Справа № 369/505/15-ц
Головуючий у І інстанції Усатов Д. Д.
Провадження № 22-ц/780/2005/15
Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

23 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Волохова Л.А., Мережко М.В.,

при секретарі: Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2015 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл,

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 січня 2015 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків пять днів з моменту отримання копії ухвали.

В звязку з неусуненням позивачем встановлених недоліків, ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2015 року позовну заяву повернуто.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу від 03 лютого 2015 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі і повинна відповідати вимогам, передбаченим ч. 2 цієї статті.

В разі подання особою позовної заяви без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або без оплати судового збору чи витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк на усунення встановлених недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Постановляючи 03 лютого 2015 року ухвалу про повернення позову, суддя виходив з того, що позивачем недоліки позовної заяви не усунуто, однак з таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту ухвали від 21 січня 2015 року (а.с.9), позивачу були встановлені такі недоліки, як незазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

29 січня 2015 року, у встановлений судом пятиденний строк з моменту отримання копії ухвали, позивачем на адресу суду надіслано уточнену позовну заяву (а.с.11-16) із внесенням до її тексту змін згідно вимог ухвали від 21 січня 2015 року.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при предявленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Враховуючи викладене, висновок суду про повернення позовної заяви є таким, що порушує порядок, встановлений для вирішення питання про залишення заяви без руху та її подальше повернення, оскільки недоліки, зазначені суддею в ухвалі, позивачем у визначений строк були усунуті, що підтверджується наявними в справі матеріалами.

Вищенаведене є підставою для висновку про те, що ухвала судді від 03 лютого 2015 року про повернення позову постановлена з порушенням вимог ст.ст. 119, 121 ЦПК України та є такою, що обмежує задеклароване у ст. 3 ЦПК України право позивача на звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи те, що суд першої інстанції при постановленні ухвали допустив порушення порядку, встановленого для вирішення даного питання, ухвала від 03 лютого 2015 року відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2015 року про повернення заяви - скасувати, передати питання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді: