вважає необхідним відповідно до ст.309 ЦПК України змінити рішення суду першої інстанції в частині визнання за неповнолітнім ОСОБА_4 права власності на 1/6 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, зменшивши визначену судом частку з 1/6 до 1/8.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 25 лютого 2015 року змінити в частині визнання за малолітнім ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, зменшивши визначену судом частку з 1/6 до 1/8.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді