РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 квітня 2015 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мавроді Р.Ф.

секретаря Овчинніковій Ю.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку мотивуючи тим, що вона є власником квартири за адресою смт. Новодонецьке, Добропільського району, Донецької області вул. Жовтнева 10/5, яку вона придбала за договором купівлі-продажу 13.11.2014 р. у ОСОБА_4 Після придбання вказаної квартири їй стало відомо, що в з 19.04.2006 року в цій квартирі рахується зареєстрованим онук колишньої власниці ОСОБА_3Але ж в даної квартирі відповідач жодного дня не проживав, а мешкає за іншою адресою. Вона придбала квартиру для особистого проживання, але ж факт реєстрації в даній квартирі іншої особи відповідача заважає їй вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідач ніякого віднощення до належної їй квартири не має. Відповідач добровільно знятися з реєстрації не бажає, що вимушує її звертатися з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої вимоги та просила визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: смт. Новодонецьке, Добропільський район, Донецька область, вул. Жовтнева 10/5 у звязку з його відсутністю за місцем прописки без поважних причин більше одного року та зобовязати СГІРФО Добропільського МВ ГУМВС України в Донецькій області зняти відповідача з реєстраційного обліку.

Відповідач у судове засідання жодного разу не зявився без поважних причин, хоча був вчасно й належним чином повідомлений про дату й час слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Вислухавши думку позивача, що не проти розгляду справи під час відсутності відповідача, що не з'явився, керуючись правилами ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності відповідача, що не з'явився, за матеріалами, які є в справі, направивши копію рішення відповідачу за місцем мешкання.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 13.11.2014 року позивачка стала власницею квартири АДРЕСА_1, м. Добропілля, Донецької області.

З 19.04.2006 року у вказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є онуком колишньої власниці квартири ОСОБА_4, що підтверджується копією домової книги.

Згідно довідки ФОП «Соловьов» від 23.01.2014 року ОСОБА_3 рахується зареєстрованим у квартирі позивачці за вищевказаною адресою, але ж там не проживає.

Свідок ОСОБА_5, допитана в судовому засіданні, вказала, що дійсно ОСОБА_3, як онук її добре знайомої ОСОБА_4 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, але ж жодного дня там не проживав. Зараз власниця вказаної квартири змінилася.

Відповідно до ст..317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.. 319 ЦК України, власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст..321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Так, особи, які проживають в житлових приміщеннях, що знаходяться в приватній власності громадян відносяться до двох основних категорій: члени сімї власника житла та тимчасові мешканці та орендарі, тобто особи, що прописані та проживають на підставі дозволу власника, чи договору оренди приміщення.

Відповідно до ст..64 ЖК України, до членів сімї власника будинку ( квартири) належать дружина власника, їх діти і батьки; членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо дані особи постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України, сімю складають особи, які спільно проживають , повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Таким чином, підставами виникнення у члена сімї власника права на прописку та проживання в житловому приміщенні є наявність сімейних відносин, ведення спільного господарства, яке не можливе без спільного проживання з власником, а також взаємні сімейні права та обовязки з власником.

Суд вважає, що при таких обставин, вимоги позивачки є підставними та обґрунтованими тому, що між сторонами не має жодних родинних відносин, відповідач до її квартири не має жодного відношення, ніколи в ній не проживав. Все це порушує права позивачки вільно користуватися та розпоряджатися належним їй нерухомим майном.

Але ж суд вважає, що вимоги позивачки щодо зобовязання СГІРФО Добропільського МВ ГУМВС України в Донецькій області зняти відповідача з реєстраційного обліку є недоречними, тому що відповідно до ст.. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування приміщенням є підставою для зняття цієї особи з реєстрації за даним місцем.

Тому в цій частині позову слід відмовити.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

На підставі ст.ст.317,319,321,391,405 ЦК України, керуючись ст.ст.5,10,60,88,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: с. Новодонецьке, м. Добропілля, вул. Жовтнева 10/5 Донецької області.

В інший частині позову відмовити.

Стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 243 ( двісті сорок три) грн.60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Добропільським міськрайсудом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайсуд потягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Головуючий суддя Мавроді Р.Ф.

08.04.2015