АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
Справа №676/1973/15-ц
Провадження №22-ц/792/1612/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів - Фанди В.П., Ярмолюка О.І.,

при секретарях - Шевчук Ю.Г., Лапко Ю.В.,

за участю: апелянта - ОСОБА_1,

представника апелянта - ОСОБА_2

представника відповідача - Гуменюка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Побуткомбудсервіс» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановила:

В березні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просила скасувати наказ №1-к від 19.02.2015 року директора КП «Побуткомбудсервіс» Крушановського В.І. «Про звільнення у зв'язку зі скороченням»; поновити ОСОБА_1 на посаді контролера-парковщика КП «Побуткомбудсервіс»; стягнути з КП «Побуткомбудсервіс» середній заробіток за час вимушеного прогулу із 19 лютого 2015 року по дату постановлення судового рішення; стягнути з КП «Побуткомбудсервіс» на відшкодування моральної шкоди 20000грн.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що наказом директора КП «Побуткомбудсервіс» №1-к від 19.02.2015 року Крушановського В.І. вона була звільнена з 19.02.2015 року з посади контролера-парковщика підприємства у зв'язку зі скороченням штатного розпису КП «Побуткомбудсервіс» та відсутності можливості переведення на іншу роботу на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Вказаний наказ вважає незаконним, оскільки штат працівників КП «Побуткомбудсервіс» не змінився. Крім того законодавець визначив причиною звільнення скорочення штату працівників, а не скорочення штатного розпису, як зазначено у наказі. В оскаржуваному наказі відсутнє посилання на підставу для скорочення. Крім того, позивачу не запропонована можливість переведення на іншу

_____________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції - Стельмах Д.В.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: 53,54

посаду. В порушення ст.43 КЗпП України відсутня згода профспілки на її звільнення. Незаконним звільненням їй заподіяна моральна шкода, розмір якої становить 20000грн.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 9 липня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що в оскаржуваному наказі відсутнє посилання на підставу для скорочення та не враховано, що законодавець не передбачив такої причини для звільнення як скорочення штатного розпису. Посилається на те, що штат працівників КП «Побуткомбудсервіс» не змінився, а тому відсутній юридичний факт за настання якого роботодавець може припинити трудові відносини. В порушення ст.43 КЗпП України не було отримано згоди профспілкового комітету на її звільнення. Крім того судом першої інстанції не перевірено можливість переведення її на іншу посаду.

Апелянт ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали.

Представник відповідача - коммунального підприємства «Побуткомбудсервіс» Гуменюк О.М., заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні позивача відповідачем КП «Побуткомбудсервіс» дотримано порядок розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, передбачений п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Судом правильно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Камянець-Подільської міської ради №896 від 18 липня 2013 року «Про припинення повноважень КП «Побуткомбудсервіс» по наданню послуг з паркування транспортних засобів» визнано таким, що втратило чинність, рішення виконавчого комітету від 25 жовтня 2012 року №1969 «Про передачу функцій надання послуг з паркування транспортних засобів від КП «Крок-Плюс» до КП «Побуткомбудсервіс».

Пунктами 7.2, 7.4, 7.5 Статуту КП «Побуткомбудсервіс» передбачено, що керівник підприємства самостійно вирішує питання діяльності Підприємства, за винятком тих, які відносяться до компетенції власника підприємства. Власником Підприємства є міська Рада, яка вирішує питання реорганізації, ліквідації Підприємства. УЖКГ як уповноважений орган управління затверджує штатний розпис Підприємства.

З 19 липня 2013 року зі штату КП «Побуткомбудсервіс» виведено 4 одиниці контролерів-парковщиків, що підтверджується наказом КП «Побуткомбудсервіс» №17 від 19 липня 2013 року «Про виведення зі штатного розпису посад контролерів-парковщиків».

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 15.05.2014 року ОСОБА_1 поновлено на посаді контролера-парковщика на 0,5 ставки в комунальне підприємство «Побуткомбудсервіс» м.Кам'янець-Подільський.

На виконання вказаного рішення наказом директора КП «Побуткомбудсервіс» №37 від 05.12.2014 року «Про зміни до штатного розпису» введено в штатний розпис 0,5 ставки контролера-парковщика.

