Справа №592/9091/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кондратенко М. В.
Номер провадження 22-ц/788/942/15 Суддя-доповідач - Попруга С. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Гагіна М. В. , Ільченко О. Ю.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 березня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Грандфінресурс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранфінресурс» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним, стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона 05 листопада 2012 року, з метою отримання у позику грошей у сумі 40 000 грн., уклала з відповідачем ПП «Грандфінресурс» договір №213173 та сплатила перший внесок у розмірі 1600 грн. 07 грудня 2013 року між позивачем, ПП «Грандфінресурс» та ТОВ « Гранфінресурс » було укладено додаткову угоду, згідно умов якої всі права та обов'язки адміністратора за основним договором перешли від ПП «Грандфінресурс» до ТОВ « Гранфінресурс ». На виконання умов договору позивачем на корись відповідачів було сплачено грошових коштів на загальну суму 14 574 грн. 20 коп., однак позики вона так і не отримала.

Зазначала, що діяльність відповідачів носить ознаки пірамідальної схеми, яка є забороненою та вводить її, як споживача, в оману. Вказує також на те, що діяльність як ПП « Грандфінресрурс » так і ТОВ «Гранфінресурс» фактично є діяльністю з надання фінансових послуг, оскільки має характерні для таких послуг ознаки, але здійснюється відповідачами без відповідної ліцензії, а тому у відповідності до приписів ч. 1 ст. 203, ч.ч. 1, 3 ст. 215 та ст. 227 ЦК України є підстави для визнання договору недійним.

Посилаючись на такі обставини просила суд визнати недійсним договір №213173 від 05 листопада 2012 року, з додатками, укладених між нею та ПП « Грандфінресурс », стягнути з ПП « Грандфінресурс » на її користь сплачені кошти за договором в сумі 9384 грн. 40 коп. та стягнути з ТОВ « Гранфінресурс » на її користь 5189 грн. 80 коп. сплачених за договором.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення її позову в повному обсязі.

По суті, зокрема, доводить, що відповідач фактично здійснює діяльність пов'язану з наданням фінансових послуг, проте відповідного дозволу ( ліцензії ) ним отримано не було, що в свою чергу відповідно до приписів ч. 1 ст. 227 ЦК України, є підставою для визнання оспорюваного договору недійсним та стягнення з відповідачів сплачених нею коштів.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 05 листопада 2012 року між ОСОБА_3 та ПП «Грандфінресурс» був укладений договір № 213173 з метою отримання грошових коштів по програмі «Альянс Україна».

Відповідно до ст. 1 договору, адміністратор, за згодою учасника, зобов'язується вчинити від імені та за рахунок учасника певні юридичні дії, спрямовані на придбання товару, або відповідної суми у позику, зазначеної у Додатку №1 до даного Договору, на умовах діяльності Програми «Альянс Україна», що міститься в Додатку №2, який є невід'ємною частиною Договору. Договір укладається шляхом підписання Сторонами Договору, Додатку №1 та Додатку № 2, який є невід'ємною частиною Договору.

Дана угода була укладена з метою отримання грошової позики у сумі 40 000 гривень.

05 листопада 2012 року ОСОБА_3 сплатила одноразовий комісійний внесок в програму «Альянс Україна» у розмірі 1600 грн. Крім цього, позивачем було зроблено ще дванадцять щомісячних загальних внесків в сумі 5000 грн. 40 коп. та адміністративні витрати на суму 2784 грн., всього 7784 грн. 40 коп. на рахунок ПП «Грандфінресурс».

07 грудня 2013 між ОСОБА_3 ПП «Грандфінресурс» та ТОВ «Гранфінресурс» укладено додаткову угоду до вищевказаного договору. Згідно до умов якої ПП « Грандфінресурс » передано, а ТОВ « Гранфінресурс » прийнятю на себе в повному обсязі права та обов'язки адміністратора програми « Альянс Україна » за основним договором, який укладено між нею та ПП « Грандфінресурс », з передачею всіх прав та обов'язків адміністратора ТОВ « Гранфінресурс » з моменту укладення цією угодою.

На виконання умов договору №213173 позивач на користь ТОВ « Гранфінресрус » сплатила вісім щомісячних загальних внесків в сумі 3333 грн. 80 коп. та адміністративних витрат на суму 1856 грн., всього 5189 грн. 80 коп.

Позивач своїм підписом в договорі підтвердив, що вона отримала від представника адміністратора усі пояснення, уважно прочитала та зрозуміла усі визначення, умови та зміст договору і додатків до нього ( п. 4.8 ст. 4 Договору ).

Відповідно до п. п. 1.4. ст. 1 Додатку № 2 Договору № 213029 Договір активується на четвертий день з моменту підписання, а після цього Учасник реєструється в програмі «Альянс Україна». Цією умовою Договору позивачу надавався час для вивчення та ретельного аналізу умов Договору самостійно або за допомогою інших осіб (в тому числі і юристів), після підписання, до активації Договору.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Додатку № 2, на протязі трьох банківських днів після підписання Договору позивач мав можливість розірвати Договір в односторонньому порядку з відшкодуванням сплачених ним попередньо, грошових коштів. Але позивач не звернулась з відповідною заявою до ПП «Грандфінресурс», а отже вона усвідомлювала умови Договору, вони її повністю задовольняли і були їй вигідними.

Відповідно до вказаного договору ОСОБА_3 повинна внести комісійний внесок, а також щомісячно сплачувати Загальний платіж, який складається з чистого внеску, за рахунок якого Адміністратор формує фонд реєстру та здійснює оплату заявлених Учасниками грошових сум та адміністративних витрат, що є платою Адміністратору за послуги пов'язані з організацією програми «Альянс Україна».

Адміністратор організовує і проводить розподіл грошових коштів та надає інформацію щодо їх результатів виключно учаснику.

За ст. 14 Додатку №2 відповідач гарантує учаснику, що він одержить право на отримання позики, за умови що виконає всі зобов'язання, які випливають з цієї угоди.

Пункт 2.1.2 Договору зобов'язує учасника програми щомісяця сплачувати чисті платежі та адміністративні витрати.

Пунктами п. 3.1., 3.3 Додатку № 2 було передбачено, що учасник має право сплачувати внески в будь-який момент в довільній кількості. Авансові платежі будуть використані для покриття повних платежів, передбачених графіком платежів у зворотному порядку, починаючи з останнього повного платежу.

Відповідно до змісту термінів (Додаток № 2) загальний платіж - це щомісячний платіж, що виплачується учасником системи, розмір якого складається з суми чистого платежу та щомісячного платежу.

Статтею 4 Додатку №2 передбачено, що процедура розподілу грошового фонду проводиться на підставі розгляду поданих заяв, в яких зазначена кількість чистих платежів, сплату яких учасник системи бере на себе.

Учасник програми повинен отримати заявлену грошову суму, за умови виконання зобов'язань, встановлених договором (ст. 5 Додатку №2).

Отже результатом укладеної угоди з учасником програми є отримання учасником заявленої грошової суми, за умов дотримання ними передбачених Договором умов, а також повернення учасником отриманої грошової суми назад у фонд реєстру, на умовах відстрочених платежів та згідно графіку платежів Додатку № 3.

Право на отримання заявленої грошової суми учаснику програми надається за порядком, визначеним угодою та відповідно до платежів, здійснених самим учасником програми.

ПП «Грандфінресурс» не надає учаснику програми «Альянс Україна» можливість отримати компенсацію, натомість учасник оплачує Адміністратору послуги пов'язані з отриманням грошової суми, яку після отримання, він зобов'язується в обов'язковому порядку повернути за певний період часу в грошовий фонд, так як бере в борг у інших учасників. При цьому оплачує Адміністратору компенсацію, пов'язану з витратами на організацію діяльності програми отримання грошових коштів «Альянс Україна».

Схему роботи ПП «Грандфінресурс» та ТОВ « Гранфінресурс» не можна порівняти з пірамідальною схемою, так як «пірамідальна схема» являє собою потік грошей від одноразових продажів місць в черзі новим учасникам біля підніжжя піраміди, у вигляді компенсації, яка йде до тих небагатьох, хто заздалегідь розташувався на її верхівці. Програма отримання грошових коштів «Альянс Україна» є накопичуваною системою, яка більше асоціюється не з пірамідою, а з кругообігом.

Грошові фонди, призначені для забезпечення отримання учасниками заявлених грошових сум, формуються і наповнюються не лише за рахунок чистих внесків, що вносяться учасниками до отримання грошової суми, але і за рахунок повернення до фондів грошових коштів, учасниками, які вже отримали гроші. Така схема стабілізації грошових фондів, дозволяє перед всіма учасниками, без винятку, виконати зобов'язання за Договором.

За таких обставин у діяльності відповідачів не вбачається ознак нечесної підприємницької практики.

Розподіл грошового фонду реєстрів, затвердження Дозволу на отримання заявлених грошових суми, кожного учасника, видача відповідної суми завжди проводяться строго в установленому порядку згідно умов Договору та підтверджуються необхідною документацією, що доводить справедливість і чесність розподілу грошових фондів.

Позивачу був відомий перелік її прав і обов'язків, а також перелік прав та обов'язків ПП «Грандфінресурс», оскільки позивач сплачувала щомісячні внески, що передбачені умовами договору. Отже позивач використовувала механізми, передбачений угодою, з метою придбання товару, до моменту складання позовної заяви.

Укладена між сторонами угода є видом цивільного договору; сторони врегулювали свої відносини на свій розсуд; змістом договору є, власне ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати взяті на себе зобов'язання, що має наслідком виконання зобов'язань для кола осіб, що його підписали. При цьому, доводи позивача щодо укладення угоди внаслідок обману спростовується статтею 15 додатку № 2 до договору, відповідно до якої учасник підтверджує своєю заявою, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ПП «Грандфінресурс», уважно прочитала та зрозуміла умови даного договору та правові наслідки, що засвідчує своїм підписом.

Умови розірвання договору наведені у статті 8 Додатку №2 договору.

У даному випадку ніякого умислу з боку ПП «Грандфінресурс» не було, усі умови діяльності відповідача, його права та обов'язки, а також права та обов'язки позивача були викладені у договорі № 213173, з умовами якого позивач погодилася.

Відповідно до умов договору № 213173 та додатку № 1 до договору, грошові кошти в сумі 40 000 грн. позивач планував отримати на товар.

Оскаржуваний позивачем правочин, відповідає загальним засадам законодавства, а також моральним засадам суспільства. А волевиявлення позивача під час укладання правочину було вільним і відповідало її внутрішній волі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем ОСОБА_3 не надано суду безсумнівних доказів щодо вчинення умисних дій з сторони посадових осіб відповідачів, направлених на умисне введення позивача в оману та призвело до помилки відносно обставин, які впливають на вчинення правочину. Умови договору не порушують прав ОСОБА_3, як споживача, вони відповідають вимогам ст. 19 Закону України « Про захист прав споживачі » та узгоджені сторонами, підписані останньою з відповідними додатками до неї, тому ознаки несправедливості чи введення в оману у вказаних умовах договоре не вбачається.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого суду, так як вони є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам та вимогам закону.

Разом з тим, при ухваленні оскаржуваного рішення не були з'ясовані всі обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог.

Зокрема, позивач, як на одну із підстав визнання договору №213173 та додатків до нього недійсними, посилався на відсутність у відповідачів відповідного дозволу (ліцензії) на надання фінансових послуг, які у відповідності до вимог Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» підлягає обов'язковому ліцензуванню.

Проте, судом першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, не було наведено жодних мотивів щодо відхилення вищевказаних обґрунтувань позовної заяви.

Законом України від 02 червня 2011 року № 3462-ІV «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» (введено в дію з 08 січня 2012 року) внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено п. 11-1, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

На підставі цього Закону, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган) (далі Нацкомфінпослуг), затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження від 09 жовтня 2012 року № 1676 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах») (далі - Ліцензійні умови).

Ліцензійні умови закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах.

З аналізу Ліцензійних умов слід зробити висновок про те, що діяльність таких груп направлена на легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів та/або послуг.

Згідно з п. 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи.

Хоча договір між сторонами було укладено 05 листопада 2012 року, а Закон України від 02 червня 2011 року № 3462-ІV «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» (набув чинності 08 січня 2012 року), відповідно до п. 3 Прикінцевих положень цього Закону фінансові установи зобов'язані протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність у відповідність із вимогами цього Закону, а саме до 08 січня 2013 року.

Тобто на час укладення договору (05 листопада 2012 року), як діяльність ПП «Грандфінресурс» та і ТОВ «Гранфінресурс» відповідала вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення позову та визнання недійсним спірного договору з підстав відсутності у відповідачів відповідного дозволу (ліцензії) для здійснення діяльності з надання фінансових послуг і доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують.

Оскільки суд першої інстанції не навів мотивів у своєму рішенні з цього приводу, то мотивувальна частина рішення підлягає зміні, із зазначенням у ній вищезгаданих мотивів, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 березня 2015 року змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -