Справа № 372/5480/14-ц Головуючий у І інстанції Проць Т. В.
Провадження № 22-ц/780/2298/15 Доповідач у 2 інстанції Приходько К. П.
Категорія 18 21.10.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

21 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Приходька К.П.,

суддів Антоненко В.І., Голуб С.А.,

при секретарі: Нагорній Г.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 лютого 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ерфольг-Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

встановила:

у листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Мотивує свої позовні вимоги тим, що 03.06.2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «Ерфольг-Україна» було укладено кредитний договір №04.1/07/11-КЛТ, відповідно до якого відповідач отримав на умовах забезпеченості, повернення строковості, платності та цільового характеру грошові кошти в сумі 17 300 000 євро., із оплатою за користування кредитом проценти, виходячи із ставки 10% річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2, 03 червня 2011 року був укладений договір іпотеки №13/07/105/11-КЛТ, предметом якого є нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,108га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, та будинок за АДРЕСА_2, який розташований на вищезазначеній земельній ділянки.

Так, станом на 30.09.2014 року за відповідачем виникла заборгованість у розмірі 22 759 024,80 євро, що у еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 374 312 218,67 грн.

Таким чином , позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Ерфольг-Україна» перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за кредитним договором №4.1/07/11-КЛТ від 03 червня 2011 року, яка станом на 30 вересня 2014 року складає 22 418 410,06 Євро, що за офіційним курсом НБУ на час проведення розрахунку становить 368 710 209 грн. 79 коп. та 4 621 314 грн. 26 коп. і складається із заборгованості за кредитом 17 240 180,34 євро, що за офіційним курсом НБУ на час проведення розрахунку становить 283 545 108 грн. 41 коп., відсотків 5 178 229,72 євро, що на час проведення розрахунку становить 85 165 101 грн. 38 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту 1 236 232 грн. 60 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків 385 081 грн. 66 коп.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 13/07/105/11-КЛТ від 03 06.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською I.A., зареєстрований в реєстрі №1837, а саме на: земельну ділянку площею 0,108га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_1 та будинок АДРЕСА_2, який розташований на вищевказаній земельній ділянці та належить на праві власності ОСОБА_2.

Визначено спосіб звернення стягнення - реалізацію предмета іпотеки через прилюдні торги.

Визначено початкову ціну реалізації окремо кожного із зазначених предметів іпотеки на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 3 654 грн. сплаченого судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 лютого 2015 року. Зазначивши, що рішення незаконне, ухвалене в результаті неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, а також судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Заслухавши доповідь - судді доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 03 червня 2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «Ерфольг-Україна» укладений кредитний договір №04.1/07/11-КЛТ. Відповідно до умов договору позивач надав ТОВ «Ерфольг-Україна» у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит в межах загальної суми еквівалентної 17 300 000 евро.

Згідно договору з 03.06.2011 року по 02.06.2013 року процентна ставка по кредитах, надані на цілі, встановлена у розмірі 9% річних, а починаючи із 03.06.2012 року до дати остаточного повернення кредиту встановлюється у розмірі 10% річних; процентна ставка по кредитах наданих на цілі, визначених у пунктах 2.2.2-2.2.3 кредитного договору, встановлена у розмірі 10,5%.

4

В подальшому умови Кредитного договору змінювались та доповнювались шляхом підписання 29 додаткових угод, які є невід'ємними частинами Кредитного договору.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 03.06.2011 року укладено іпотечний договір №13/07/105/11-KJTT, згідно якого остання надала іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0,108 га, що находиться за адресою. АДРЕСА_1, цільове призначення для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_1 та будинок за АДРЕСА_2, який розташований на вищевказаній земельній ділянці і складається, згідно з правовстановлюючим документом з: Б - гараж, І - свердловина, к-к2 - каналізації, р-р2 - ворота, згідно із Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно будинок складається з: житлового будинку (літ. А) цегла, загальною площею 796,1кв.м, житловою площею 102,0кв.м, гаражу (літ. Б) цегла, колонки питної (№3) мет. зруби, огорожі (№1) цегла, воріт (№2) метал, кан. Колодязя (№4-№5-№6) з/б кільця., що підтверджується іпотечним договором №13/07/105/11-КЛТ від 03.06.2011року, укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2

Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитними договором не виконує, його заборгованість станом на 30 вересня 2014 року складає 22759024,80 євро, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на час проведення розрахунку складає 374312218,67 грн.

Відповідно до 526 ЦК України встановлюється, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до 525 ЦК України встановлюється, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом

27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. договір купівлі-продажу прав вимоги, зареєстровано в реєстрі за №2466, відповідно до якого ПАТ Дельта Банк» став новим кредитором, як за кредитним договором №04.1/07/11-КЛТ від 03.06.2011 року, так і за договорами, які були укладені для його забезпечення, а саме - іпотечний договір №13/07/105/11-КЛТ від 03.06.2011 року.

Розрахунком заборгованості, копіями меморіальних валютних ордерів, виписками по особовим рахункам та іншими матеріалами справи підтверджується одержання ТОВ «Ерфольг-Україна» від позивача кредитних, коштів та наявність боргу за кредитним договором від 03.06.2011 року станом на 30.09.2014 року в розмірі 22759024,80 євро, що за офіційно встановленим курсом НБУ на час проведення розрахунку 16,446 грн. за 1 євро є еквівалентним 374312218 грн. 67 коп. і складається із заборгованості за кредитом 17240180,34 євро, що за офіційним курсом НБУ на час проведення розрахунку становить 283545108 грн. 41 коп., відсотків 5178229, 72 євро, що на час проведення розрахунку становить 85165101 грн. 38 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту 91834,27 євро, що на час проведення розрахунку становить 1510376 грн. 20 коп. та пені за несвоєчасне повернення відсотків 248780,47 євро, що на час проведення розрахунку становить 4091632 грн. 68 коп.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Вказаний кредитний договір було укладено в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України.

Із встановлених в ході розгляду справи обставин вбачається, що всупереч умовам кладеного між сторонами договору, відповідач ТОВ «Ерфольг-Україна» порушив узгоджений сторонами графік погашення суми кредиту та допустив виникнення заборгованості. :сУ

о є та )ля 1

З матеріалів справи також вбачається, що відповідачу банком направлялось іпотечне повідомлення.

Вказані обставини свідчать, що позивач намагався вирішити питання повернення заборгованості в позасудовому порядку.

Відповідно до ст.527 ч.1 ЦК України встановлюється, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно до ст.530 ч.1 п.1 ЦК України визначено строк (термін) виконання зобов'язання, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.551 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

При цьому ст.39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Статтею 38 Закону України «Про іпотеку встановлено, що якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22 квітня 2015 року по даній справі була призначена судова економічна експертиза за результатами якої експертом було встановлено: на підставі наданих меморіальних ордерів, виписок по особових рахунках ТОВ «Ерфольг-Україна», заборгованість по кредитному договору від 30.06.2011 року за №04.1/07/11-КЛТ станом на 30.09.2014 року становить 21 303 533, 71євро, та складається: з загальної суми заборгованості по кредиту 17 240 180,34 євро., заборгованість по кредитах, наданих на цілі, вказані у п.2.2.1 цього договору, на суму 14 970 180, 34 євро., заборгованості по кредитам, наданих на цілі вказані у п.2.2.2-п.2.2.3 цього договору, на суму 2 270 000,00євро., загальної суми заборгованості по відсоткам 4 063 353, 36 євро., заборгованості по відсоткам по кредиту згідно п.2.2.1 - 3 513 582, 41євро., заборгованості по відсоткам по кредиту згідно п..2.2.2-п.2.2.3 на суму 549 770, 95 євро.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд вважає, що в частині звернення стягнення на предмет іпотеки позов заявлений правомірно, оскільки ТОВ «Ерфольг-Україна» всупереч умовам договору не сплачує передбачені ним платежі, чим ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обов'язків, відповідач ОСОБА_2 поручилась за виконання вказаних зобов'язань переданим в іпотеку майном, позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи.

Щодо позовних вимог банку в частині визначення розміру пені за кредитним договором в іноземній валюті, то суд з такими вимогами не погоджується виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Згідно ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що

діяла у період, за який сплачується пеня.

При цьому ст.4 зазначеного Закону встановлено, що розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Аналіз вищезазначених норм чинного законодавства дає можливість зробити висновок, що встановлення розміру пені з розрахунку облікової ставки Національного банку України можливе лише щодо грошової одиниці України - гривні, оскільки діючим законодавством Національному танку України не надано повноважень на встановлення облікової ставки для іноземної валюти, отже пеня має розраховуватись лише у грошовій одиниці України - гривні.

Позивачем понесені судові витрати по справі, які документально підтвердженні, за сплачений судовий збір в сумі 3 654,00 гривень. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вище викладене колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись: ст.ст.303,307,309,313-315,317,319 ЦПК України колегія суддів, -

вирішила :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 лютого 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ерфольг-Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки, задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Ерфольг-Україна» перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за кредитним договором № 04.1/07/11-КЛТ від 03 червня 2011 року, яка станом на 30 вересня 2014 року становить - 21 303 533, 71євро, та складається: з загальної суми заборгованості по кредиту 17 240 180,34 євро., заборгованість по кредитах, наданих на цілі, вказані у п.2.2.1 цього договору, на суму 14 970 180, 34 євро., заборгованості по кредитам, наданих на цілі вказані у п.2.2.2-п.2.2.3 цього договору, на суму 2 270 000,00євро., загальної суми заборгованості по відсоткам 4 063 353, 36 євро., заборгованості по відсоткам по кредиту згідно п.2.2.1 - 3 513 582, 41євро., заборгованості по відсоткам по кредиту згідно п..2.2.2-п.2.2.3 на суму 549 770, 95 євро, що за офіційним курсом Національно Банку України на час проведення розрахунку становить 350 357 915,39 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №13/ 07/105/11-КЛТ від 03.06.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською I.A., зареєстрований в реєстрі №1837, а саме на: земельну ділянку площею 0,108 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_1 та будинок АДРЕСА_2, який розташований на вищевказаній земельній ділянці та належить на праві власності ОСОБА_2.

Визначити спосіб звернення стягнення - реалізацію предмета іпотеки через прилюдні торги.

Визначити початкову ціну реалізації окремо кожного із зазначених предметів іпотеки на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 3 654 гри. сплаченого судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді