Справа № 344/2598/14-ц
Провадження № 22-ц/779/745/2015
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Проскурніцький П.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Проскурніцького П.І.

Суддів: Вакарук В.М., Горейко М.Д.

за участю секретаря: Гавриляк Є.М.

сторін: представника ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського упарвління юстиції Коцана П. щодо визначення порядку накладення арешту на майно при виконанні рішень, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 18 лютого 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 18 лютого 2015 року, скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського упарвління юстиції Коцана П. щодо визначення порядку накладення арешту на майно при виконанні рішення, - залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права та без належної оцінки обставин справи.

Просила скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Колегія суддів, вислухавши доповідача, представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

2

Згідно ст.207 ч.2 ЦПК України, особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Подана заява не відповідає вимогам ст.ст.72, 385 ЦПК України. Відповідно до ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у 10 денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Відповідно до ст.72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України, скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно з ч. 2 ст. 385 ЦПК пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Оскільки строк для подання скарги є процесуальним строком, він може бути поновлений судом за наявності поважних причин і на нього поширюються правила ст. 72 ЦПК України. Тому скарга, подана після закінчення відповідного строку, залишається без розгляду, якщо суд за клопотанням заявника не знайде підстав для його поновлення.

Скаржник зазначає, що акт державного виконавця про опис і арешт майна від 31.01.2012 року та постанова їй державним виконавцем не надсилалась. Однак, дані доводи спростовуються матеріалами справи.

Як встановлено судом першої інстанції, 31.01.2012 року органами ДВС було складено акт про опис і арешт майна при примусовому виконання виконавчого листа № 2-9196, виданого 07.04.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_6 34 288 грн. Даний акт був направлений боржнику 31.01.2012 року та отриманий нею 01.02.2012 року, що також підтверджується і матеріалами іншої цивільної справи, оглянутої в судомоу засіданні. Також актом державного виконавця від 13.05.2012 року, який підписаний боржником ОСОБА_2, описане майно передане на відповідальне зберігання їй, як боржнику, із посиланням на попередній акт опису.

Виходячи з даних доказів, скаржнику ОСОБА_2 було відомо про акт державного

3

виконавця про опис і арешт майна від 31.01.2012 року ще в 2012 році, тому посилання скаржником на обгрунтування причин поважності пропуску звернення до суду щодо даного акту, є безпідставним. Звернення до суду із даною скаргою ОСОБА_2 подане тільки 25.02.2014 року.

Про існування якихось об'єктивних (незалежних від його волі) перешкод для своєчасного подання в суд належним чином оформленої скарги, тобто про існування поважних причин пропуску вказаного процесуального строку, ОСОБА_2 нічого не вказала.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки містять лише твердження про порушення норм процесуального законодавства.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Приймаючи до уваги вище наведене, колегія суддів вважає, що постановлена в даній справі ухвала є законною і обґрунтовано. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. Тому підстав для скасування оскарженої ухвали колегія суддів не знаходить.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 312, 313-315; 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 18 лютого 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: П.І. Проскурніцький

Судді: В.М. Вакарук

М.Д. Горейко