АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1058/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 Дьяченко Д. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКарпенко О. В.
суддівПальонного В. С. , Нерушак Л. В.
при секретаріПосипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу начальника Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 18 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі про стягнення невиплаченої пенсії,

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів ,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 у лютому 2015 року звернулися до Тальнівського районного суду Черкаської області із позовом до УПФУ в Тальнівському районі про стягнення невиплаченої пенсії, посилаючись в обґрунтування заявленого позову на те, що є спадкоємцями ОСОБА_10.

Постановою Тальнівського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2011 року було задоволено частково позов ОСОБА_10 до УПФУ в Тальнівському районі про визнання протиправними дій та перерахунок пенсії, визнано протиправною бездіяльність УПФУ в Тальнівському районі щодо не здійснення перерахунку та виплати державної та додаткової пенсії по інвалідності в розмірі, встановленому ст.ст. 39,49,50,54,67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 04 жовтня 2010 року та зобов'язано УПФУ в Тальнівському районі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_10 основної та додаткової пенсії з 4 жовтня 2010 року із розрахунку однієї мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України »Про Державний бюджет України» на відповідний рік та з урахуванням сум проведених виплат. В решті позовних вимог - відмовлено.

Вказана постанова набрала законної сили згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2014 року.

Позивачі зазначають, що згідно довідки УПФУ в Тальнівському районі від 08 грудня 2014 за №6761/04, ОСОБА_10 відповідно до постанови Тальнівського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2011 року, зроблено перерахунок та нараховано доплату в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 7483,78 грн., однак дана сума ОСОБА_10 не була виплачена.

Посилаючись на вимоги статті 1227 ЦК України, яка регламентує право на одержання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, позивачі звернулися до Тальнівського районного суду Черкаської області із відповідним позовом та просили постановити судове рішення, яким стягнути із УПФУ в Тальнівському районі Черкаської області на їх користь 7 483,78 грн. в рівних частинах по 1870,94 грн. кожному із позивачів, а також стягнути із УПФУ в Тальнівському районі на їх користь судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 18 березня 2015 року позов - задоволено повністю.

Стягнуто із УПФУ в Тальнівському районі Черкаської області на користь ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 7483,78 грн. в рівних частинах по 1870,94 грн. кожному із позивачів.

Стягнуто з УПФУ в Тальнівському районі Черкаської області на користь ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. в рівних частинах по 60,90 грн. кожному позивачу.

В апеляційній скарзі начальник УПФУ в Тальнівському районі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 18 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга, подана начальником УПФУ в Тальнівському районі, підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування із ухваленням нового, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст.309 ЦПК України підставами для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин справи, постановлення рішення із порушенням вимог матеріального або процесуального права.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 позовних вимог, оскільки на момент смерті їх батька ОСОБА_10, спадкоємцями якого вони є, останньому була нарахована сума недоплаченої пенсії згідно постанови Тальнівського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2011року в загальному розмірі 7483,78 грн. Оскільки спадкодавець ОСОБА_10 вказану суму пенсії за життя не отримав, суд із посиланням на вимоги статті 1227 ЦК України прийшов до висновку про належність до виплати вказаної суми пенсії позивачам по справі.

Проте, із даними висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, постановою Тальнівського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2011 року зобов'язано УПФУ в Тальнівському районі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_10 основної та додаткової пенсії.

Вказана постанова набрала законної сили згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2014 року.

Відповідно до постанови Тальнівського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2011 року, УПФУ в Тальнівському районі Черкаської області було зроблено перерахунок та нараховано ОСОБА_10 доплату в розмірі 7483,78 грн. Проте, здійснити фактичну виплату зазначеної пенсії ОСОБА_10 УПФУ в Тальнівському районі Черкаської області не мало можливості через ряд причин об»єктивного характеру.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Згідно п.1 ч.2 ст.92 Конституції України Державний бюджет України і бюджетна система України встановлюється виключно законами. Такими законами є закон України про Державний бюджет України на поточний рік та Бюджетний кодекс України.

Відповідно до вимог ч.1, 2 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснити лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого Законом України «Про Державний бюджет».

Відповідно до Основ законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року Пенсійний фонд є цільовим страховим фондом, що формується за рахунок страхових внесків до солідарної системи та надходжень з інших джерел, визначеним зазначеним Законом.

Згідно з ч.2 ст.72 Закону № 1058-IV кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України, що через закріплення напрямів використання коштів за джерелами надходження забезпечує цільовий характер їх використання.

Такі кошти мають суворо цільове призначення, використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені Законом, забороняється.

Статтею 73 Закону № 1058-IV передбачено використання коштів Пенсійного фонду.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, предметом спору є сума недоплаченої ОСОБА_10 пенсії, яка утворилась після проведеного перерахунку згідно рішення суду.

Відповідні асигнування Пенсійному фонду України виділяються за бюджетною програмою за КПКВК 2506020 «Дотація на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами».

Проте видатки, необхідні для виконання судових рішень про перерахунок та виплату пенсій особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, бюджетною програмою за КПКВК 2506020 не передбачені.

Саме враховуючи вищевказані об»єктивні передумови, за життя ОСОБА_10, нарахована по рішенню суду недоплачена сума пенсії не була йому виплачена. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 помер.

Дійсно, статтею 1227 ЦК України визначено, що суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з ч.1 ст.52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті.

Члени сім'ї, зазначені в ч.1 ст.52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців із дня відкриття спадщини.

Оскільки і після смерті ОСОБА_10 видатки, необхідні для виконання судових рішень про перерахунок та виплату пенсій особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи не були передбачені на законодавчому рівні, УПФУ в Тальнівському районі Черкаської області об»єктивно не мало можливості їх виплатити спадкоємцям.

Крім того, Кабінет Міністрів України з метою врегулювання питання погашення заборгованості, постановою від 03 вересня 2014 року № 440 затвердив «Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою».

Відповідно до даного порядку, особи, на користь яких ухвалено рішення суду, що набрало законної сили, боржниками за якими є органи державної влади, подають до органів державної виконавчої служби дане рішення суду для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення існуючої заборгованості.

Проте, позивачами на адресу суду не було надано об»єктивних, переконливих доказів того, що вони, як спадкоємці після смерті ОСОБА_10 здійснили будь - які дії, передбачені вищевказаним Порядком.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що дії управління ПФУ в Тальнівському районі були вчинені в межах і відповідно до вимог законів України.

Оскільки рішення суду першої інстанції постановлене із порушенням вимог закону, воно не може залишатися в законній силі, підлягає до скасування із ухваленням нового про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу начальника Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області - задовольнити.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 18 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області про стягнення невиплаченої пенсії - скасувати.

Ухвалити по даній справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області про стягнення невиплаченої пенсії.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :