Справа № 463/6414/14 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/783/2632/15 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Щербая В.П.,

з участю: представника АТ «Ощадбанк» - Кушнерик О.С., представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 17 лютого 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5 про визнання правочину нікчемним,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому на підставі ст.ст.16,215,216,1058,1059 ЦК України просили визнати договір №1230475 на вклад депозитний на ім'я фізичної особи від 03.04.2013 року, між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 нікчемним.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 17 лютого 2015 року зупинено провадження у справі №463/6414/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5 про визнання правочину нікчемним до набрання законної сили рішення у кримінальній справі №463/3982/14-к (провадження №1-кп/463/25/15) про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч. 2 ст. 366 КК України.

Ухвалу оскаржив позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк».

В апеляційній скарзі посилається на те, що предметом дослідження по даній цивільній справі виступають не цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, а дотримання на момент укладення договору банківського вкладу письмової форми, а тому, судове рішення по кримінальній справі не матиме преюдиціального значення для вирішення цього цивільного спору.

На думку апелянта, встановлення вини у кримінальній справі про привласнення коштів та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей не може вплинути на розгляд цивільної справи про встановлення факту дотримання письмової форми договору банківського вкладу на момент його укладення.

Просить ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 17 лютого 2015 рокускасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника АТ «Ощадбанк» - Кушнерика О.С. на підтримання апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів заяви та апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно до роз'яснень, які надані у п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених ст.201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п.4 ч.1 цієї статті неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість розгляду.

Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок, який виражається у тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

З матеріалів справи убачається, що в провадженні Личаківського районного суду м.Львова перебуває кримінальна справа № 1-кп/463/25/15 про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії обвинувального акту працівники АТ «Ощадбанк» ОСОБА_7 та ОСОБА_5 обвинувачуються в тому, що вони перебуваючи на робочому місці та виконуючи свої посадові обов'язки касира та завідуючого даного відділення, в приміщенні безбалансового відділення № 10013/0289 АТ «Ощадбанк» м. Львова, маючи умисел на особисте протиправне збагачення виготовили двосторонній Договір на вклад "Депозитний" на ім'я ОСОБА_3, до якого внесли завідомо неправдиві дані про відкриття неіснуючого розрахункового рахунку № НОМЕР_1 та присвоїли кошти, які передала потерпіла ОСОБА_3 для зарахування цих коштів на її депозитний рахунок.

ОСОБА_3 визнана потерпілою у даній справі.

Відтак, предметом обвинувачення є виготовлення працівниками АТ «Ощадбанк» двостороннього договору банківського вкладу № НОМЕР_1 на вклад депозитний на ім'я фізичної особи ОСОБА_3 від 03.04.2013 року і саме цей договір є предметом позову АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 у цивільній справі про визнання його нікчемним.

Ураховуючи, що встановлення обставин, за яких працівники банку ОСОБА_5 та ОСОБА_7 укладали зазначений договір банківського вкладу на ім'я ОСОБА_3, які документи вони оформляли та видавали ОСОБА_3, тобто чи мали місце дії та вчинені вони обвинуваченими, можливе лише в межах кримінальної справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що вирок у кримінальній справі буде мати значення для розгляду даної цивільної справи. В даному випадку між справами, що розглядаються існує тісний матеріально-правовий зв'язок, і факти встановлені в кримінальні справі, будуть мати значення для вирішення даної справи.

З огляду на вказане, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 313, п. 4 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 17 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.