Справа №173/492/15-ц
Провадження №2/173/427/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 2 жовтня 1988 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Неповнолітніх дітей подружжя не має. В вересні 2014 року між ним припинено шлюбні відносини, а з листопада 2014 року відповідач мешкає з іншою жінкою. Примирення позивач вважає неможливим. Спору про поділ майна не має. У зв'язку з чим позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.

У судовому засіданні позивач підтримала позов та просила суд задовольнити позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Наполягала на тому, що примирення з відповідачем не можливе. Після розірвання шлюбу бажала би залишити прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Підтвердив, що не проживає разом з позивачем з вересня 2014 року, спільне господарство не ведуть. Проти розірвання шлюбу не заперечував. Подальше збереження шлюбу вважав неможливим. Спору про поділ майна не має.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

2 жовтня 1988 року Тиннянською сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області було укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис за № 10 та видано свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 5).

Неповнолітніх дітей подружжя не має.

Сторони не проживають разом з вересня 2014 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та взаємне небажання зберегти шлюб.

Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя.

А тому вимоги позивач про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Спору про поділ майна подружжя не має.

Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища суд, керуючись ст. 113 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Керуючись ст.ст. 112, 113, 115 Сімейного кодексу України, ст. ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 2 жовтня 1988 року Тиннянською сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області (актовий запис № 10) - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».

Після набрання рішенням законної сили його копію направити відділу державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко