Номер справи: 164/304/15-ц
Провадження по справі: 2/164/123/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

24 квітня 2015 року Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Покидюка М.В.

при секретарі Каращук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького відділу реєстраційно - екзаменаційної роботи відділу Державтоінспекції Управління внутрішніх справ України у Волинській області, прокуратури Львівської області про часткове скасування постанови про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій щодо транспортного засобу та скасування обмеження на проведення реєстраційних оперецій щодо транспортного засобу,-

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Луцького відділу реєстраційно - екзаменаційної роботи відділу Державтоінспекції Управління внутрішніх справ України у Волинській області, прокуратури Львівської області про часткове скасування постанови про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій щодо транспортного засобу та скасування обмеження на проведення реєстраційних оперецій щодо транспортного засобу.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що 14 жовтня 2009 року на підставі біржового договору купівлі - продажу придбала транспортний засіб - вантажний автомобіль марки MAN 220, 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, яке видане 19 жовтня 2009 року Луцьким відділом реєстраційно - екзаменаційної роботи відділу Державтоінспекції Управління внутрішніх справ України у Волинській області. Під час здійснення перереєстрації автомобіля працівниками ДАІ було здійснено перевірку з питань наявності арештів та заборон, чого виявлено не було.

В кінці грудня 2013 року вона вирішила його продати, і звернулася до відповідного підрозділу ДАІ про зняття автомобіля з обліку, однак їй повідомили, що на автомобіль накладено арешт.

Згідно постанови старшого слідчого прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 23 травня 2011 року про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій щодо транспортних засобів прийнятої в межах провадження по кримінальній справі № 181 - 0311 на автомобіль накладено зазначену заборону.

На момент укладення договору купівлі - продажу автомобіля та в період володіння та використання автомобіля з 14 жовтня 2009 року по кінець 2013 року не було відомо про обставини щодо незаконного його відчуження, або обставини які б викликали сумніви у правомірності його набуття, в тому числі, не було відомо про порушення кримінального провадження та накладення заборони на автомобіль.

Крім того, у вироці Личаківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2013 року не згадується про даний автомобіль, що виключає підозри щодо незаконності його набуття колишнім власником, а отже і безпідставність дій старшого слідчого прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. щодо накладення заборонини на відчуження.

Звернувшись до Личаківського районного суду м. Львова із заявою про часткове скасування постанови старшого слідчого прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 23 травня 2011 року про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій щодо транспортного засобу, проте було отримано повідомлення від 02 квітня 2014 року № 5Ж, що викладені питання у заяві не пов'язані з виконанням вироку Личаківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2013 року № 1/463/51/13, оскільки вище вказана постанова відсутня в матеріалах кримінальної справи і в зв'язку з чим питання про її скасування та зняття заборони на відчуження перелічених в ній автомобілів не вирішувалося в ході розгляду кримінальної справи та не підлягає розгляду.

Також, позивачка зверталася в прокуратуру Львівської області їз заявами про часткове скасування постанови старшого слідчого прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 23 травня 2011 року про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій щодо транспортного засобу, проте було отримано відповіді від 20 червня 2014 року № 17/1р, від 27 червня 2014 року № 04/3р.14, від 14 липня 2014 року № 16/14-5324 про те, що зняття заборони на проведення реєстраційних операцій з автомобілем можливе лише у випадку сплати відповідної суми податку з власників транспортних засобів або після прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Вказані обставини суттєво обмежують її право власності в частині вільного розпорядження своїм майном, що є порушенням як Конституції України так і актів цивільного законодавства. Вказана постанова органу державної влади на її думку не відповідає закону, суттєво порушує права власника, а відтак, повинна бути визнана судом незаконною та скасованою, з приводу чого звернулася до суду із позовом про часткове скасування постанови про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій щодо транспортного засобу та скасування обмеження на проведення реєстраційних оперецій щодо транспортного засобу з метою захисту свого порушеного права.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, але у своїй письмовій заяві просить слухати справу у її відсутності, що на думку суду, є можливим, заявлені позовні вимоги підтримує.

Представники відповідачів Луцького відділу реєстраційно - екзаменаційної роботи відділу Державтоінспекції Управління внутрішніх справ України у Волинській області, прокуратури Львівської області в судове засідання не з'явилися, хоча у встановленому законодавством порядку завчасно повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, про причини неявки суд не повідомили.

Приймаючи до уваги, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності відповідачів, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Відповідно до постанови старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області від 23 травня 2011 року Сапуцького Р.Я., в ході розгляду кримінальної справи № 181 - 0311, порушеної щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за фактом зловживання службовим становищем та перевищенням службових повноважень за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 365 КК України та за фактом підроблення документів та їх використання невстановленими особами за ознаками злочинів передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 358 КК України, на автомобіль позивача накладено заборону на проведення реєстраційних операцій.

Зміст права власності, за правилами ст. 317 ЦК України складає право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Правовий режим власності, відповідно до ст. 92 Конституції України визначається виключно законами України.

Аналіз цих правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону.

Так, ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Обмеження у здійсненні прав конкретного власника полягає у звуженні того обсягу прав, яким загальна норма закону наділяє усіх власників. Це не загальна, а виняткова ситуація, яка може бути наслідком неправомірної поведінки власника.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, неправомірної поведінки позивача при купівлі автомобіля не було, остання у встановленому законом порядку придбала автомобіль, належним чином оформила правовстановлюючі документи, сплатила відповідний податок за проведення перереєстрації транспортного засобу та здійснила всі інші передбачені законом платежі, тобто правомірно набула у власність транспортний засіб та стала його єдиним та належним власником, тоді як вбачається з мотивувальної частини постанови, і що стало підставою для порушення кримінальної справи, в період 2008 - 2010 років, тобто ще до моменту купівлі автомобіля позивачем, у 235 випадках реєстрація транспортного засобу була проведена частково без сплати податку, а в 1711 випадках - повністю без сплати.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплмває із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 330 цього Кодексу передбачено, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Безперечно, в одному з цих випадків була проведена реєстрація автомобіля, який на даний час належить позивачу, однак не внаслідок його дій було порушено вимоги закону. При купівлі транспортного засобу позивачка діяла у відповідності до вимог чинного законодавства, не знала і не могла знати, що первинна реєстрація автомобіля була проведена з порушенням вимог закону, а тому і підстав для накладення заборони на такий транспортний засіб з точки зору цивільно - правового законодавства немає, оскільки така заборона, в даному випадку є обмеженням права власника, що відповідно до закону дозволяється робити у виняткових випадках відносно майна власника, отриманого внаслідок неправомірних дій останнього.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 при набутті права власності на даний автомобіль діяла правомірно, оскільки під час його купівлі ніякого обмеження на нього не було (якби воно було, то ніхто даний автомобіль не зареєстрував би), вона сплатила всі, передбаченні чинним законодавством, платежі, тобто є добросовісним набувачем.

Статтею 388 ЦК України не передбачено підстав, які є вичерпаними, що дають можливість витребувати майно від добросовісного набувача і це право належить лише попередньому власнику.

Будучи належним власником свого майна та маючи передбачене ЦК України та Конституцією України право на розпорядження ним, позивач ОСОБА_1 вправі вимагати усунення порушень його права шляхом скасування накладеного постановою обмеження, що має наслідком задоволення позову і про що ухвалюється рішення.

Враховуючи те, що Луцьке відділення реєстраційно - екзаменаційної роботи відділу Державтоінспекції Управління внутрішніх справ України у Волинській області є структурним підрозділом ВДАІ УМВС України у Волинській області який накладав обмеження на транспортний засіб, саме в його особі слід зобов'язати відповідача скасувати накладене обмеження на проведення реєстраційних операцій.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 169, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 41, 64, 92 Конституції України, ст. ст. 3, 11, 15, 16, 316, 317, 319, 321, 328, 330, 388 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити повністю.

Скасувати постанову старшого слідчого прокуратури Львівської області Сапуцького Романа Ярославовича від 23 травня 2011 року про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій щодо транспортного засобу по кримінальній справі № 181 - 0311 в частині, що стосується накладеного обмеження на проведення реєстраційних операцій по транспортному засобі вантажного автомобіля марки MAN 220, 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, яке видане 19 жовтня 2009 року Луцьким відділом реєстраційно - екзаменаційної роботи відділу Державтоінспекції Управління внутрішніх справ України у Волинській області.

Зобов'язати Луцьке відділення реєстраційно - екзаменаційної роботи відділу Державтоінспекції Управління внутрішніх справ України у Волинській області скасувати накладене обмеження на проведення реєстраційних операцій по транспортному засобу MAN 220, 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо не буде подана апеляційна скарга. У випадку подачі апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Маневицьким районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: