Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №235/5792/14
№ провадження 22-ц/778/2617/15 Головуючий у 1 інстанції
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Воробйової І.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Книш С.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення 1/2 частини суму боргу, сплаченого за іпотечним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 10 листопада 2007 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, за час якого вони придбали квартиру № 28 у будинку № 22 мікрорайон «Южний» м. Красноармійськ Донецької області, загальною площею 55,6 кв.м., вартістю 162500 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу від 18 липня 2008 року. Зазначена квартира придбана у кредит, що підтверджується іпотечним договором від 18.07.2008 року, укладеним між ним та ВАТ «Кредитпромбанк». Згідно умов вказаного договору він був зобовязаний повернути ВАТ «Кредитпромбанк» кредит у розмірі 165500 грн. та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 17% річних.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 6.03.2012 року частково задоволені вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, усунення перешкод у здійсненні права власності та користування житлом, яким поділено рухоме майно та кошти, які є спільною сумісною власністю подружжя, також визначено порядок користування спірною квартирою, позивачу виділено у користування одну кімнату спальню площею 7 кв.м., відповідачу спальню площею 8 кв.м., зала площею 10 кв.м., кухня, ванна кімната, санвузол, коридор залишено у загальному користуванні.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 3 жовтня 2012 року в частині виділення та стягнення коштів на користь ОСОБА_5 сплачених в рахунок заборгованості за договором іпотечного кредиту від 18.07.2008 року, вартості ремонту квартири, визначення порядку користування квартирою рішення суду першої інстанції скасовано і в цій частині у позові відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Таким чином, спірна квартира є їх спільною власністю.

Після припинення шлюбних відносин, відповідач не приймала участі у сплаті платежів за іпотечним договором, погашення заборгованості за кредитом, він самостійно сплачував всі платежі.

За період з 1.01.2014 року по 6.05.2014 року ним було сплачено заборгованість за кредитним договором в розмірі 187541 грн. 87 коп.

З урахуванням викладеного просив суд стягнути з відповідача на його користь 93770 грн. 93 коп., половину сплаченої ним суми та судові витрати

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що згідно встановлених судом обставин по справі у позивача відсутні законні підстави для задоволення його вимог.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що10 листопада 2007 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, за час якого вони придбали квартиру № 28 у будинку № 22 мікрорайон «Южний» м. Красноармійськ Донецької області, загальною площею 55,6 кв.м., вартістю 162500 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу від 18 липня 2008 року. Зазначена квартира придбана у кредит, що підтверджується іпотечним договором від 18.07.2008 року, укладеним між ним та ВАТ «Кредитпромбанк». Згідно умов вказаного договору він був зобовязаний повернути ВАТ «Кредитпромбанк» кредит у розмірі 165500 грн. та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 17% річних.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 6.03.2012 року частково задоволені вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, усунення перешкод у здійсненні права власності та користування житлом, яким поділено рухоме майно та кошти, які є спільною сумісною власністю подружжя, також визначено порядок користування спірною квартирою, позивачу виділено у користування одну кімнату спальню площею 7 кв.м., відповідачу спальню площею 8 кв.м., зала площею 10 кв.м., кухня, ванна кімната, санвузол, коридор залишено у загальному користуванні.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 3 жовтня 2012 року в частині виділення та стягнення коштів на користь ОСОБА_5 сплачених в рахунок заборгованості за договором іпотечного кредиту від 18.07.2008 року, вартості ремонту квартири, визначення порядку користування квартирою рішення суду першої інстанції скасовано і в цій частині у позові відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Таким чином судом встановлено, що спірна квартира належала на праві спільної сумісної власності подружжя сторін у справі.

Згідно договору купівлі-продажу від 6.05.2014 року спірна квартира була продана позивачем ОСОБА_6 за 230000 грн., з яких 190000 грн. була передана позивачу на час підписання договору, а залишок 40000 грн. покупець мала сплатити до 6 жовтня 2014 року. При цьому позивач на укладання зазначеної угоди надала згоду, яка нотаріально посвідчена. Крім того, на час укладанні зазначеного договору купівлі-продажу квартири заборгованість за іпотечним договором була сплачена у повному обсязі.

Враховуючи викладене та встановивши, що на момент звернення позивача до суду, сторони у справі вже не були власниками спірної квартири, питання про розподіл квартири сторони вирішили у добровільному порядку, продавши квартиру та сплативши всю суму боргу за іпотечним договором укладеному між ВАТ «Кредитпромбанк» та позивачем, суд зробив обґрунтований висновок про те, що у позивача відсутні законні підстави для задоволення його вимог та постановив правильне рішення про відмову у задоволенні позову.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що позивачем самостійно за власні кошти сплачено борг за іпотечним договором, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки позивачем не надано жодного доказу, що відповідач отримала хоч якусь частину коштів від договору купівлі-продажу спірної квартири, а навпаки із цього договору вбачається, що розрахунок проводився між ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_6

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2014 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: