ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1293/15-ц
Провадження № 2/210/1112/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі:
головуючого-судді Костенко В.В.
при секретарі Панчук О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській, про усунення перешкод у користуванні власністю та позбавлення права користування житловою квартирою, -
Позивач 06 квітня 2015 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській, про усунення перешкод у користуванні власністю та позбавлення права користування житловою квартирою.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилаються на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі договору дарування від 30.12.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Криворізького нотаріальної контори та зареєстрованому у КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 03.01.1995 року.
Відповідач ОСОБА_3, син позивачки, зареєстрований в цій квартирі з 15.05.2002 року, але з 04.04.2014 року за місцем реєстрації не мешкає, оскільки виїхав за межі України.
На відповідача, як такого, що зареєстрований в квартирі нараховуються комунальні платежі та експлуатаційні витрати за утримання житла.
На підставі викладеного, позивач просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловою квартирою АДРЕСА_1, знявши його з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.
Представник позивача в судовому засіданні присутня не була, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, з винесенням заочного рішення, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити позов.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується письмовими матеріалами цивільної справи.
Представник третьої особи не був присутнім у судовому засіданні, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін до судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі договору дарування від 30.12.1994 року (а.с. 6), посвідченого державним нотаріусом Першої Криворізького нотаріальної контори та зареєстрованому у КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 03.01.1995 року, номер запису 85п, стор. в книзі: 473-473.
В зазначеній квартирі зареєстровані: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 9).
З Акту дільниці №4 «СІТІ-СЕРВІС-КП» від 24.03.2015 року вбачається, що ОСОБА_3 не мешкає в АДРЕСА_1 речі відсутні (а.с. 10).
Відповідач ОСОБА_3, син позивачки, зареєстрований в цій квартирі з 15.05.2002 року, але з 04.04.2014 року за місцем реєстрації не мешкає, оскільки виїхав за межі України, роживає в Московській області, термін його реєстрації продовжений до 02.06.2015 року (а.с. 11).
Факт реєстрації Відповідача в зазначеній квартирі тягне за собою нарахування на нього, як такого, що зареєстрований в квартирі, комунальних платежів та експлуатаційних витрат. Відповідач не бажає у добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку та зареєструватися за місцем свого фактичного перебування. Розмір експлуатаційних витрат за утримання житла останнім часом значно зріс, а тому сплата за додаткову особу, яка фактично комунальними послугами не користується, негативно відображається на матеріальному становищі власників квартири.
Згідно ст.317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст.383 ЦК України - власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ч.2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Стосовно вселення членів сім'ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на підставі власності, це є результатом реалізації права власника, тому у них виникає право на користування чужими майно, тобто сервітутне право.
Відповідно до ст.405 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
При цьому, ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач відсутній в цій квартирі з 04.04.2014 року і до цього часу без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування цією квартирою.
Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ віл 07.02.2014 року за №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, а на підставі п. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У силу викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 317, 319, 383, ч.2 ст.405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-228 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській, про усунення перешкод у користуванні власністю та позбавлення права користування житловою квартирою - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Кривого Рогу таким, що втратив право користування житловою квартирою АДРЕСА_1, знявши його з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.
Заочне рішення може бути переглянуте Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст.229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні при його проголошенні у той же строк із дня отримання його копії.

Суддя: В. В. Костенко