Справа № 160/512/15-ц
Провадження № 2/160/176/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2015 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Кідиби Т.О.,

за участю: секретаря - Сташук В.П.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Локачинський районний сектор управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У 1993 році його дочка ОСОБА_4, зареєструвавши шлюб з відповідачем, почали проживати у будинку позивача. З 1996 року відповідач зареєстрований за вказаною адресою. У спільному шлюбі у них народилося четверо дітей.

Рішенням Локачинського районного суду від 07 грудня 2006 року шлюб між ними розірвано. З часу розлучення відповідач за вказаною адресою не проживає, з ним відсутнє спілкування, не є членом сім'ї позивача, останній не з'являється до своїх дітей, не приймає участі у витратах на утримання будинку. У добровільному порядку відповідач відмовляється знятись з реєстрації. Подальша реєстрація відповідача у житловому будинку, що належить позивачу, створює ряд незручностей та проблем.

Вважає, що відповідач втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1, оскільки тривалий час там не проживає.

У судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просять задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що дійсно не проживає у спірному житловому будинку з 2006 року, на даний час мешкає у будинку своєї матері, однак, зареєструватися там не має можливості.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Локачинського районного сектору управління Державної міграційної служби України у Волинській області у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтвом про право власності та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.4,5).

Як вбачається з рішення Локачинського районного суду від 07 грудня 2006 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано (а.с.8).

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Зміст цієї статті свідчить, що член сім'ї власника може бути визнаний таким, що втратив право користування житлом у разі його відсутності по місцю проживання понад один рік без поважних причин.

Із довідки Війницької сільської ради про склад сім'ї ОСОБА_1 від 21 серпня 2015 року № 668 та довідки Локачинського районного сектору управління Державної міграційної служби України у Волинській області (а.с.7,16) вбачається, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, однак, з грудня 2006 року останній за вказаною адресою не проживає, що стверджується актами Війницької сільської ради № 669 від 21 серпня 2015 року та від 14 вересня 2015 року (а.с.6,38), показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 і не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів в підтвердження своїх заперечень проти позову, а також поважності причин відсутності за місцем реєстрації.

Оскільки судом встановлено факт відсутності відповідача без поважних причин у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, понад 1 рік, тому позов про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням, є підставним та підлягає до задоволення.

У відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у справі по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 391, 405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Локачинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Локачинського районного суду Т.О. Кідиба