Справа № 212/1739/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого- судді: Шум Л.І.;

при секретарі: Водоп'янової Ю.С.;

за участіпозивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства "Конріл" про стягнення не виплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом про стягнення не виплаченої заробітної плати, посилаючись на те, що 11 червня 2012 року він подав заяву і приступив до роботи торговим представником ДП "Корніл" з окладом 3000 грн. і додатковою премією у 2% за виконання плану та 8 годинним часом роботи та заключив трудовий договір. Тільки 21.06.2012 року виданий наказ № 22-к про прийняття його торговим представником, коли він вже відпрацював з 11.06.2012 року по 21.06.2012 року, за цей термін роботи йому не заплатили. Документація по кадрах ведеться з моменту вступу робітників на підприємство. З вересня 2012 року оплачують 0,5 окладу згідно штатного розкладу, яке не надають. Факт виникнення такої ситуації підтверджує небажанням відповідача виконувати обов'язки, згідно трудового договору від 11.06.2012 року (п.п.2.4.1, 2.5.1, 4.1., 4.2.). Директором ДП "Корніл" порушено Закон України про оплату праці, він не надає довідок про роботу, середній заробіток, відомості про зарплату. З 03.12.2012 року по 07.02.2013 року він хворів, так як йому неправомірно нараховували за виконану роботу заробітну плату тільки 0,5 окладу згідно штатного розкладу, то не вірна і середня місячна заробітна плата та виплати по листам непрацездатності. Підприємство виплачувало позивачу заробітну плату раз на місяць, з затримкою, затримав компенсаційну виплату за 2012-2013 р.р. тарифну відпустку і цими діями порушив ст. 115 КЗпП України та діяв незаконно. Позивач неодноразово звертався до директора ДП "Корніл" про недоплату йому щомісячної суми заробітної плати на протязі року, що склало 28800 грн., він зобов'язав виплатити йому всю суму боргу та компенсацію за 2012-2013 роки, тарифну відпустку до 01.06.2013 року, але відповіді так і не отримав. На ДП "Корніл" не дотримувалися вимог законодавства та порушували нормативно-правові акти. Так дії при нарахуванні заробітної плати були незаконні при заниженому тарифі і нормуванні, за весь час його роботи, наполягає розрахунок проводити згідно середньої заробітної плати взяту у термін з 01.07.2012 року по 31.09.2012 року, коли йому платили чистий оклад без премії, яка становить 2440,81 грн. на місяць, тоді середня заробітна плата за місяць, за час праці за період з 11.06.2012 року по 11.07.2013 року складає 2440,81 грн., тоді згідно окладу повинно нараховуватись сума заробітної плати 31730,53 грн. + 2440,81 х 13 міс., але нараховувались лише 18807,20 грн., невиплачена заробітна плата за цей період складає 12923,33 грн. + 31730,53 грн. - 18807,20 грн. та 2440,81 грн. компенсація за 2012-2013 роки тарифна відпустка. Невиплачена заробітна плата за період з 11.06.2012 року по 11.07.2013 року складає 15364,14 грн.. Беручи до уваги те, що відповідач не здійснює виплату заробітної плати починаючи з 01.10.2012 року та враховуючи положення Закону України "про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" загальна сума компенсації складає 460,92 грн. = 15364,14 грн. х 0,3 %. Загальна сума заборгованості відповідача перед ним станом на 11.07.2013 року складає 15825,06 грн. = 15364,14 грн. х 1.03%. У зв'язку з викладеним просить визнати дії ДП "Корніл" незаконними та стягнути на його користь заборгованість по заробітній платі з урахуванням компенсації та індексації в сумі 15825,06 грн..

В ході розгляду справи позивачем неодноразово була уточнена позовна заява, в останній від 01.10.2015 року позивач просить: 1. визнати дії ДП "Корніл", які порушили його трудові права; 2. визнати дії відповідача протиправними щодо порядку його прийняття і звільнення на роботі; 3. зобов'язати змінити дату його працевлаштування з 21.06.2012 року на 11.06.2012 року та заплатити зарплату за цей термін; 4. зазначити в рішенні засновника, власника підприємства "Конріл", а не саме ДП "Конріл"; 5. визнати дії ДП "Корнріл" протиправними щодо: - порушення його права на вин стягнення не виплаченої заробітної плати городу не нижче встановленого законом мінімуму, права на відпочинок, права на здорові та безпечні умови праці, права на управління підприємством, права на соціальне забезпечення за віком, у випадках втрати працездатності; повідомлення працівника про такі дані, що належать до періоду за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати; невиплата йому грошової компенсації на придбання лікувально-профілактичного харчування, молока або рівноцінних йому харчових продуктів; не оформлення командировачного листа при їзді до м. Жовті Води кожного місяця; не виплачену йому заробітну плату за період з 11.06.2012 року по 21.06.2012 року та невірний запис дати прийняття його на роботу; невиплачену йому заробітну плату за період з 11.06.2012 року по 28.04.2014 року; 6. стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати з урахуванням компенсації та індексації в сумі 98788,20 грн.; 7. скасувати наказ про його звільнення № ДН/К-000057 від 05.11.2013 року; 8. стягнути з ДП "Корніл" матеріальну шкоду за проїзд, друк і поштові послуги у сумі 200 грн.; 9. змінити дату працевлаштування на ДП "Корніл" з 21ю06.2012 року на 11.06.2012 року і зробити належним чином запис у трудовій книжці; 10. стягнути з ДП "Корніл" не нараховану заробітну плату з 11.06.2012 року по 21.06.2012 року; 11. стягнути з відповідача компенсацію за 2012-2014 роки тарифну неоплачену відпустку в сумі 4881,62 грн.; 12. змінити дату його звільнення з посади торгового представника з 05.11.2013 року на 01.10.2015 року за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, так як власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору; 13. стягнути з відповідача вихідну допомогу при звільненні у розмірі не менше тримісячного середнього заробітку; 14. стягнути з відповідача не нараховані кошти по наданим листам непрацездатності АГГ № 218263, АГГ № 163033, АГГ № 191441, АГЕ № 604002, АГГ № 218392, АГГ № 218417, АВЮ № 329736, АГЕ № 708286, АГЕ № 708334, АГМ № 776503, АГМ № 636030, АГМ № 716352, АГМ № 656232; 15. стягнути з відповідача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 105000 грн..

У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в позові в повному обсязі, посилаючись на їх необгрунтованість та недоказаність.

Допитавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступними підставами.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до Наказу 22-к від 21.06.2012 року, ОСОБА_1 призначений на посаду торгового представника ДФ ДП "Конріл" з окладом згідно штатного розкладу, про що зроблений відповідний запис в трудовій книжці.

05 листопада 2013 року за наказом № ДН/К-000057 від 05 листопада 2013 року ОСОБА_1 звільнений з посади торгового представника ДП "Конріл" згідно ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, про що зроблений відповідний запис в трудовій книжці.

Як вбачається з довідки, наданої відповідачем, ОСОБА_1 за період його роботи з 21.06.2012 року по 05.11.2013 року було виплачена заробітна плата на суму 20538,00 грн..

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають буди виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Окрім того, з дослідженої виписки по рахунку приватного клієнта № /1208 вбачається, що позивачу дійсно виплачувалась заробітна плата за час його роботи в ДП "Конріл", також перераховувались кошти у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності.

За правилом ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Частиною 1 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, що передбачає свободу в наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене суд вважає, що відповідач не порушив право позивача на отримання заробітної плати, кошти ОСОБА_1 за час його роботи були виплачені.

Стосовно вимог позивача про зміну дати його працевлаштування, то з матеріалів справи вбачається, що позивачем подана заява про прийняття його на роботу, датована 11.06.2012 року, однак подана та прийнята вона керівництвом ДП "Корніл" 21.06.2012 року, про що був виданий наказ №22-к від 21.06.2012 року, з яким позивач був ознайомленийі жодних заперечень не висловлював. Звернень за захистом своїх інтересів не було. Наказ про прийняття на роботу і на цей час не оскаржений. Тому правових підстав для зміни дати працевлаштування позивача та виплати заробітної плати за період з 11.06.2012 року по 21.06.2012 року суд не вбачає.

Позивач жодним чином не обґрунтував причини вимоги про скасування наказу про своє звільнення. Зазначені посилання у заяві на наявність декількох форм наказів та інші підставі не можуть бути підставою для його скасування. Наказ виданий на підставі заяви відповідача і жодним чином не суперечить діючому законодавству.

Позивачем також не обґрунтовано позовні вимоги про розмір невиплаченої заробітної плати. Жодних доказів про існування додаткових винагород та розмірів заохочень, заробітних плат позивачем не надані.

Не підлягають, на думку суду, задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди на проїзд, друк та поштові послуги, оскільки позивач не навів через, що він здійснював відповідні дії і яким саме чином вони є наслідком заподіяння шкоди відповідачем. Також не наведено яку саме шкоду йому нанесли. За поняттям шкоди відповідно до цивільного законодавства проїзд, друк, поштові послуги не можуть бути наслідком шкоди. Шкода матеріальна чи моральна є безпосередніми втратами за наслідком дій. Такі дії взагалі не можливі за наслідком яких в розумінні під шкодою - проїзд, друк і поштові послуги.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала) зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Однак в позові відсутні обґрунтування та відповідні докази нанесення моральної шкоди позивачц. Відсутнє посилання яка сама моральна шкода нанесена і в чому вона проявлялася. Відсутнє обґрунтування наведеної суми.

На думку суду, позивачем не надано жодного доказу до кожного пункту свої позовних вимог, тому за таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного,ст.116 КЗпП України, керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215, 218, 223, 292- 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства "Конріл" про стягнення не виплаченої заробітної плати відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту цього рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст виготовлено 23.10.2015 року.

Суддя: Л. І. Шум