АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Желепа О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А., Болотова Є.В.

при секретарі Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про оспорювання батьківства її сина ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, щодо дочки відповідачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що після розірвання шлюбу між відповідачкою та її покійним сином їй стало відомо, що її син не є біологічним батьком дочки відповідача, проте вона не розповідала своєму сину про це, щоб не травмувати його. З огляду на те, що її син за життя не знав, що він не є біологічним батьком дівчинки, а відповідачка в інтересах дитини претендує на спадщину після смерті сина, позивачка звернулась до суду з даним позовом та просила виключити відомості про батька ОСОБА_3 з актового запису про народження ОСОБА_4.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати. Призначити в справі генетичну експертизу на предмет встановлення батьківства з залученням її до проведення експертизи як кровного родича, померлого батька.

В скарзі вказувала на те, що рішення є незаконним, необґрунтованим. Суд не врахував, що за життя, її син не знав, що він не є батьком дівчинки, а тому вона має право захистити і права свого покійного сина і свої права, так як відповідачка претендує на квартиру, звернулась з заявою про отримання спадщини в інтересах своєї дочки.

В скарзі також зазначено, що відповідачка відмовилась від її сина після отримання ним важкої травми та тяжких захворювань, позбавила її сина батьківських права, а зараз хоче отримати частину квартири безпідставно, незважаючи на те, що розповідала знайомим, що її син не батько її дочки.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи скарги підтримав.

Відповідачка подала до апеляційного суду заперечення через свого представника в яких просила рішення суду залишити без змін з посиланням на те, що за Законом позивачка не має права оспорювати батьківство свого сина, який за життя достовірно знав, що саме він записаний батьком дочки відповідача.

Представник відповідачки заперечував проти задоволення скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 Сімейного кодексу, якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки, діти.

Судом встановлено, що 11.11,1998 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено шлюб відділом РАЦС Мінського району м.Києва, актовий запис - № 1563(а.с.4)

ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідачки народилась дочка - ОСОБА_2, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва зроблено відповідний актовий запис №847, батьком дитини записано ОСОБА_3 (а.с. 6). Із пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що прізвище дитини з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2» було змінено за домовленістю сторін, в зв'язку з чим було видане повторне свідоцтво про її народження.

31 серпня 2000 року шлюб між сторонами було розірвано за рішенням суду (а.с.5).

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 03.04.2003 року ОСОБА_3 було позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з ухиленням та неналежним виконанням ним батьківських обов'язків, (а.с.7-9).

В районному судіпозивачка ОСОБА_1 посилалась на те, що відповідачка неодноразово наголошувала на тому, що неповнолітня ОСОБА_4 не є дочкою ОСОБА_3, однак її син за свого життя, в зв'язку із станом здоров'я або з інших причин не подавав позову про оспорювання свого батьківства.

Судом, протягом слухання справи достовірно встановлено, що загиблий ОСОБА_3 за свого життя знав, і не міг з будь-яких причин не знати, що він записаний батьком ОСОБА_4.

Це зокрема підтверджується поясненнями позивачки ОСОБА_1, під час судового засідання, щодо позбавлення батьківських прав, де вона була представником ОСОБА_3, в зв'язку з його станом здоров'я, та в яких вона вказувала, що вона із сином чекали на дитину, що він приїжджав до дочки декілька раз і після розлучення, що він добровільно погодився на зміну прізвища дочки, тощо (а.с.84-88). На підтвердження того, що загиблий ОСОБА_3 був обізнаний щодо свого батьківства, представником відповідача надані також сумісні фотографії ОСОБА_3 разом з дочкою та відповідачкою ОСОБА_2 (а.с.41-46), а також копія доручення про надання дозволу на виїзд його дитини ОСОБА_4, за кордон (а.с.70), та інші докази.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6, друг загиблого та ОСОБА_7, брат загиблого, пояснили, що у померлого ОСОБА_3 склались не прості відносини з його дружиною ОСОБА_2, внаслідок чого вони розлучились, в них народилась дочка, він був записаний її батьком, однак після розлучення з ОСОБА_2 він сумнівався в тому, що він є справжнім батьком ОСОБА_4. В той же час з даного приводу щодо оспорювання батьківства нікуди не звертався.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив, що ОСОБА_1 не має права для звернення до суду з даним позовом, так як в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 за життя знав, що він був записаний батьком дитини.

Вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновки суду про відсутність у позивача права вимоги відповідає цим обставинам та вимогам Закону .

Доводи скарги, щодо необізнаності сина позивача, про те, що він не є біологічним батьком дочки відповідача, правового значення не мають, так як відповідно до ч. 3 ст. 137 СК України, право у спадкоємців на звернення з позовом про оспорювання батьківства може виникнути лише при доведеності того, що померлий батько не знав, що записаний батьком дитини.

Такі обставини позивач не довела, а тому суд правомірно відмовив в задоволенні клопотання про призначення генетичної експертизи та відмовив в задоволенні позову через відсутність у позивача права вимагати оспорювання батьківства.

Посилання в скарзі на неетичну поведінку відповідача, щодо не бажання доглядати хворого чоловіка та майнові інтереси останньої, щодо квартири, після його смерті також правового значення для вирішення даного спору не мають, оскільки, виходячи з того, що померлий ОСОБА_3 знав, що саме він записаний батьком дитини відповідача, за законом лише він за свого життя міг оспорити своє батьківство.

Інших доводів апеляційна скарга позивача не містить.

Суд першої інстанції повно встановив обставини, що мають значення для даної справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Суд при винесенні рішення правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: