Справа № 2-7870/11 Головуючий у 1 інстанції: Плахтій І.Б.
Провадження № 22-ц/773/1527/15 Категорія: 27 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Подолюка В.А., Шевчук Л.Я.,

при секретарі Вергуну Т.С.,

за участю представника заявника - Лукяненка К.Г.,

представника боржника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою товариства з обмежено відповідальністю «Кей-Колект» про заміну сторони у виконавчому провадженні за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 вересня 2015 року в даній справі задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») про заміну сторони виконавчого провадження. Замінено стягувача з публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» (далі - ПАТ«Укрсиббанк») на ТОВ «Кей-Колект» у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-7870/11, виданим 05.04.2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області, на виконання рішення суду від 10.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 в користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 15.12.2006 року в розмірі 291391грн. 63коп., 1700грн. витрат по сплаті судового збору та 120грн. понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу. Вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки викладені в ній висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити ТОВ «Кей-Колект» у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Апеляційну скаргу слід відхилити, ухвалу суду залишити без змін.

ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду із заявою, в якій керуючись ч.5 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження" просив замінити стягувача у виконавчому провадженні.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що відбулася заміна кредитора на підставі укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» договору факторингу і до заявника ТОВ «Кей-Колект» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_3

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.378 ЦПК України та ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», ст.378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.02.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу №2, згідно якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №0 від 15.12.2006 року, укладеним між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 Згідно додатку 1 до договору факторингу перелік первинних договорів включає кредитний договір №0 від 15.12.2006 року, що укладений між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 10 листопада 2011 року стягнуто з ОСОБА_3 в користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 15 грудня 2006 року в розмірі 291391,63грн. та 1820грн. судових витрат. З матеріалів справи встановлено, що виконавчі листи отримав представник ПАТ «УкрСиббанк» 05.04.2012р.

01 жовтня 2012 року головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Пирогою С.С. відкрито виконавче провадження по виконавчому листу №2-7870/11 виданому 05.04.2012р. Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 в користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 15 грудня 2006 року в розмірі 291391,63грн. та 1820грн. судових витрат. Згідно постанови боржником являється ОСОБА_3, а стягувач - ПАТ «УкрСиббанк».

За укладеним 13.02.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект» договором факторингу №2, ТОВ «Кей-Колект» набув прав та обов'язків перед боржником і є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк» в даних правовідносинах.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що укладеним договором факторингу №2 від 13 лютого 2012р. сторони лише зафіксували свої наміри щодо передачі в майбутньому прав вимоги не заслуговують на увагу і спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.4 договору факторингу клієнт зобов'язується передати у власність фактору, а фактор - прийняти права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Обсяг(сума) прав вимоги станом на дату укладення цього договору визначений у додатку 1 до цього договору. Одночасно з відступленням прав вимоги до фактора переходять усі права клієнта за усіма договорами забезпечення.

Водночас, п.3.2 договору визначено, що відступлення прав вимоги засвідчується складанням сторонами акта приймання-передачі прав вимоги за формою згідно з додатком 2 до цього договору. Акт приймання-передачі прав вимоги складається сторонами виключно після одержання клієнтом суми фінансування.

Крім того, з додатку №1 вбачається, що договір укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 є в переліку первинних договорів, які передані на підставі договору факторингу ТОВ «Кей-Колект», а з додатку № 2 встановлено підписання сторонами договору факторингу Акту приймання-передачі прав вимоги.

Даний договір факторингу не оспорювався ОСОБА_3 в судовому порядку і є дійсним на даний час.

Ухвала постановлена з додержанням вимог закону і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 вересня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді