Провадження № 2/487/730/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
14.01.2015 року. Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Біцюка А.В., за участю секретаря Бавикіної Т.В., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу,
В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав зазначених в позовній заяві, просила його задовольнити.
Відповідач до судового засідання представника не направив, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи за своєї відсутності не надсилав.
Суд, з відома позивача постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до умов договору встановлено строк його дії - до 18 грудня 2014 року.
09.12. 2014 року позивачем направлено відповідачу лист з вимогою повернути суму вкладу та нараховані відсотки в строк згідно умов договору - 18.12.2014р.
Станом на день розгляду справи відповідачем кошти за банківським вкладом позивачу не повернуто.
Згідно ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановленому договором.
Відповідно до ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Згідно ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).
Згідно ч.3 ст. 1061 ЦК України встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад, внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений банком, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.5 ст.1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.
Звернення до банку із заявою про повернення банківського вкладу в день закінчення строку дії договору свідчить про намір вкладника припинити дію такого договору та зумовлює обов'язок банку повернути депозитні кошти з процентами за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів, а також трьох відсотків річних.
Вказана позиція висловлена Верховним судом України при розгляді справи №6-39цс13 від 29.05.2013 року.
Відповідно до змісту ст.ст. 526,1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки).
У разі перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, але ненадання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосовувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, передбачену ст..625 ч.2 ЦК України.
Вказана правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляд справи №6-140цс13 від 25.12.2013 року.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи з положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді трьох процентів річних не є санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.
Факт невиконання Банком своїх зобов'язань перед відповідачем по поверненню банківського вкладу є встановленим судом, та не спростовується самим відповідачем, оскільки підтверджується Випискою.
При цьому, оскільки Договір було укладено в доларах США, стягненню підлягає вклад в доларах США з нарахованими відсотками, із зазначенням еквіваленту в національній валюті станом на дату постановлення рішення суду.
Позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди задоволенню не підлягають виходячи з наступного.
Спірні правовідносини виникли з договірних правовідносин, а саме в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору банківського вкладу.
Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язань, моральна шкода підлягає відшкодуванню в тому випадку, якщо таке передбачено договором або законом, якщо зобов'язання виникли з закону.
Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) відповідно до закону.
Оскільки умовами Договору та п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» не передбачено такої цивільно-правової відповідальності, як відшкодування моральної шкоди в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору банківського вкладу, правові підстави для її відшкодування відсутні.
Відповідно до положень ст..88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 3654,00 грн. (відповідно до вимог п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VІ, в розмірі 1 відсотку суми задоволених вимог, але не більше не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати).
Керуючись статтями 208-218, 224 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_1 53 (п'ятдесят три) долара США 12 центів - 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, що за курсом НБУ еквівалентно 837,75 грн.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди - відмовити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь держави судовий збір в сумі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні 00 коп.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом 10 днів з дня його оголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Біцюк А.В.