Справа №295/4198/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючої судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря Слончак А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу вона залишилася проживати разом з позивачем. На теперішній час дочка навчається в Житомирському державному університеті імені ОСОБА_4, у звязку з чим вона потребує матеріальної допомоги на час навчання. Відповідач має постійну роботу, через що може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, але добровільно її не надає. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доки ОСОБА_3 на період її навчання в розмірі 1/4 частки його доходу щомісячно до досягнення дитиною 23-річного віку.

У судовому засідання позивач вимоги позову підтримала, обґрунтовуючи їх викладеними в ньому обставинами, пояснивши, що вона має невеликий розмір пенсії та не може забезпечити дочку всім необхідним.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що є пенсіонером та працює, заборгованості з виплати аліментів не має, добровільно надає дочці матеріальну допомогу на навчання і не відмовлявся її надавати, на утриманні інших дітей не має, з дочкою у нього склалися добрі відносини.

Суд, заслухавши сторони, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Частиною 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 09.04.2012 року у справі № 2-1951/2012 було розірвано. Сторони мають повнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має зареєстроване місце проживання разом із батьками за адресою: АДРЕСА_1, підтвердженням чому є копія свідоцтва про її народження, копія паспорта позивача та відомості адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Житомирській області від 27.03.2015 року щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Зі змісту виданої Житомирським державним університетом імені ОСОБА_4 довідки № 380 від 16.02.2015 року вбачається, що ОСОБА_3 є студентом першого курсу денної форми навчання навчально-наукового інституту філології та журналістики, закінчення навчання в червні 2018 року, форма навчання - державна.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка дочка сторін ОСОБА_3 надала показання про те, що проживає разом з матірю та між ними постійно виникають конфлікти. Матір погрожує їй розправою та вигнати з дому, зловживає спиртними напоями, інколи запиває. Батько ніколи не відмовляв у наданні їй особисто матеріальної допомоги за її проханням, у тому числі й на навчання, і на теперішній час допомагає їй, надаючи кошти. А в разі стягнення аліментів судом кошти будуть витрачені матірю не на неї, а на власні потреби матері.

Відповідач є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років згідно копії пенсійного посвідчення серії ААЗ № 500978.

Досліджені судом докази та встановлені обставини свідчать про те, що відповідач є батьком повнолітньої ОСОБА_3, яка продовжує навчання в Житомирському державному університеті імені ОСОБА_4 на державній формі навчання, а відповідач є непрацездатною особою, оскільки він є пенсіонером.

Позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами понесення нею витрат, повязаних із навчанням повнолітньої дочки ОСОБА_3 в зазначеному навчальному закладі.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки на період її навчання, так як вони спростовуються показаннями допитаної в судовому засіданні в якості свідка дочки сторін ОСОБА_3

За наведених обставин суд вважає позов безпідставним та таким, що не ґрунтується на вимогах закону і тому відмовляє в його задоволенні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 182, 199, 200 СК України, ст. ст. 10, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Семенцова