У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу державного підприємства «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» на заочне рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 5 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 10 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 1996 року по 11 серпня 2014 року він працював слюсарем-ремонтником ЦМР на державному підприємстві «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» (далі - ДП «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд»). 11 серпня 2014 року його було звільнено з посади на підставі ст. 38 КЗпП України, у зв'язку з виходом на пенсію. Зазначав, що у день звільнення відповідач не провів з ним повного розрахунку та не виплатив йому заборгованість по заробітній платі у розмірі 4 435 грн 29 коп. Крім того, такими неправомірними діями відповідача йому завдано моральну шкоду у розмірі 1 тис. грн.

ОСОБА_2 просив, з урахуванням уточнених вимог, стягнути на його користь з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 9 303 грн 72 коп. та моральну шкоду у розмірі 1 тис. грн.

Заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 5 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ДП «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 9 303 грн 72 коп. В задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 10 червня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні змінено. Стягнуто з ДП «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» на користь ОСОБА_2 7 703 грн 08 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. У решті - рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ДП «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначених судових рішень.

Суди, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходили із того, що при звільненні позивача з ним не було проведено повного розрахунку, що дає підстави відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України стягнути на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Таке ж роз'яснення цієї норми права, крім наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, надав і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою державного підприємства «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» на заочне рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 5 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 10 червня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник