Справа № 367/321/15 Головуючий у І інстанції Оладько С. І.
Провадження № 22-ц/780/3052/15 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 58 12.05.2015
УХВАЛА

Іменем України

12 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого - судді Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Журби С.О., Коцюрби О.П., із участю секретаря Химинець Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Орлан-Інвест», ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14 квітня 2015 року задоволена заява ОСОБА_3 про забезпечення позову і до розгляду по суті справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Орлан-Інвест», ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва, заборонено ОСОБА_2, товариству з обмеженою відповідальністю «Орлан-Інвест», ОСОБА_4 здійснювати будівництво житлового комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_1», який розташований в АДРЕСА_1.

На обґрунтування постановленої ухвали судом першої інстанції зазначені положення п. 3 постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та вказано, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

ОСОБА_2, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 квітня 2015 року скасувати.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення процесуального права при постановленні ухвали, а також порушення прав та інтересів апелянта, зацікавленого у правильному вирішенні спору.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, керуючись наступним.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності. До заяви про забезпечення позову додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є суб'єктом відповідного права інтелектуальної власності і що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно із ст. 152 ЦПК позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб , забороною вчиняти певні дії, встановленням обов'язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання, зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю ( включаючи догляд за хворою дитиною ), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, завданих злочином.

Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов'язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 06 січня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Орлан-Інвест», ОСОБА_4 про зобов'язання відповідача за власний рахунок знести самочинне будівництво - житловий комплекс «ІНФОРМАЦІЯ_1», який розташований в АДРЕСА_1, який складається з п'ятиповерхового багатоквартирного будинку ( а.с. 2-5 ).

При розгляді справи по суті, зокрема, 14 квітня 2015 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову - заборону ОСОБА_2, товариству з обмеженою відповідальністю «Орлан-Інвест», ОСОБА_4 здійснювати будівництво житлового комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_1», який розташований в АДРЕСА_1 та вводити його в експлуатацію, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Постановляючи ухвалу з цього приводу, суд першої інстанції, на переконання апеляційного суду, повністю дотримався вимог ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, положень постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,

При цьому, місцевий суд, із врахуванням доказів по справі, наявності спору між сторонами, реальної загрози невиконання та утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, із врахуванням особи відповідача, відповідності виду забезпечення позову поданим позовним вимогам, правильно прийшов до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення процесуального права при постановленні ухвали, зокрема, ст.ст. 57, 58, 60, 151, 152, 153, 154, 212, 213 ЦПК України, п.п. 4, 7 постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та цивільних прав та інтересів апелянта, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи у суді другої інстанції.

За таких обставин, постановлена ухвала не підлягає скасуванню згідно положень п. 1 ст. 312 ЦПК України, т.я. вона постановлена з додержанням вимог закону.

При цьому, інші обставини, зазначені в апеляції, зокрема, про недоліки заяви про забезпечення позову, відсутність в ухвалі підстав для застосування такого виду забезпечення, не зазначені у ній докази утруднення чи неможливості виконання рішення, не враховані інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені забезпеченням позову, на переконання апеляційного суду, не спростовують висновок суду першої інстанції про обґрунтованість заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Орлан-Інвест», ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не підлягає.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

О.П. Коцюрба