АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/6784/15 Головуючий у 1 інстанції - Осаулов А.А.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі - Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2015 року про визнання неподаною та повернення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту трудового каліцтва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 грудня 2014 року зазначену заяву залишено без руху та надано строк - п'ять днів з моменту одержання копії ухвали для усунення недоліків, а саме: сплати судового збору, зазначення заінтересованих осіб, мети встановлення юридичного факту, а також доказів, які підтверджують викладені заявником обставини.

Ухвалою цього ж суду від 10 березня 2015 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику у зв'язку з неусуненням останнім недоліків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану ухвалу скасувати. Послався на те, що подана ним заява про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідає вимогам ст. 258 ЦПК України, а тому залишення її без руху та подальше повернення заявнику не ґрунтується на вимогах закону.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., пояснення осіб, що з'явились до суду, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Залишаючи без руху та повертаючи заявнику заяву ОСОБА_1 про встановлення факту трудового каліцтва, суд першої інстанції виходив з того, що вказана заява не відповідає вимогам ЦПК України, зокрема, ст.ст. 119, 258.

Проте, колегія суддів з таким висновком погодитися не може.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

Вивчивши матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що зазначеним вимогам заява ОСОБА_1 відповідала, оскільки заявником вказано факт, що підлягає встановленню, мету такого встановлення(отримання соціальної допомоги), а також докази, які на думку заявника, підтверджують викладені ним обставини.

Як вбачається з аналізу ст. 258 ЦПК України, на стадії вирішення питання про відкриття провадження за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, суд має виходити з наявності чи відсутності в заяві необхідних відомостей, зокрема, доказів, а не давати їм оцінку, яка є доцільною вже під час розгляду заяви по суті.

Посилання суду на несплату заявником судового збору не ґрунтується на вимогах закону, оскільки відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви про встановлення факту каліцтва, якщо це необхідно для призначення пенсії або одержання допомоги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням.

Крім того, за змістом ч.ч. 1, 2 ст. 235 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Таким чином, суд міг самостійно залучити до участі в справі заінтересованих осіб або роз'яснити заявнику, яких саме осіб він має зазначити в заяві. Також суд вправі витребувати ті докази, які він вважає необхідними для підтвердження відповідного юридичного факту.

Отже, залишивши без руху з наступним визнанням неподаною заяви ОСОБА_1, суд першої інстанції порушив порядок відкриття провадження за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції , апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст.307, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2015 року, а питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді