РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

29 квітня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Подзігун Г.В.

при секретарі - Голубашенко Т.О.,

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Воробйової С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Центральний відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, про стягнення заборгованості по аліментам та стягення пені.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН

справа №490/12265/14-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Подзігун Г.В.

при секретарі - Голубашенко Т.О.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Воробйової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Центральний відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, про стягнення заборгованості по аліментам та стягення пені,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам, що були стягнуті на її користь 05.06.2008 року рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва, в загальному розмірі 22597,99 грн. При цьому просила стягнути пеню від суми несплачених аліментів у розмірі 6850,18 грн.

В обгрунтування вимог позову посилалась на ухилення відповідача від виконання вищевказаного рішення суду.

В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала та просила про їх задоволення.

Відповідач вимоги позову не визнав та суду пояснив, що не сплачував стягнуті судом аліменти у зв'язку з поновленням шлюбних відносин та проживанням однією сім'єю з позивачкою. Також вказував, що після остаточного припинення шлюбних відносин в липні 2013 року йому стало відомо про заборгованість, яку він сплатив у жовтні 2013 року.

Представник третьої особи просив вирішити спір на розсуд суду.

Вивчивши доводи позову, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Сторони перебувалиу у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3). 25.09.2008 року шлюб розірвано.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.06.2008 року з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менш ніж встановлено законом мінімум, починаючи з 14.04.2008 року і до його повноліття.

Після видачі виконавчого листа ОСОБА_1 звернулась до ДВС у Центральному районі м. Миколаєва із заявою про примусове виконання виконавчого листа та 17.07.2008 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду, про що відповідач був повідомлений належним чином.

Як пояснив відповідач, після розірвання шлюбу вони поновили шлюбні відносини та проживали однією сім'єю до 07.06.2013 року. Пояснення позивача в цій частині підтвердила позивачка. Крім того позивачка подала державному виконавцю відповідну заяву та у період з 14.04.2008 року по 31.03.2011 року аліменти відповідач не нараховувались.

Як пояснила позивачка, у зв'язку з ухиленням відповідача від сплати аліментів в період з 01.04.2011 року по 31.12.2013 року виникла заборгованість в розмірі 22597,99 грн., на підтвердження якої надала суду довідку державної служби (а.с.6).

Однак її відомості суд не приймає до уваги, оскільки, як пояснив у судовому засіданні представник третьої особи, після надання відповідачем довідки про доходи аліменти були перераховані та станом на 31.10.2014 року була визначена заборгованість в розмірі 3700,99 грн., яка була доведена до відома боржника та сплачена ним 11.11.2014 року.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України для стягнення неустойки (пені) суду необхідно встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

Однак, під час розгляду справи позивачкою не було надано достовірних та допустимих доказів її права вимагати стягнення сплати неустойки, оскільки для стягнення неустойки необхідно встановити факт заборгованості за аліментами, який в цьому разі не має міста. Крім того, обставини справи свідчать про відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості, яка була сплачена ним протягом 18 днів після ознайомлення з її розміром.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення пені не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому в їх задоволенні слід відмовити.

Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості також не підлягають задоволенню, оскільки діючим законодавством не передбачено повторне стягнення раніше стягнутих аліментів.

За такого у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Згідно вимог ст.ст. 88 ЦПК України з позивача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН