Справа № 2/593/196/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2015 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_2 до Мечищівської сільської ради Бережанського району про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, вказуючи, що після смерті її матері ОСОБА_3 без батька відкрилася спадщина у вигляді будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1, і хоч вона згідно заповіту та закону є єдиним спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила їй у видачі свідоцтва на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавиці зазначеного будинковолодіння, звернулася до суду з позовом, яким просить визнати за нею право на вищевказане спадкове майно.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав, просить їх задоволити.

Представник Мечищівської сільської ради Бережанського району у судове засідання не з`явився, представив суду заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності, вважає підставними позовні вимоги позивачки, а тому заперечень щодо їх задоволення не має.

Суд, розглянувши матеріали справи і вислухавши пояснення представника позивачки та взявши до уваги письмову заяву відповідача і дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року спадкові відносини регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, а оскільки матір позивачки ОСОБА_3 без батька померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а її сестра ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, то питання про спадкування належного їм майна слід вирішувати, керуючись чинним нині Цивільним Кодексом України.

У відповідності із ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1261 та ч.3 ст.1268 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що матір позивачки ОСОБА_3 постійно разом із своєю сестрою ОСОБА_4 проживала в АДРЕСА_1, і вони були співвласниками зазначеного будинковолодіння, їм обом на праві спільної сумісної власності належало по 1/2 його частині.

Цей факт підтверджується показами представника позивачки, будинковою книгою, свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, що було видане виконкомом Бережанської районної ради народних депутатів Тернопільської області 7 вересня 1988 року, довідкою за № 647, виданою 25 вересня 2014 року Мечищівською сільською радою, інформаційною довідкою за № 127 про технічний стан нерухомого майна, технічним паспортом на садибний житловий будинок, що були видані 25 листопада 2014 року Бережанським ОК МБТІ.

Із свідоцтв про смерть видно, що тітка позивачки ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а матір позивачки ОСОБА_3 без батька - ІНФОРМАЦІЯ_1. Після їх смерті відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Із заповіту, складеного 16 липня 2012 року ОСОБА_3 без батька та посвідченого секретарем Рафалівської селищної ради Володимирецького району Рівненської області, видно, що вона на випадок своєї смерті розпорядилася своїм майном та все належне їй майно, у тому числі житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1, заповіла своїй дочці ОСОБА_2.

Пояснення представника позивачки також свідчать про те, що матір позивачки ОСОБА_3 без батька після смерті своєї сестри ОСОБА_4 як єдиний спадкоємець за законом вступила в управління спадковим майном, так як залишилася проживати у будинковолодінні, у якому проживала разом із спадкодавицею до її смерті, тобто прийняла спадщину, хоч офіційно не переоформила її на себе. Крім цього, матір позивачки на випадок своєї смерті розпорядилася належним їй майном та, склавши заповіт, все належне їй майно, в тому числі і житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1, заповіла своїй дочці ОСОБА_2. Позивачка як єдиний спадкоємець після смерті своєї матері, своєчасно, у визначений законом шестимісячний строк звернулася в держнотконтору із заявою про прийняття спадщини, однак через відсутність правовстановлюючого документу, який би свідчив про належність її матері зазначеного будинковолодіння, не мала змоги переоформити його на себе.

Вищевказаний факт підтверджується довідкою Мечищівської сільської ради, заповітом, складеним спадкодавицею на користь позивачки 16 липня 2012 року, рішеннями Бережанського районного суду від 3 та 30 березня 2015 року, заявою, поданою позивачкою 21 січня 2014 року в держнотконтору про прийняття спадщини після смерті її матері та письмовим повідомленням Бережанської держнотконтори за № 381/02-14 та № 383/02-14 від 23 квітня 2015 року.

Таким чином, поскільки в судовому засіданні доведено, що матір позивачки ОСОБА_3 після смерті своєї сестри ОСОБА_4, як єдиний спадкоємець останньої, у відповідності до ст. 1268 ЦК України прийняла належну її сестрі спадщину -1/2 частину будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 та, являючись вже власником цілого будинковолодіння, склала заповіт на користь позивачки, а остання не мала можливості переоформити цю спадщину на себе через відсутність правовстановлюючого документу про належність спадкодавиці зазначеного будинковолодіння, а так як остання фактично прийняла спадщину, тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги позивачки і визнати за нею право на спадкове майно, що залишилося після смерті її матері .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3 10, 14, 60, 174, 212-215, 292, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1261, ч.3 ст.1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті її матері ОСОБА_3 без батька, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 10 діб з дня проголошення рішення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.