Справа № 357/5206/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори про зняття заборони на відчуження нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником 1/2 частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_2 . При здійсненні державної реєстрації прав на зазначене нерухоме майно позивачці стало відомо про наявність обтяження на успадкований житловий будинок від 01.01.1968 року, а тому державним реєстратором-державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Кравець А.В. дані відомості були перенесені з Єдиного реєстру заборон (про обтяження) до Державного реєстру прав . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.10.2014 року, підстави виникнення обтяження не відомі, видавник теж невідомий, лише зазначена дата виникнення обтяження 01.01.1968 року. На заяву позивачки про зняття заборони з житлового будинку державний нотаріус Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори надала роз»яснення з посиланням на те, що діючим законодавством України не передбачено можливості звернення до Реєстратора фізичних осіб-власників об»єктів нерухомості із заявами про вилучення обтяження об»єкта нерухомого майна з Реєстру заборон. Позивачка просить суд захистити її права власника та зобов»язати відповідача вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна заборону на відчуження житлового будинку за адресою АДРЕСА_1.

В судове засідання позивачка не з»явилася, від представника позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачки та представника позивачки, позовні вимоги підтримано.

Відповідач направив до суду заяву про розгляд справи у відсутність його представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

По справі встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником 1/2 частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_2.

При здійсненні державної реєстрації прав на зазначене нерухоме майно позивачці стало відомо про наявність обтяження на успадкований житловий будинок від 01.01.1968 року, а тому державним реєстратором-державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Кравець А.В. дані відомості були перенесені з Єдиного реєстру заборон (про обтяження) до Державного реєстру прав.

05.03.2015 року позивачка звернулася до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори із заявою про зняття заборони на відчуження нерухомого майна. У відповіді нотаріуса від 19.03.2015 року № 651/01-16 позивачці було відмовлено в знятті заборони та реєстрації припинення обтяження з нерухомого майна ОСОБА_2, в зв'язку з відсутністю для цього передбачених законодавством підстав.

Крім того, із зазначеної відповіді Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори відомо, що заборона на нерухоме майно ОСОБА_2, що на той час проживала в АДРЕСА_1, була накладена на підставі повідомлення від Білоцерківської міжрайонної бази "Сільгосптехніка" 26.07.1968 року у зв'язку з позикою 700 крб. Вказане обтяження на житловий будинок по АДРЕСА_1 виникло ще за життя померлої ОСОБА_2, яка з 1959 року по 1975 рік працювала на Білоцерківській міжрайонній базі "Сільгосптехніка", що слідує з копії її трудової книжки. Документального підтвердження отримання нею позики від Білоцерківської міжрайонної бази "Сільгосптехніка" та погашення боргу у розмірі 700 крб. не збереглося.

27.03.2015 року позивачка звернулася до Трудового архіву Білоцерківського району Київської області із заявою про надання інформації щодо наявності документів Білоцерківської міжрайонної бази "Сільгосптехніка" про надання ОСОБА_2 позики та непогашення нею заборгованості перед підприємством. У відповіді від 01.04.2015 року №167 повідомлено, що в документах архівного фонду ВАТ "Білоцерківпостач", за даними історичної довідки в 1968 році Білоцерківська міжрайбаза "Сільгосптехніка", документи про надання позики в 1968 році у розмірі 700 крб. та погашення заборгованості перед підприємством ОСОБА_2 в архів не передавались. Відповідно до інформації Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 09.04.2015 року), правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Білоцерківпостач" було Товариство з обмеженою відповідальністю "Білоцерківпостач", яке припинило свою діяльність за рішенням засновників, про що здійснено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи від 18.06.2010 року за №3002581.

Вирішуючи спір по суті суд встановив, що процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року N31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами).

Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна.

З 01.01.2013 року відповідно до ст.8, ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

Відповідно до ст. 73 Закону України "Про нотаріат", нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, ншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір;про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

При цьому, згідно з п.78 зазначеного Порядку, державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону.

Таким чином, заборона відчуження житлового будинку по АДРЕСА_1, який належав на праві приватної власності померлій ОСОБА_2, порушує права та законні інтереси позивачки як спадкоємиці померлої за заповітом, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися спадковим майном.

Враховуючи те, що Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивачки заборони на відчуження об'єктів нерухомого майна, позивачка позбавлена можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту , спосіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.319,391 ЦК України, ст.ст. 73, 74 Закону України "Про нотаріат", п.п.2,74,75,78 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 № 868, п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, ст.ст.10,11,60,61,209-218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Припинити обтяження житлового будинку АДРЕСА_1, накладеного Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області на підставі повідомлення Білоцерківської міжрайонної бази "Сільгосптехніка" від 26.07.1968 року.

Зобов»язати Першу Білоцерківську міську державну нотаріальну контору вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна заборону, що зареєстрована 26.07.2004р. 10:06:59 за № 7288569, на об»єкт обтяження житловий будинок АДРЕСА_1, власник ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л. М. Кошель