Наказом директора КП «Побуткомбудсервіс» від 19.12.2014 року №32-к «Про поновлення на роботі» на виконання вказаного рішення скасовано наказ від 29.12.2012 року №39-к пункт 4 про звільнення ОСОБА_1 та поновлено ОСОБА_1 на посаді контролера-парковщика підприємства на 0,5 ставки.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Як вбачається з матеріалів справи на КП «Побуткомбудсервіс» посада контролера-парковщика була відсутня з 19.07.2013 року та введена відповідачем з 08.12.2014 року на виконання рішення апеляційного суду Хмельницької області від 15.05.2014 року про поновлення ОСОБА_1, що підтверджується штатними розписами.

19 грудня 2014 року винесено наказ №33-К «Про попередження працівника щодо наступного вивільнення», яким попереджено контролера-парковщика ОСОБА_1 щодо наступного вивільнення з 19 лютого 2015 року. З даним наказом ОСОБА_1 ознайомлена 19.12.2014 року, про що свідчить її заперечення на наказі.

Наказом директора КП «Побуткомбудсервіс» №1-К від 19.02.2015 року ОСОБА_1, контролера парковщика, звільнено з роботи з 19.02.2015 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату працівників.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення штату працівників.

Пленум Верховного Суду України в п.19 постанови від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснив, що, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Частиною 1 статті 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Відповідачем із дотриманням вимог ч.1 ст.49-2 КЗпП України 19 грудня 2014 року, за два місяці до звільнення, було повідомлено позивача про наступне вивільнення у зв'язку із скороченням штату працівників.

Відповідно до ч. 1 ст. 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках: звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації.

На підприємстві КП «Побуткомбудсервіс» відсутня первинна профспілкова організація, що підтверджується довідкою КП «Побуткомбудсервіс» №01-09/53 від 15.04.2015р., довідкою виконавчого комітету Камянець-Подільської міської ради №1/02-25-2272 від 07.05.2015 року та не оспорюється сторонами.

За таких обставин, оскільки на підприємстві немає профспілкової організації (профспілкового представника), розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на наявність на КП «Побуткомбудсервіс» вакантних посад, а саме 0,5 ставки контролера ринку, 0,25 ставки двірника, дві штатні одиниці на ділянці туалетного модуля.

Відповідно до довідки КП «Побуткомбудсервіс» №01-09/54 від 15.04.2015р. на підприємстві з грудня 2014 року вакансії відсутні.

Згідно із інформацією Камянець-Подільського міського центру зайнятості №14-05/799 від 14.04.2015р. КП «Побуткомбудсервіс» звіт за формою №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» за період з 01.12.2014 року по теперішній час не подавали.

Відповідно до штатного розкладу, затвердженого 08.12.2014 року на КП «Побуткомбудсервіс» значиться 1 штатна одиниця двірника, 1,5 штатні одиниці контролера-ринку.

Двірником ринку на ставку з 03.01.2012 року призначено ОСОБА_7, що підтверджується наказом директора КП «Побуткомбудсервіс» №1-К від 03.01.2012 року.

Згідно із наказом директора КП «Побуткомбудсервіс» №31-К від 31.10.2014 року ОСОБА_6, контролера ринку, переведено на півтори ставки з 01.11.2014 року. Крім того, відповідно до п.1.4 посадової інструкції контролера ринку, затвердженої директором КП «Побуткомбудсервіс» до контролера ринку пред'являються наступні кваліфікаційні вимоги - базова загальна середня освіта та прискорене курсове або індивідуальне навчання продавця непродовольчих товарів з формуванням відповідних умінь і навичок для виконання роботи контролера ринку. Позивачем відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України не надано доказів того, що вона пройшла прискорене курсове або індивідуальне навчання продавця непродовольчих товарів з формуванням відповідних умінь і навичок для виконання роботи контролера ринку.

У зв'язку з рішенням виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради №592 від 22.05.2014 року «Про передачу в оренду модульного туалету комунальної власності по АДРЕСА_1 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_8» наказом директора КП «Побуткомбудсервіс» виключено із штатного розпису дві посади контролера туалетного модуля з 05.06.2014 року.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що на час звільнення ОСОБА_1 іншої роботи за її освітнім рівнем на КП «Побуткомбудсервіс» не було. Тому, доводи апелянта про те, що відповідачем не було запропоновано іншу роботу, є безпідставними.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про неправильне формулювання наказу про звільнення, а саме зазначення замість «скорочення штату» словосполучення «скорочення штатного розпису», що на думку апелянта є підставою для задоволення позову. Штат працівників - це сукупність посад, встановлених штатним розписом підприємства. Тому скорочення штату представляє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами. Неправильне формулювання причини звільнення за діючим трудовим законодавством не є підставою для поновлення працівника на роботі.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча:/підпис/ Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова