Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/2095/14-ц
Провадження № 2/280/154/15
РІШЕННЯ

Іменем України

07 травня 2015 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої - судді Янчук В.В.,

при секретарі - Кумечко С.М.,

за участі сторін:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначила, що з листопада 1983 р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який розірвано рішенням Коростишівського районного суду від 24.12.2012 р. В період шлюбу за спільні кошти подружжям було набуто майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та земельною ділянкою площею 0,0975 га, що знаходиться по АДРЕСА_1, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2. Після розлучення сторони не можуть дійти згоди щодо поділу спільного майна подружжя. Оскільки відповідач відмовляється в позасудовому порядку розділити спільно нажите майно вимушена звертатись до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві та просили їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 позов визнали частково , не заперечили щодо визнання спірного майна спільною сумісною власністю подружжя, а також не заперечили щодо визнання права власності на 1/ 2 частину вказаного майна за позивачем. Додатково суду пояснили, що визнання права власності за відповідачем в ? його частині не підлягає задоволенню, оскільки право власності за відповідачем вже зареєстровано.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, в межах позовних вимог, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.11.1983 р., який було розірвано 24.12.2012 р. за рішенням Коростишівського районного суду ( а.с. 7).

В період шлюбу сторонами було придбано наступне майно: житловий будинок загальною площею 136,3 кв. м. житловою площею 59,1 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, а саме сарай «Б», гараж «Г», сарай «В», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Земельну ділянку площею 0,0972 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Вказана обставина підтверджується копіями: договору купівлі-продажу частини жилого будинку від 01.08.2005 р., що посвідчений приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Владикою І.В. та зареєстрований в реєстрі № 3326; договором купівлі-продажу частини жилого будинку та земельної ділянки від 20.10.2007 р., що посвідчений приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Владикою І.В. та зареєстрований в реєстрі № 5836. Згідно витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно власником вказаного житлового будинку є ОСОБА_3

З копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 слідує, що власником земельної ділянки площею 0,0972 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1, цільове призначення якої - для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд є ОСОБА_3

Також придбано житловий будинок загальною площею 89,3 кв. м. житловою площею 47,2 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, а саме сарай «Б», що знаходиться за адресою АДРЕСА_2. Вказана обставина підтверджується копією договору купівлі - продажу незакінченого будівництвом жилого будинку від 03.07.1986 р., що посвідчений державним нотаріусом Коростишівської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1584. Згідно відомостей про реєстрацію права власності на нерухоме майно власником вказаного житлового будинку є ОСОБА_3

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року спільною сумісною власністю подружжя , що підлягає поділу ( статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що під час перебування сторін в шлюбі, було придбано оспорюване майно.

Враховуючи те, що дане майно було придбано сторонами по справі та оформлене на відповідача під час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі за спільні кошти, все це в сукупності дає підстави для визнання спірного майна спільним майном подружжя, не зважаючи на те, що право власності оформлено на відповідача по справі .

Згідно ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом .

За наведеного вище судом встановлено, що у відповідності до вимог ст. 70 ч.1 СК України, спірне майно належить на праві спільної сумісної власності, як позивачу так і відповідачу, а відповідно і за позивачем має бути визнано право власності на 1/2 частину спірного майна.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя, якщо майно набуте за час шлюбу, передбачається, що воно є спільним.

Разом з тим, не підлягає до задоволення вимоги позивача про визнання спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на ? його частину господарської будівлі в житловому будинку АДРЕСА_1 - сараю «Д», оскільки згідно технічного паспорта на вказаний житловий будинок дана споруда є самочинною, рік побудови якої є 2013 р., тобто після розірвання шлюбу.

Суд також не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання права власності на ? частину за відповідачем на спірне майно, оскільки право власності за останнім вже зареєстровано.

Оскільки суд, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення понесені та документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з підстав викладених вище, оскільки спірне майно було придбане під час перебування сторін в шлюбі, за спільні кошти , а тому є об'єктом спільного майна подружжя .

На підставі викладено, керуючись ст.ст.69, 70, 72 СК України, ч.2 ст.372 ЦК України, ст.ст. 5-11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати майно, що належить на праві спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а саме:

житловий будинок загальною площею 136,3 кв. м. житловою площею 59,1 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, а саме сарай «Б», гараж «Г», сарай «В», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

земельну ділянку площею 0,0972 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

житловий будинок загальною площею 89,3 кв. м. житловою площею 47,2 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, а саме сарай «Б», що знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1 :

право власності на ? частину житлового будинку загальною площею 136,3 кв. м. житловою площею 59,1 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, а саме сарай «Б», гараж «Г», сарай «В», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0972 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

право власності на ? частину житлового будинку загальною площею 89,3 кв. м. житловою площею 47,2 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, а саме сарай «Б», що знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 3654 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча В.В.Янчук.