САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/2609/15-ц
Провадження № 2/206/835/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" жовтня 2015 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого - судді Зайченко С.В., при секретареві Щербині Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську в порядку ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою, трьох відсотків річних, інфляційних втрат і відшкодування моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3, на його користь суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочки в розмірі 27360 грн., три відсотки річних в сумі 1390 і відшкодувати моральну шкоду в розмірі 2041 грн., мотивуючи тим, що 16 травня 2012 року він позичив ОСОБА_3 на особисті потреби 2000 доларів США (що еквівалентно на той момент складало 16 000 грн.) на умовах повернення всієї суми не пізніше 23 травня 2012 року. До зазначеного строку і на момент звернення з дійсним позовом відповідач нічого йому не повернула. Вважає, що відповідач повинна сплатити йому суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції, який за його підрахунками з 01.06.2012р. по 30.04.2015р. склала -27 360 грн. та три відсотки річних за період з 24 травня 2012 року по 22 травня 2015 року 1399 грн. Окрім матеріальної шкоди йому була завдана моральна шкода внаслідок ухилення відповідача від виконання договору по повернення боргу,яку він оцінює в 2041 грн.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі з наведених в ньому обставин і підстав.

Відповідач була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, надала суду заяву про проведення судового засідання у її відсутності та зазначила, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Вважає, що вона повинна сплатити позивачу лише суму боргу . Суму індексу інфляції та три відсотки річних вона платити не повинна, оскільки такі умови в борговій розписці не були обумовлені та зазначені.

Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 16 травня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір позики. За договором позики ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 2000 доларів США , що еквівалентно 16 000 грн. станом на 16 травня 2012 року, які відповідач зобов'язалася повернути не пізніше 23 травня 2012 року. На підтвердження отримання коштів відповідачем позивач надав суду розписку від 16 травня 2012 року. У визначений договором строк та пізніше відповідач взяте на себе зобов'язання належним чином не виконала, борг не повернула.

Згідно довідки від 5 жовтня 2015 року офіційний курс гривні до долару США станом на 5 жовтня 2015 року становить 2114,7443 грн. за 100 доларів США , а тому, відповідно сума боргу у гривневому еквіваленті становить 42294,87 грн.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна умов договору не допускається,

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму у відповідності зі ст. 625 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно ч 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У зв'язку з тим, що відповідач порушила умови договору позики і прострочила виконання грошового зобов'язання, позивач дійсно має право на стягнення з відповідача суми боргу, а також три відсотки річних від простроченої суми боргу, оскільки, у договорі позики не був обумовлений розмір відсотків за користування грошовими коштами.

Три відсотки річних від суми боргу в розмірі 42294,87 грн. становлять 3698,77 грн., виходячи із розрахунку: (42294,87 грн. х 0,03%) : 356 х 1064 днів.

Позивач у своїх вимогах просить стягнути суму боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 27360 грн. ( яка складається з суми боргу в розмірі 16 000 грн., індексу інфляції в розмірі 11 360 грн.) та три відсотки річних в сумі 1399 грн., яку останній також розраховував із суми боргу в розмірі 16 000 грн. Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, то ці вимоги підлягають задоволенню у межах, яких були заявлені, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача суму боргу в розмірі 16 000 грн. та три відсотки річних в сумі 1399 грн.

Вимоги позивача про стягнення індексу інфляції не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3.07.91 №1282-ХІІ, індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає тільки грошова одиниця України, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Тому, норми ч.2 ст.625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене в гривні.

Аналогічна правова позиція викладена в Рішенні Верховного Суду від 28.03.2012 у справі №6-36736вов10, Рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 листопада 2011р. у справі № 6-32189св11.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь грошових коштів в розмірі 2041 грн. у якості відшкодування моральної шкоди, не підлягають задоволенню, оскільки не передбачені укладеним між сторонами договором позики та не засновані на діючому законодавстві для даних правовідносин.

Питання судових витрат вирішити згідно ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 179 грн. 99 коп. та стягнути з позивача на користь держави недоплачений ним при зверненні до суду судовий збір за вимогу по відшкодуванню моральної шкоди в розмірі 221 грн. 19 коп.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою, трьох відсотків річних, інфляційних втрат і відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики в розмірі 16 000 грн., три відсотки річних в розмірі 1399 грн. та судові витрати в розмірі 179 грн. 99 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 221 грн. 19 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В. Зайченко