Провадження № 2/522/679/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі Шеян І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ АБ «Порто-Франко», за участю третіх осіб - Уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію ПАТ АБ «Порто-Франко» Красюка І.І., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ПАТ АБ «Порто-Франко», за участю третіх осіб - Уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію ПАТ АБ «Порто-Франко» Красюка І.І., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та просить визнати за ним право власності на грошові кошти у сумі 199 172, 30 грн., що еквівалентно 15 380, 00 дол. США, які належать їй на праві власності на підставі договору дарування від 12 вересня 2014 року за №2571, посвідченому приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Крикливою О.М., та фактично знаходяться на рахунку у ПАТ АБ «Порто-Франко»; встановити порядок виконання судового рішення шляхом зарахування цих грошових коштів на рахунок позивачки.

Позивачка вимоги обґрунтовує тим, що 29 лютого 2012 року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_5 було укладено договір банківського рахунку НОМЕР_2, відповідно до якого Банк відкрив клієнту поточний рахунок НОМЕР_1/НОМЕР_2 в доларах США та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до умов Договору.

14 лютого 2014 року між ОСОБА_5 та ПАТ АБ «Порто-Франко» було укладено договір банківського вкладу «Довгостроковий морський» № 63003, відповідно до якого Банк відкрив їй депозитний рахунок в іноземній валюті №0840/63003 на строк по 15 серпня 2014 року. На вказаний рахунок ним було внесено грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 73 912, 00 дол. США. За користування грошовими коштами, розміщеними на рахунку вкладника, Банк нараховує відсотки по вкладу з відсотковою ставкою 12, 2 % річних.

15 серпня 2014 року строк дії договору № 63003 закінчився, а суму вкладу у повному розмірі було перераховано на поточний рахунок ОСОБА_5 № НОМЕР_1/НОМЕР_2 в ПАТ АБ «Порто-Франко».

12 вересня 2014 року ОСОБА_5 відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування подарував ОСОБА_1 частину депозитного вкладу з рахунку НОМЕР_1/НОМЕР_2 в ПАТ АБ «Порто-Франко» у розмірі 199 172, 30 грн., що згідно офіційного курсу НБУ на дату укладення договору складало 15 380, 00 дол. США.

23 вересня 2014 року адвокатом Сукачовим Є.С., який діяв на підставі ордеру від імені ОСОБА_1 було подано заяву № 1 із вимогою визначити дату, коли можливо здійснити оформлення договору банківського вкладу на грошові кошти, які належать ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 12 вересня 2014 року.

Банком дана заява була проігнорована, грошові кошти, які були отримані ОСОБА_1 в дар від ОСОБА_5 не були переоформлені відповідним чином.

26 вересня 2014 року адвокатом Сукачовим Є.С. було подано до канцелярії ПАТ АБ «Порто-Франко» заяву № 2 щодо здійснення виплати грошових коштів, які знаходяться на депозитному рахунку НОМЕР_1/НОМЕР_2, а також 15 380, 00 дол. США, які було отримано ОСОБА_1 в дар від ОСОБА_5 Проте, всупереч нормам чинного законодавства України, банком не було зроблено жодних дій, щодо реалізації прав позивачки переоформити частину прав вкладу на її ім'я, які були набуті нею на підставі договору дарування.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник ПАТ АБ «Порто-Франко» та Уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію ПАТ АБ «Порто-Франко» Красюка І.І. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та вказав, що 26 вересня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №103 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АБ «Порто-Франко», за яким Банк віднесений до категорії неплатоспроможних банків згідно постанови НБУ від 26 вересня 2014 року №610. Тому, під час тимчасової адміністрації не здійснювалось задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку згідно вимог п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Представник відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 лютого 2012 року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_5 було укладено договір банківського рахунку НОМЕР_2, відповідно до якого Банк відкрив клієнту поточний рахунок НОМЕР_1/НОМЕР_2 в доларах США та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до умов Договору.

14 лютого 2014 року між ОСОБА_5 та ПАТ АБ «Порто-Франко» було укладено договір банківського вкладу «Довгостроковий морський» № 63003, відповідно до якого Банк відкрив їй депозитний рахунок в іноземній валюті №0840/63003 на строк по 15 серпня 2014 року. На вказаний рахунок ним було внесено грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 73 912, 00 дол. США. За користування грошовими коштами, розміщеними на рахунку вкладника, Банк нараховує відсотки по вкладу з відсотковою ставкою 12, 2 % річних.

15 серпня 2014 року строк дії договору № 63003 закінчився, а суму вкладу у повному розмірі було перераховано на поточний рахунок ОСОБА_5 № НОМЕР_1/НОМЕР_2 в ПАТ АБ «Порто-Франко».

В подальшому, 12 вересня 2014 року ОСОБА_5 подарував позивачці частину депозитного вкладу з рахунку НОМЕР_1/НОМЕР_2 в ПАТ АБ «Порто-Франко» у розмірі 199 172, 30 грн., що згідно офіційного курсу НБУ на дату укладення договору складало 15 380, 00 дол. США, про що було укладено договір дарування грошових коштів, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Крикливою О.М. за реєстровим № 2571.

За п.4 вказаного договору дарування передбачено, що договір є підставою для звернення до банку з метою оформлення переходу права власності на частку вкладу за цим договором на ім'я ОСОБА_1

Згідно Постанови Національного Банку України «Про регулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій» від 30.05.2014 р. № 328 з метою забезпечення стабільності грошової одиниці України, захисту інтересів вкладників та інших кредиторів Банків, сприяння стабільності банківської системи України, забезпечення розрахунків, керуючись ст. 99 Конституції України, ст. ст. 6, 7, 15, 33, 55 та розділами IV, V, VIII Закону України «Про національний Банк України», ст. ст. 66, 67 та главою 11 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. ст. 4, 6, 11 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», виконання зобов'язань перед вкладниками - фізичними особами в іноземній валюті, має здійснюватися у сумі, що не перевищує 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом національного банку України.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти на майно банку.

На підставі Постанови Правління національного Банку України від 26.09.2014р. № 610 «Про віднесення ПАТ АБ «Порто-Франко» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.09.2014 р. прийнято рішення № 103 про запровадження з 29.09.2014 р. Тимчасової адміністрації та призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в ПАТ АБ «Порто-Франко».

Однак, рішенням Управлінням Національного Банку України в Одеській області № 30 від 11.08.2014 р. до ПАТ АБ «Порто-Франко» , на підставі ст. 74 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», були застосовані заходи впливу, якими заборонено залучати грошові кошти на депозитні рахунки, а тому банк не міг відкрити депозитний рахунок на ім'я ОСОБА_1

Відповідно до Постанови Правління Національного Банку України від 30.01.2015р. № 67 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ АБ «Порто-Франко» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 30.01.2015 р. № 19 «Про початок процедури ліквідації ПАТ АБ «Порто-Франко» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ АБ «Порто-Франко» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ АБ «Порто-Франко» Красюка І.І. строком на 1 рік з 30.01.2015 р. по 29.01.2016 р. включно.

Під час тимчасової адміністрації та ліквідації банку діє спеціальний правовий режим, відповідно до якого норми цивільного та іншого законодавства застосовуються з урахуванням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, а тому його приписи є пріоритетними перед іншими законами.

Тобто, станом на момент звернення позивачки з позовом до суду у відповідача запроваджена тимчасова адміністрація, а на момент вирішення спору - відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Однак, в судовому засіданні доведено, що всупереч вказаної норми банк не зміг забезпечити право позивачки ОСОБА_1 на безперешкодне розпорядження коштами ОСОБА_5, які знаходилися на його поточних рахунках, відкритих в банку на підставі договору про відкриття банківських рахунків та здійснення розрахунково-касового обслуговування.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Також, при вирішенні дійсного спору судом враховується те, що п. 1 ч. 6 ст. 36 даного Закону передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Виходячи зі змісту ст. ст. 39, 40, 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації складається план врегулювання (рішення Фонду, що визначає спосіб, економічне обґрунтування, строки та умови виведення неплатоспроможного банку з ринку), у якому визначаються заходи щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку в один із способів передбачених у частині 2 статі 39 даного Закону. Фонд складає реєстр активів і зобов'язань, які підлягають відчуженню. Під час відчуження зобов'язань Фонд має забезпечити неупереджене ставлення до всіх кредиторів неплатоспроможного банку, дотримуючись черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону.

Під час ліквідації банку уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури. Кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у черговості передбаченій статтею 52 даного Закону.

Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги.

Таким чином, після запровадження у банку тимчасової адміністрації (з метою виведення цього банку з ринку) та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним Законом порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону, та виходячи з того, що найвищий пріоритет мають зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

Тобто, процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 цього Закону. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн. Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним Банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до ст. 36 цього Закону.

Згідно матеріалів справи встановлено, що позивачка саме під час дії тимчасової адміністрації Банку, звернулась до ПАТ АБ «Порто-франко» з заявою про повернення залишку грошових коштів на рахунку у розмірі 15 380, 00 дол. США.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 85 Закону України «Про банки і банківську діяльність» протягом дії мораторію забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства України.

Порядок отримання вкладів з Банку фізичними особами - вкладниками передбачений Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами затвердженого Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 року, якого ОСОБА_1 не дотрималась під час звернення до Банку за отриманням коштів.

Крім того, відповідно до договору дарування ОСОБА_5 подарував позивачці з валютного рахунку (у доларах США), що відкритий відповідно до договору банківського вкладу кошти у розмірі 199 172, 30 грн., що еквівалентно 15 380, 00 дол. США. Гривня як національна валюта України і долари США є різним майном з окремим правовим режимом. Саме тому національна і іноземна валюта зараховується, зберігається та обліковується банківськими установами на різних рахунках відповідно до самостійних договорів. На момент укладання договору дарування 12 вересня 2014 року ОСОБА_5 був власником 73 912, 00 дол. США, які знаходилися на його депозитному рахунку, але вкладу у гривнях на цьому рахунку ОСОБА_5 не мав.

Згідно Постанови Національного Банку України «Про регулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій» від 30.05.2014 р. № 328, з метою забезпечення стабільності грошової одиниці України, виконання зобов'язань перед вкладниками - фізичними особами в іноземній валюті, має здійснюватися у сумі, що не перевищує 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом національного банку України, а тому вкладник мав отримати 15 000 грн. на добу на одного клієнта.

Тому, суд вважає необґрунтованою вимогу позивачки щодо визнання за нею права власності на вищевказані кошти.

Крім того, суд вважає необґрунтованою вимогу позивачки в частині встановлення способу виконання рішення суду шляхом зарахування вищевказаних грошових коштів на її рахунок, оскільки це не передбачено законом, та існує порядок зарахування коштів на рахунки вкладників, який визначено Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правлінням НБУ України 12.11.2003 р. № 49.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Виходячи з вищевикладеного, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 36, ст. ст. 39, 40, 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», п. 1 ч. 3 ст. 85 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. ст. 15, 526, 530, 625, 629, 631, 1058, 1059, 1060, 1061, 1066, 1068, 1075 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ АБ «Порто-Франко», за участю третіх осіб - Уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію ПАТ АБ «Порто-Франко» Красюка І.І., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права власності, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Свячена Ю.Б.