АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/21/15 Головуючий 1-ої інст.: Полєхін А.Ю.
Категорія: право власності Доповідач: Пилипчук Н.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді Пилипчук Н.П.,

суддів Кірсанової Л.І., Трішкової І.Ю.,

за участю секретаря Черепахи С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові

заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, роз*яснення рішення, повернення судового збору, виправлення описки в рішенні апеляційного суду Харківської області від 25 березня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 25 березня 2015 року апеляційні скарги ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 20 лютого 2014 року та додаткове рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 квітня 2014 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку - відмовлено.

ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення та про роз*яснення рішення. Вказує, що апеляційний суд не дав оцінки його доводам та наданим доказам щодо відсутності кадастрового номера спірної земельної ділянки та щодо невідповідності вимогам закону договору купівлі-продажу від 16 грудня 2011 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Зазначає, що судом апеляційної інстанції не вказано які саме норми права були порушені судом першої інстанції при ухваленні рішення. Звертає увагу, що суд апеляційної інстанції, пославшись на відсутність доказів того, що необхідною для обслуговування будинку є земельна ділянка 0,0802 га не взяв до уваги, що в договорі від 16 грудня 2011 року зазначено, що будинок, який був предметом купівлі-продажу розташований на земельній ділянці 0,0775 га. Вказує, що суд апеляційної інстанції не зазначив чому не прийняв до уваги висновки земельно-технічної експертизи. Просить ухвалити додаткове рішення та роз*яснити рішення суду апеляційної інстанції з приводу зазначених ним питань.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про виправлення помилок в рішенні апеляційного суду Харківської області від 25 березня 2015 року, вказував, що договір купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено 16.12.2011 р. в той час, як в рішенні суду помилково зазначено 16.05.2011 р. Звертав увагу, що серія та номер державного акту на право власності на землю, виданого ОСОБА_1 правильно - серія НОМЕР_2, в той час, як в рішенні суду помилково вказано - серія НОМЕР_1. Наполягає, що в рішенні суду апеляційної інстанції помилково не вказано, що ОСОБА_5 діяв в суді від імені ОСОБА_2, оскільки позовна заява та всі документи у справі складені та підписані виключно ОСОБА_5, а підпис ОСОБА_2 відсутній.

Також ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про повернення йому судового збору в сумі 130 грн., сплачені ним 07 лютого 2015 року за подання клопотання про витребування доказів. Вказував, що це клопотання не було вирішено судом, тому судовий збір підлягає поверненню.

Судова колегія вважає, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та про роз*яснення рішення суду задоволенню не підлягає, заява про виправлення помилки підлягає частковому задоволенню, а заява про повернення судового збору підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 220 ЦПК України суд може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Оскільки питання про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16 грудня 2011 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ніхто із сторін не порушував, тому правова оцінка відповідності такого договору вимогам закону знаходилась поза межами заявлених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням апеляційного суду вирішено питання щодо всіх заявлених позовних вимог - у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі. Таким чином, підстав для ухвалення додаткового рішення не вбачається.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 25 березня 2015 року не містить варіантів різного тлумачення резолютивної частини, викладено чітко, доступно, не є суперечливим, тому підстав для задоволення заяви про роз*ясеня рішення суду не вбачається.

Як вбачається з матеріалів справи, при виготовленні повного тексту рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 25 березня 2015 року було допущено описки, а саме, невірно вказано дату укладення договору купівлі-продажу житлового будинку від 16 грудня 2011 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та номер державного акту на право приватної власності на землю виданого ОСОБА_1

Відповідно до ст. 219 ЦПК України суд може за своєю ініціативою або за заявою осіб, які приймають участь у справі, виправити допущенні в судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Враховуючи наведене, вважаю за необхідне внести виправлення в рішення апеляційного суду Харківської області від 25 березня 2015 року, вказавши в мотивувальній частині дату укладення договору купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - 16.12.2011 р. замість помилкової 16.05.2011р.; зазначити правильно серію та номер державного акту на право власності на землю, виданого ОСОБА_1 - Серія НОМЕР_2, замість помилкового Серія НОМЕР_1.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 у справі дійсно діяв від імені ОСОБА_2, проте зазначене не потребує окремого зазначення в рішенні суду, оскільки позивачем у справі є ОСОБА_2 про що правильно вказано в рішенні апеляційного суду.

Відповідно до ч.2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», що набрав чинності 01 листопада 2011 року сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням).

У випадку, передбаченому підпунктом 13 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», сплата судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів здійснюється лише у випадку, якщо така заява розглядається у порядку, визначеному статтею 135 ЦПК України, а не за подання клопотання про витребування доказів (стаття 137 ЦПК ), яке розглядається за правилами статей 130, 168 ЦПК.

Наведені обставини свідчать про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про повернення йому судового збору, оскільки його клопотання в порядку ст. 135 ЦПК України не розглядалося.

Керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 219, 220, 221, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та про роз'яснення рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 25 березня 2015 року - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору задовольнити.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 130 грн., сплачений ним 07 лютого 2015 року по квитанції № 0.0.345929351.1 у ПАТ КБ «ПриватБанк» на розрахунковий рахунок 0011, отримувач УДКСУ в Харківській області, код отримувача 37999628, МФО отримувача 851011.

Заяву ОСОБА_1 про виправлення помилок в рішенні апеляційного суду Харківської області від 25 березня 2015 року - задовольнити частково.

Виправити у рішенні апеляційного суду Харківської області від 25 березня 2015 року наступні помилки: в описовій та мотивувальній частинах рішення, вказати правильно дату укладення договору купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - 16.12.2011 р. замість помилкової 16.05.2011р.; вказати правильно серію та номер державного акту на право власності на землю, виданого ОСОБА_1 - серія НОМЕР_2, замість помилкового серія НОМЕР_1.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -