Справа № 761/2367/15-ц
Провадження №2/761/2957/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

10 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Маліновської В.М.

при секретарі: Лазоришинець К.М., Колеснік М.П

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2015 року ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Київської міської ради (Відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги Позивач мотивував тим, що згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 3-1653 від 06.05.1997 р. його батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, заповів йому все майно, яке належало б йому на день його смерті. ІНФОРМАЦІЯ_3. батько Позивача - ОСОБА_3 помер та в Першій Київській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа, (в спадковому реєстрі НОМЕР_2), номер у нотаріуса 675/2013. За даними Київського міського бюро технічної інвентаризації станом на момент подання запиту нотаріусом померлому належала на праві власності квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 17.03.1997р. Наказ № 81-С. Таким чином, спадковим майном, яке залишилось після смерті батька Позивача є дана квартира АДРЕСА_1. На заяву Позивача Перша Київська державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1, що належала померлому ОСОБА_3, оскільки Позивачем не було надано правовстановлюючий документ на вказану квартиру, про що було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.01.2015 р.

Враховуючи вищевикладене, Позивач просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка залишилось після померлого ОСОБА_3.

У судове засідання 10.04.2015р. сторони не з'явились, причини неявки не повідомили. Разом з тим, цього ж дня (10.04.2015р.) від представника Позивача - ОСОБА_4 через канцелярію суду надійшла заява, в якій вона зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 57).

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.53,88), про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши заяву представника Позивача, дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи № 675/2013 щодо майна померлого ОСОБА_3, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3. помер ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації смертей Відділу реєстрації смертей у м. Києві зроблено відповідний актовий запис за № 6095, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві від 05.04.2013 р. (а.с. 4, 66).

06 травня 1997 року ОСОБА_3 було складено заповіт, що посвідчений Державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Василевською О.П., згідно якого на випадок смерті все його майно де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати і на що за законом він матиме право заповідається ОСОБА_1 (а.с.11, 73). Вказаний заповіт зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій під № 3-1653 (номер у Спадковому реєстрі 1235215), про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 34267294 від 13.06.2013 р. (а.с. 71).

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому.

З копії матеріалів спадкової справи № 675/2013 (номер в Спадковому реєстрі НОМЕР_2), заведеної 13.06.2013 р. державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори щодо майна померлого ОСОБА_3 (а.с. 59-85), вбачається, що Позивач 13.06.2013 р. звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого ОСОБА_3 (а.с. 62).

Державним нотаріусом Першої київської нотаріальної контори заведено спадкову справу №675/2013, про що 13 червня 2013 р. здійснено реєстраційний запис до Спадкового реєстру. (а.с. 72)

В зв'язку з оформленням спадщини, нотаріусом було зроблено запити № 5257/02-14 від 13.06.2013 р. до ЖЕК Шевченківського району м. Києва (а.с. 77), № 5256/02-14 від 13.06.2013 р. та № 6395/02-14 від 31.07.2013 р. до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна (далі Київське міське БТІ) (а.с. 76, 78).

Згідно відповіді КВ-2013 № 22860 від 30.07.2013 р. Київського міського БТІ за померлим ОСОБА_3 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 17.03.1997р. Наказ № 81-С. (а.с. 80).

Також згідно листа нотаріуса за заявою ОСОБА_1 Київським міським БТІ було виготовлено Технічний паспорт (станом на серпень 2013р.) та Довідку про показники об'єкта нерухомого майна на вказану квартиру (станом на серпень 2013р. показники: загальна площа -46,2 кв.м, житлова площа 29,2кв.м.) (а.с.81-83).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Реви І.М. від 21.01.2015 року Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_3 в зв'язку з ненаданням правовстановлюючого документу на вищевказану квартиру на ім'я спадкодавця ОСОБА_3. (а.с. 14, 85).

На запит суду листом № 4181 (И-2015) від 30.03.2015 р. Київське міське БТІ повідомило (а.с. 86), що квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно Наказу Головного управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 17 березня 1997 р. № 81-С (а.с. 87).

Окрім цього, у листі Київського міського БТІ зазначено, що починаючи з 01.01.2013 р. функції щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна делеговані Державній реєстраційній службі України відповідно до Закону України «Про внесенні змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1878 від 11.02.2011 р.

Відповідно витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний № витягу 34402722), сформованого за запитом державного нотаріусу Першої київської державної нотаріальної контори Реви І.М. за наступними параметрами - адреса об'єкта нерухомого майна м. Київ, вул. Гоголівська, б. 1-3, кв. 70 - у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні (а.с. 50).

Дані обставини дають підстави вважати, що починаючи з 01.01.2013 р. і по день смерті спадкодавця ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3.) квартира АДРЕСА_1 не була ним відчужена та залишалась у власності спадкодавця.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до частини 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Враховуючи, що за заповітом ОСОБА_3 заповідав все належне йому майно і на що він матиме право ОСОБА_1, то суд приходить до висновку, що до спадкоємця перейшли всі належні спадкодавцю на момент смерті права щодо нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, яка і увійшла до складу спадщини після смерті померлого ОСОБА_3.

Суд вважає, що Позивач - ОСОБА_1 реалізував своє право на прийняття спадщини за заповітом після померлого батька шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк (за ст.1270 ЦК України - 6 місяців з часу відкриття спадщини, тобто за ч.2 ст. 1220 ЦК України з дня смерті), та не здійснював відмову від прийняття спадщини. Позивач довів належними та допустимими доказами наявність свого права власності на квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після померлого - ОСОБА_3.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилався Позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1), права власності в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_3 на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 29,2 кв.м., загальною площею 46,2 кв.м., у тому числі 1-а кімната - площею 15,4 кв.м., 2-а кімната - 13,8 кв.м., кухня - 6,6 кв.м., вбиральні - 1,0 кв.м., ванної кімнати - 1,9 кв.м., коридору - 5,0 кв.м.

З урахуванням положень ст. ст. 1216, 1218, 1223, 1236, 1268 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 29,2 кв.м., загальною площею 46,2 кв.м.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя: