АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Триголова В.М.

Суддів: Дорош А.І., Омельченко Л.М.

При секретарі:Коваль А.А.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 лютого 2015 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 31 жовтня 2007 року, укладеного між ними та відповідачем, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 2000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з терміном дії картки 3 роки. Не виконуючи умови договору у ОСОБА_3 утворилась заборгованість у розмірі 49,64 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом 11,99 доларів США, заборгованості по штрафам -37,06 доларів США -фіксована частина; 0,59 доларів США - процентна складова. У зв'язку з вказаним, ПАТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з ОСОБА_3 вказану суму заборгованості та судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05 лютого 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 31.10.2007 р. в сумі 49,64 долара США , а саме :

11,99 дол. США. заборгованість за кредитом; 37,06 дол. США штраф ( фіксована частина)

0,59 дол. США штраф (процентна складова), що за курсом НБУ станом на 05.02.2014 р. складає 829,98 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення оскаржив ОСОБА_4, який діє в інтересах та за довіреністю ОСОБА_3, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 31.10.2007 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено договір б/н від 31.10.2007 року відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 2000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Термін дії картки складає 3 роки.

Не виконуючи взяті на себе обов'язки за кредитним договором у ОСОБА_3 утворилась заборгованість перед Банком.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24.02.2011 р. з ОСОБА_3 та на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість у розмірі 2195,24 долара США, що за курсом 7, 90 відповідно до службового розпорядження НБУ № 417/368 від 24 вересня 2010 року та складає 17342,41 грн.

Відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 21 грудня 2011 року вказане рішення суду виконане в добровільному порядку.

Однак, з моменту винесення рішення суду договір продовжував діяти та вже після винесення рішення суду виникла заборгованість станом на 31.12.2014 р., яка складається з:

11,99 дол. США. - заборгованість за кредитом; 37,06 дол. США - штраф (фіксована частина), 0,59 дол. США - штраф ( процентна складова).

Враховуючи положення ст.ст. 589,599 ЦК України районний суд задовольнив позовні вимоги.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Крім того, колегія суддів виходить, також, з правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року(справа № 6- 14 цс 14), згідно якої відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Так, кредитний договір між сторонами було укладено 31 жовтня 2007 року строком на 3 роки, ПАТ КБ «Приватбанк».

Право на позов у позивача виникло з листопада 2010 р. - закінчення строку дії картки.

В грудні 2010 року, позивач звернувся з позовом до районного суду до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, а отже строк позовної давності був перерваний та почався з початку.

Однак, до суду з даними позовними вимогами ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся аж 13 жовтня 2014 року, тобто після спливу строку позовної давності.

Враховуючи, що поважні причини пропуску строку позовної давності відсутні, і позивач не ставить вимоги про його поновлення, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ПАТ КБ "Приватбанк" в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ч.1 п.п.3,4,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 лютого 2015 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити за пропуском строку позовної давності.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 121,80 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ В.М. Триголов

СУДДІ: /підпис/ А.І. Дорош

/підпис/ Л.М. Омельченко

З оригіналом згідно: