Справа № 130/557/15-ц Провадження № 22-ц/772/2667/2015Головуючий в суді першої інстанції Порощук П. П.
Категорія 32Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Стадника І.М., Войтка Ю.Б.

При секретарі: Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою приватного підприємства «БраВІС» на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «БраВІС», приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета псору на стороні відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я та майна , -

встановила:

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 26.10.2012 біля 13.30 години на відрізку автодороги по вул. Шевченка в районі будинку №40 м.Жмеринки водій ПП «БраВІС» ОСОБА_3, керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ-5312» д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись в напрямку центра м.Жмеринка, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість, дистанцію та правий боковий інтервал, в зв'язку з чим під час зближення з велосипедистом ОСОБА_2, який рухався попереду нього в попутному напрямку, та при виконанні маневру об'їзду останнього, не справився з керуванням та допустив наїзд на велосипедиста, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження. Внаслідок заподіяних ушкоджень позивач з 26.10.2012 року по 30.12.2012 року постійно перебував на лікуванні в лікарнях. Дорожньо-транспортною пригодою ОСОБА_2 було заподіяно матеріальної шкоди, яка полягала у витратах на лікування - придбання ліків та витрати на проїзд з метою обстеження в сумі 2888,99 грн. , а також пошкоджено велосипед, який належить йому на праві власності. Вартість матеріального збитку на момент ДТП відповідно до звіту №31 від 12.02.2013 року становить 17733,00 грн. За проведення вказаного звіту, щодо визначення спричинених позивачу матеріальних збитків по велосипеду,ним було сплачено 800 гривень, а також він поніс матеріальні витрати на свого захисника у кримінальному провадженню від на суму 8 000 грн.

На момент ДТП автомобіль ГАЗ 5321 належав на праві власності ФОП ОСОБА_4 та перебував у володінні та користуванні ПП «БраВІС» на підставі договору оренди.

Цивільно-правова відповідальність ФОП ОСОБА_4 була застрахована у ПАТ «Страхова Група «ТАС»» на підставі страхового поліса АВ/2342658 від 26.01.2012 року договір.

Крім того позивачу заподіяно моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 100 000 грн.

Враховуючи наведене, та з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути солідарно з ПрАТ «Страхова Група «ТАС»», ПП «БраВІС» на його користь 2888,99 гривень майнової шкоди завданої витратами на лікування, 17733 грн. майнової шкоди завданої пошкодженням велосипеду; стягнути з ПП «БраВІС» 800 гривень майнової шкоди завданої витратами на проведення оцінки завданої шкоди велосипеду, 8000 гривень майнової шкоди завданої витратами на оплату правової допомоги адвоката в кримінальному провадженні та понесені судові витрати; стягнути з ПП «БраВІС» 100000 гривень моральної шкоди.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28 липня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПП «БраВІС» на користь ОСОБА_2 1447, 10 грн. майнової шкоди, завданої витратами на лікування, та 17733 грн., майнової шкоди завданої пошкодженням велосипеду.

Стягнуто з ПП «БраВІС» на користь ОСОБА_2 4 500 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ПП «БраВІС» на користь держави 243,60 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПП «БраВІС» просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову скасувати та ухвалити нове рішення , яким у задоволенні вимог до ПП «БраВІС» відмовити, а вимоги ОСОБА_2 до ПрАТ «Страхова група «ТАС» задовольнити, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначав, що оскільки транспортний засіб «ГАЗ-5312» д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований в ПрАТ «Страхова група «ТАС» , тому відшкодування шкоди , завданої ДТП, повинно здійснюватися страховою компанією. Крім того рішенням суду не зазначено на якій правовій підставі ПП «БраВІС» володів застрахованим транспортним засобом.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції дійшла висновку , що скаргу слід відхилити , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2012 р., близько 13-30 год., ОСОБА_3, керуючи по вул. Шевченка в м. Жмеринка в районі будинку № 40 технічно справним автомобілем «ГАЗ-5312» днз НОМЕР_1, рухаючись в напрямку центра міста, в порушення п.12.3 Правил дорожнього руху України не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість, дистанцію та правий боковий інтервал, в зв'язку з чим під час зближення з велосипедистом ОСОБА_2, який рухався попереду нього в попутному напрямку на велосипеді "Pinarello", та при виконанні маневру об'їзду останнього не справився з керуванням та допустив наїзд на велосипедиста. Внаслідок наїзду ОСОБА_5 отримав середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у виді сполучної травми тіла у вигляді компресійного перелому 12 грудного хребця, струсу головного мозку з вегетативними та вестибулоатактичними порушеннями, садна по зовнішній поверхні в верхній третині лівого плеча, - яка не викликала загрозливих для життя явищ, а викликала тривалий розлад здоров'я (понад 21 добу). Велосипед "Pinarello" технічно пошкоджений.

Вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.12.2014 року у кримінальному провадженні №0000241, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 5100 (п'ять тисяч сто) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік (а.с. 7-8).

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, власником автомобіля «ГАЗ-5312» днз НОМЕР_1 є ОСОБА_4 (а.с. 39).

Згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ /2342658 від 27.01.2012 року ОСОБА_4 застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ПрАТ «Страхова група «ТАС». Розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю складає 100000 грн., за шкоду , заподіяну майну - 50000 грн. Розмір франшизи - 0 грн. Строк дії договору до 26.01.2013 року (а.с.40).

Вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.12.2014 року встановлено, що на час ДТП 26.10.2012 року ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ПП «БраВІС», звідки звільнився 16.10.2013 року, а також, що на час ДТП транспортний засіб - автомобіль «ГАЗ-5312» днз НОМЕР_1 перебував у володінні та користуванні ПП «БраВІС» на підставі договору оренди (а.с.8).

Також обставини перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах з ПП «БраВІС» та перебування автомобіля ГАЗ-5312» днз НОМЕР_1 в оренді останнього підтверджуються повідомленням ПП «БраВІС» на адресу заступника начальника Жмеринскього РВ УМВС №66 від 17.07.2014 року (а.с. 41).

Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За змістом ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до звіту № 21 від 12.02.2013 року з визначення матеріального збитку завданого власнику шосейного велосипеда «Pinarello» виробництва Італія, який належиться ОСОБА_2 в результаті його пошкодження у ДТП, дійсна (ринкова) вартість шосейного велосипеда «Pinarello», що належить ОСОБА_2, на момент ДТП (26 жовтня 2012 року), з урахуванням його зносу, становить: 56029,00 грн.; вартість матеріального збитку, завданого власнику даного велосипеда в результаті ДТП 26.10.2012 року становить 17733,00 грн. (а.с.28-35).

Як вбачається з виписок з історії хвороби ОСОБА_2, перебував на стаціонарному лікуванні в Жмеринкій ЦРЛ зі струсом головного мозку, забоєм м'яких тканин шиї, правої половини грудної клітки і лівої вздухвиної кістки, пошкодженням зв'язок правого акромального з'єднання , перелом тіла хребця з 25 жовтня по 16 листопада 2012 року, а також на денному стаціонарі з після травматичною та атеросклеротичною дисциркуляторною енцефалопатією з 17 листопада по 27 листопада 2012 року (а.с. 9;15;17).

Суд першої інстанції з урахуванням вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів, дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 поніс витрати на придбання ліків, що рекомендовані та придбані ним для лікування на загальну суму 1447,10 грн., що підверджується відповідними квитанціями (а.с.10; 19-24).

Порядок визначення шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки , врегульовано гл. 82 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч. 2,5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно роз'яснень, наданих в п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Згідно з ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частина 1 ст.1172 ЦК України зазначає, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Пунктом 6 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ПП «БраВІС» є особою, яка відповідає за шкоду, заподіяну ОСОБА_3, який на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ПП «БраВІС» та як особа, яка на підставі договору оренди володіла транспортним засобом «ГАЗ-5312» днз НОМЕР_1.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. ст.25, 36, 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, для отримання страхового відшкодування, особа яка має право на відшкодування, надає страховику відповідну заяву та інші документи, передбачені п.35.2 ст.35 даного закону.

Як вбачається із заперечення АТ «Страхова група «ТАС» (приватне), будь-яких звернень чи заяв щодо виплати страхового відшкодування від цивільного позивача ОСОБА_2 в страхову компанію не надходило.

Позивачем будь-яких належних та допустимих доказів щодо його звернення до страхової компанії не надано.

Згідно п.п. 33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до п.п. 34.2-34.3 Законy № 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Як роз'яснено в п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4 у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Як вбачається з повідомлення ПП «БраВІС» на адресу заступника начальника Жмеринскього РВ УМВС №66 від 17.07.2014 року випадок ДТП на підприємстві не зафіксований та службова перевірка не проводилась (а.с. 41).

Докази звернення ПП «БраВІС» чи ОСОБА_4 до ПрАТ «Страхова група «ТАС» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду ,яка сталася 26.10.2012 року суду не надані, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заподіяна шкода підлягає стягненню з ПП «БраВІС» та відмовив у задоволенні вказаних вимог до ПрАТ «Страхова група «ТАС».

Витрати по проведенню оцінки вартості матеріального збитку в сумі 800 грн. та 8000 гривень, як витрати на оплату правової допомоги не входять до поняття майнової шкоди, яка підлягає стягненню у встановлених правовідносинах, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволені позову в цій частині.

З урахуванням вимог ч.1 ст. 1167 ЦК України, суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку, про стягнення з ПП «БраВІС» на корсить ОСОБА_6 4500 грн. моральної шкоди, яка виразилася у фізичних і моральних стражданнях, завданих позивачу, внаслідок ушкодження його здоров'я та майна, порушенням нормального ритму життя та необхідності докладати додаткових зусиль для відновлення свого здоров'я та майна.

За таких обставин, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Рішення суду є законним та обґрунтованим,ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись, ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «БраВІС» відхилити.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ І.М. Стадник

/підпис/ Ю.Б. Войтко

З оригіналом вірно: