Справа № 461/5476/14 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/783/1972/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Шашкіної С.А.

При секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 грудня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ДП "Національна енергетична компанія Укренерго", Відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Західному регіоні", треті особи - ОСОБА_3 про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Стверджує, що судом не взято до уваги ту обставину, що з 01.02.2013 року по 01.11.2013 року позивач працюючи на посаді заступника начальника інспекції - начальника відділу енергетичного нагляду - старшого державного інспектора з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії інспекції Держенергонагляду у Львівській області із своїми посадовими обов'язками ознайомлений не був. А відтак він не міг бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за невиконання вимог посадової інструкції. Відповідачем не надано суду жодного доказу про підставність застосування до позивача 06.11.2013 року дисциплінарного стягнення у вигляді догани з одночасним позбавленням премії за жовтень місяць 2013 року.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін на підтримання та заперечення скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Згідно ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 з квітня 2006 року працював у відокремленому підрозділі "Держенергонагляд у Західному регіоні" ДП НЕК "Укренерго" на різних посадах. 06 листопада 2013 року згідно наказу №181 на ОСОБА_2 було накладене дисциплінарне стягнення у вигляді догани, з одночасним позбавленням премії за жовтень 2013 року.

Наказом №67 - к від 23 квітня 2014 року ОСОБА_2 звільнено з роботи з посади заступника начальника інспекції - начальника відділу енергетичного нагляду - старшого державного інспектора з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії інспекції Держенергонагляду у Львівській області по п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання трудових обов'язків.

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування наказів: №181 від 06.11.2013 року та №67-к від 23.04.2014 року і поновлення на попередньому місці роботи.

Відмовляючи в задоволенні позову в повному обсязі суд першої інстанції вірно виходив з того, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани відбулося з дотриманням норм передбачених КЗпП України за дисциплінарний проступок виявлений актом перевірки виробничої та господарської діяльності інспекції Держенергонагляду у Львівській області від 15 жовтня 2013 року, складений комісією ВП "Держенергонагляду" у Західному регіоні. Даним актом встановлено неналежне виконання ОСОБА_2 трудових обов'язків. З відповідним наказом позивач був ознайомлений і такого не оскаржував до часу видачі відповідачем наказу про звільнення його з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України систематичне невиконання трудових обов'язків. Такий наказ третьою особою по справі був виданий 23.04.2014 року на підставі доповідної записки т.в.о. начальника інспекції Держенергонагляду у Львівській області Р. Боднара від 23 грудня 2013 року, за погодженням профспілкового комітету підприємства, після виходу ОСОБА_2 з лікарняного. Доповідною запискою т.в.о. начальника інспекції Держенергонагляду у Львівській області зазначені факти неодноразового невиконання ОСОБА_2 вимог посадової інструкції.

Безпідставними є покликання апелянта на те, що він не був ознайомлений з його посадовою інструкцією, оскільки судом встановлено, що позивач сам безпосередньо приймав участь у складанні такої посадової інструкції. Крім того, в своїй скарзі на ім"я начальника ВП "Держенергонагляду" в Західному регіоні (т.1 а.с. 218) він покликається на положення своєї посадової інструкції, що в свою чергу свідчить про його ознайомлення з такою. Відсутність його підпису про ознайомлення в посадовій інструкції викликане небажанням останнього підписати її.

Не можуть бути взяті до уваги і твердження позивача про неправомочність протоколу засідання профспілкового комітету, щодо дачі згоди на його звільнення з роботи по п. 3 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з перебуванням його на лікарняному на час проведення даного засідання, так як судом було встановлено, що засідання профспілкового комітету з даного питання призначалось двічі - 31 грудня 2013 року та 28 лютого 2014 року. Кожного разу позивач повідомлявся про такі засідання, однак на засідання не з'являвся та не повідомляв причини неявки.

Територіальною державною інспекцією з питань праці у Львівській області 08 травня 2014 року в ВП "Держенергонагляду у Західному регіоні" було проведено перевірку додержання суб'єктом господарювання законодавства про працю (т.1 а.с. 202-2014). Порушень вимог законодавства проведенням даної перевірки виявлено не було.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

А тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 грудня 2014 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: