Справа № 386/430/15-ц
Провадження № 2/386/175/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2015 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Бутенко О. Ф.

секретаря судового засідання - Ю.Ю. Фенюшиної

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , третя особа - служба у справах дітей Голованівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом , в якому вказала , що вона проживала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 2000 року по 2002 рік ,від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З дня народження і до цього часу батько дитини не піклується про неї і не допомагає в її вихованні . Вона звернулася до служби в справах дітей Голованівської районної державної адміністрації з заявою про можливість позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав відносно доньки і їй було надано висновок органу опіки і піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав .

Вона створила нову сім»ю і в неї є всі умови для належного виховання дитини.

Те , що батько не спілкується з дитиною, підтверджується актами обстеження побутових умов , довідкою про склад сім»ї , актом про невідвідування дитини та поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Просить позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Олександрівка Долинського району Кіровоградської області батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та суду пояснила , що 19.02.2000 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_6 , після укладення шлюбу йому присвоєно прізвище «ОСОБА_6» .Від шлюбу із відповідачем у них ІНФОРМАЦІЯ_6 року народилась донька ОСОБА_3, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. 22.02.2002 року їх шлюб було розірвано . З 2001 року по даний час батько ОСОБА_7 - ОСОБА_6 не піклується про неї , не допомагає в її вихованні , не спілкується із донькою , не цікавиться станом її здоров»я та духовним станом, аліменти на утримання доньки не сплачує . Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3. Згоду на позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 ( ОСОБА_6) засвідчив нотаріально під своїм прізвищем «ОСОБА_6» , оскільки новий паспорт після зміни прізвища він не одержував .

Представник Голованівської районної державної адміністрації ( органу опіки та піклування) позов підтримав та суду пояснив , що відповідач ОСОБА_6. є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 . Дівчинка проживає разом із матір»ю та вітчимом , якого вважає батьком . Мати ОСОБА_8 здійснює за нею догляд , займається її вихованням , матеріально утримує , створила належні умови для проживання , виховання та навчання доньки . Відповідач ОСОБА_6 не відвідує доньку за місцем її проживання , не приймає участі у її вихованні , не надає матеріальну допомогу , родинних стосунків із донькою не підтримує,дав письмову згоду на позбавлення його батьківських прав . Вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки .

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з»явився, надав суду заяву , в якій зазначив , що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , просить справу розглядати в його відсутність.

Суд , заслухавши позивача , представника служби у справах дітей Голованівської РДА Плахотнюка А.М. ., дослідивши матеріали справи та заяву відповідача , дійшов до висновку , що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів .

Судом встановлено , що позивач ОСОБА_1 , дошлюбне прізвище якої ОСОБА_6, 19.02.2000 року уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_6, шлюб зареєстрований Журавлинською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області , актовий запис № 2 . Після реєстрації шлюбу відповідачу ОСОБА_6 присвоєно прізвище « ОСОБА_6».

Згідно Форми 1 ОСОБА_6 , змінивши прізвище на «ОСОБА_6» паспорт не обміняв , залишив свій паспорт на прізвище « ОСОБА_6» , яким користується по даний час .

ІНФОРМАЦІЯ_6 року у позивачки та ОСОБА_6 народилась донька ОСОБА_3 .

22.02.2002 року шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 розірваний .

15.11.2008 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_11 і прізвище «ОСОБА_1» змінила на «ОСОБА_1»

З актів обстеження матеріально- побутових умов проживання сім»ї, висновку органу опіки та піклування слідує , що ОСОБА_1 проживає разом з донькою від першого шлюбу , трьома дітьми від другого шлюбу та чоловіком ОСОБА_11 в власному будинку за адресою АДРЕСА_1 фактів насилля та грубого поводження з дітьми не виявлено , стосунки у сім»ї добрі , панує атмосфера сімейного затишку. Сім»я забезпечена продуктами харчування , одягом , взуттям . ОСОБА_7 виховує вітчим ОСОБА_11 , якого вона вважає своїм батьком, оскільки рідний батько ОСОБА_7 ОСОБА_6 протягом 14 років не приймає участі у вихованні доньки, не надає допомоги на її утримання , не спілкується з нею , не підтримує родинних стосунків , не цікавиться життям та здоров»ям дитини з її народження , ОСОБА_3 батька взагалі не бачила і не знає.

Представник третьої особи Голованівської РДА визнав доцільним позбавити ОСОБА_6 батьківським прав відносно його доньки ОСОБА_3 .

За змістом роз'яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Обов'язок надати докази на підтвердження вимог і заперечень законом покладено на сторони ( ст. 60 ЦПК України ) .

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно статтей 9, 18 Конвенції „Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006 р., Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст.. 150 СК України .

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, тобто якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов"язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи грунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Суд вважає доведеним , що відповідач ОСОБА_6 протягом 14 років злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню доньки ОСОБА_3 , не піклується про її духовний і фізичний розвиток , не забезпечує її матеріальне утримання , за 14 років жодного разу не провідав доньку , не бачив її і не бажає виконувати свої батьківські обов»язки , оскільки надав суду нотаріально засвідчену заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто позов визнав .

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову .

Відповідач позов визнав , визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права , свободи та інтереси інших осіб,рішення про позбавлення його батьківських прав здатне забезпечити належний захист дитини ,тому позов необхідно задовольнити , позбавити батьківських прав ОСОБА_6 відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 .

Судові витрати віднести на рахунок позивача .

Викладене підтверджується висновком органу опіки та піклування Голованівської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітньої доньки , а/с- 8, копією свідоцтва про народження ОСОБА_3, а/с- 9 , копією свідоцтва про розірвання шлюбу , а/с- 10 , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища , а/с- 11-12, 53, копією свідоцтва про шлюб позивачки ОСОБА_1 , а/с- 13, копіями свідоцтв про народження дітей ОСОБА_1, а/с- 14,15,16,17, актами матеріально-побутового обстеження проживання ОСОБА_1, а/с- 18,19,60,64, довідками про склад сім»ї , а/с- 21,63 довідками Журавлинської ЗОШ 1-11 ступенів № 39 від 14.12.2010 року , № 19 від 19.06.2014 року , а/с- 22, 62,66 , довідкою про неотримання аліментів № 6349 від 22.09.2008 року , № 3943 від 16.07.2010 року , а/с- 67,68 , заявою ОСОБА_6, а/с-48, копією паспорта ОСОБА_6, а/с- 49-51, копією ідентифікаційного номера ОСОБА_6, а/с- 52, копією Форми 1 на ОСОБА_6, а/с- 58, довідкою Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області № 69 від 06.02.2015 року про те , що ОСОБА_6 на території сільської ради не проживає , а/с- 69 не викликає сумніву, є достовірним, докази є вичерпними.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 209,213,215, 218 ЦПК України, ст.ст. 150, 152, 155, 164-166 СК України, п.п.15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України N3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , третя особа - служба у справах дітей Голованівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд протягом 10 ( десяти ) днів з дня проголошення рішення , а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення в такий же строк з дня складання повного рішення .

Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом 10(десяти) днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано .

У разі подання апеляційної скарги рішення суду , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом .

Повне рішення складено 13.05.2015 року.

Суддя: Бутенко О. Ф.