Справа № 2-522/12
Провадження № 6/362/33/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2015 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Корнієнко С.В. розглянувши в порядку письмового провадження в м. Василькові подання начальника відділу ДВС Васильківського МРУЮ Київської області про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України з вилученням паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання ним своїх зобов'язань

в с т а н о в и в :

Відділ державної виконавчої служби звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження виїзду боржника за межі України у зв'язку з невиконанням ним зобов'язань по виконанню виконавчого листа № 2-522 від 02.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 700 гривень щомісячно.

За вказаним виконавчим документом 19.06.2014 року відкрито виконавче провадження.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку про відмову задоволення клопотання з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Положення ст.14 ЦПК України передбачають обов'язковість судових рішень, що набрали законної сили, щодо їх виконання, підставою для відповідальності є їх невиконання.

Згідно положень ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України" є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

У відповідності до рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Як вбачається з положень ч.1 ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця.

У відповідності до положень ст.6 Закону України „Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадках, якщо діють невиконані зобов'язання або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань.

Відповідно до змісту ст.373 ЦПК України, що за наявності обставин, які ускладнюють виконання судового рішення, суд за заявою державного виконавця чи сторони у справі може змінити чи встановити спосіб і порядок його виконання.

З огляду виконавчого провадження подання відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області вбачається, що 19 червня 2014 року було відкрите виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-522 від 02.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 700 гривень щомісячно.

Докази ухилення від виконання рішення суду в матеріалах справи відсутні.

Відповідні документи щодо звернення стягнення на заробітну плату або майно боржника в матеріалах справи також відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відділом державної виконавчої служби не надано переконливих доказів саме ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов'язків, та здійснення відділом усіх, передбачених законодавством, заходів щодо його виконання.

Постановляючи ухвалу в частині відмови обмеження виїзду боржника за межі України суд виходить із аналізу Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 377-1 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволені подання відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.