Справа № 755/5692/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Катющенко В.П.

при секретарі: Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, подання головного державного виконавця Дніпровського районного управління Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Телявського А.М., боржник: ОСОБА_2, стягувач: ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Телявський А.М., звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із поданням, в якому просить суд: встановити тимчасове обмеження для боржника-фізичної особи ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України на період - до виконання зобов'язань перед ОСОБА_3 згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2013 року у справі № 2-3359/12.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що у провадженні ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві знаходиться виконавче провадження щодо примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2013 року № 3359 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі: 403 282,00 гривень. 20 січня 2014 року державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження" винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копія якої направлена стягувачу до відома та боржнику до виконання. Того ж дня державним виконавцем направлено запити до УДАІ м. Києва, ГУДЗ у Київській області, ВАДР, ДПС України для виявлення рухомого майна, нерухомого майна, місця реєстрації, відкритих рахунків у банківських установах та джерел доходів боржника. 07 лютого 2014 року державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копії постанови направлені реєструючим органам - до виконання, сторонам до відома. Згідно відповідей наданих за запити: транспортних засобів за боржником не зареєстровано; відомості про нерухоме майно належне на праві власності у боржника відсутнє; інформація про джерела отримання доходів боржником в ДРФО відсутня; за боржником зареєстровані рахунки в банківських установах. 17 березня 2014 року, 18 червня 2014 року та 26 листопада 2014 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою проживання боржника, однак державний виконавець не був допущений в квартиру боржника. 10 квітня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про доручення на проведення виконавчих дій, з метою перевірки майнового стану боржника за адресою вказаною в запиті, копія якої направлено до ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві - для виконання. Станом на 13 березня 2015 року борг боржником в повному обсязі чи частково не сплачено. Окрім цього, на виконанні у відділі перебувають інші виконавчі провадження про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь банків-стягувачів. Отже, наявність у боржника - ОСОБА_2 невиконаних зобов'язань, покладених на нього судових рішень, а саме перед ОСОБА_3 є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч.2 ст. 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, суд негайно розглядає подання, зазначене у частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Сторони в судове засідання не з'явилися, державний виконавець в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши докази по справі, суд приходить наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 січня 2014 року державним виконавцем Телявським А.М. відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-3359, виданого 17 червня 2013 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 403 282,00 гривень.

20 січня 2014 року державним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_2 було направлено постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 20 січня 2014 року для виконання (а.с.8).

В подальшому, державним виконавцем 07 лютого 2014 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_2 лише в межах суми боргу (а.с. 10).

Як вбачається з матеріалів подання, на ім'я боржника ОСОБА_2 відриті відповідні банківські рахунки, а саме: рахунок № НОМЕР_4 у ПАТ "Астра Банк", рахунок № НОМЕР_7 у ПАТ "Універсал Банк", рахунок № НОМЕР_5 у ПАТ "Кредитпромбанк", рахунки № НОМЕР_6, № НОМЕР_8, № НОМЕР_9 в ПАТ "КБ "Надра".

21 березня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно якої накладено арешт на кошти, які містяться на рахунках: НОМЕР_4 у ПАТ "Астра Банк", рахунок № НОМЕР_10 у ПАТ "Універсал Банк", рахунок № НОМЕР_5 у ПАТ "Кредитпромбанк", рахунки № НОМЕР_6, № НОМЕР_8, № НОМЕР_9 в ПАТ "КБ "Надра" та належать боржнику ОСОБА_2 у межах суми 403282,00 гривень (а.с. 11).

17 березня 2014 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою місця проживання боржника, на багаторазовий стукіт та дзвінки двері ніхто не відчинив (а.с.27).

10 квітня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про доручення проведення виконавчих дій, згідно якої ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві було доручено здійснити перевірку щодо наявності майна боржника, за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 52).

29 квітня 2014 року державним виконавцем було здійснено виклик боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4, відповідно до якого державним виконавцем було зобов'язано ОСОБА_2 з'явитись до державного виконавця 12 травня 2014 року, в прийомні години: з 09 до 18 год. за адресою: м. Київ, вул. Краківська 20, кабінет 6/1, для сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату (а.с.44).

В той же час, боржник до державного виконавця не з'явився, про сплату боргу не повідомив.

04 червня 2014 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_4, за результатами якого було виявлено, що будинок АДРЕСА_4 відсутній (а.с.24).

26 листопада 2014 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою проживання боржника з метою перевірки майнового стану, в той же час, державного виконавця не було допущено до квартири (а.с.28).

В подальшому, 17 грудня 2014 року о 18 годині 10 хвилин державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2, в той же час, до квартири його не було допущено, що підтверджується актом державного виконавця від 17 грудня 2014 року (а.с. 25).

26 грудня 2014 року державним виконавцем повторно було здійснено виклик боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2, відповідно до якого державним виконавцем було зобов'язано ОСОБА_2 з'явитись до державного виконавця в прийомні години: з 09 до 18 год. за адресою: м. Київ, вул. Краківська 20, кабінет 6/1, для сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату (а.с. 45).

29 грудня 2014 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою проживання боржника з метою перевірки майнового стану, в той же час, державного виконавця не було допущено до квартири (а.с.29).

Відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС в м. Києві від 29 грудня 2014 року, ОСОБА_2 по м. Києву зареєстрованим не значиться (а.с.53).

Відповідно до відповіді Державної податкової служби України № про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб від 29 грудня 2014 року, інформація стосовно ОСОБА_2 щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня (а.с.48).

12 січня 2015 року державним виконавцем повторно було здійснено вихід за адресою місця проживання боржника, за результатами якого не було виявлено майно, за яким можливо звернути стягнення, квартиру займає мати боржника, боржнику залишено виклик з вимогою з'явитися (а.с.30).

В подальшому, 12 січня 2015 року державним виконавцем було винесено постанову про примусовий привід боржника, згідно якої до ОСОБА_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, було постановлено застосувати примусовий привід в приміщення ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві 28 січня 2015 року на 10:00 (а.с.31).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 05 лютого 2015 року, останній пояснив, що за адресою: АДРЕСА_2 він проживає зі своїми батьками, на даний час офіційно не працює. 09 лютого 2015 року зобов'язується з'явитись до виконавчої служби (а.с. 33). Вказані відомості також підтверджуються розпискою від 05 лютого 2015 року, наданою ОСОБА_2 та рапортом працівника міліції від 05 лютого 2015 року (а.с.34, 35).

В той же час, гр. ОСОБА_2 до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві у вказаний час не з'явився, будь-яких повідомлень від нього не надходило.

Відповідно до довідки форми 3, виданої Житловою ремонтно-екплуатаційною організацією № 411 15 січня 2015 року, у квартирі АДРЕСА_3 зареєстрована: ОСОБА_5, квартира належить на праві власності ОСОБА_5 (а.с.43).

Згідно відповідей Пенсійного фонду України № від 15 січня 2015 року, № від 15 січня 2015 року, інформація щодо ОСОБА_2, як особи, яка працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи або особи, яка отримує пенсію, відсутня (а.с. 46, 47).

З огляду на вищевикладене вбачається, що державним виконавцем здійснені всі можливі заходи щодо розшуку боржника, майна боржника для задоволення вимог стягувача. В той же час, боржник ОСОБА_4 ухиляється від виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2013 року, на виклики державного виконавця не реагує, при цьому зобов'язуючись з'явитися.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу - до виконання зобов'язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Статтею 20 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" передбачено, що органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов'язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право: не пропускати через державний кордон України осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється в'їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Згідно листа Міністерства юстиції України "Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішеннями судів" від 06 червня 2008 року № 25-32/507, наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, у тому числі аліментних, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Враховуючи, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду, суд приходить до висновку про задоволення подання головного державного виконавця Дніпровського районного управління Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Телявського А.М., боржник: ОСОБА_2, стягувач: ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України", ст. 20 Закону України "Про Державну прикордонну службу України", ст.ст. 210, 293, 294, 377-1 Цивільного процесуального кодексу України суд,-

У Х В А Л И В:

Подання головного державного виконавця Дніпровського районного управління Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Телявського А.М., боржник: ОСОБА_2, стягувач: ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 - до виконання ним своїх зобов'язань за рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2013 року у справі № 2-3359/12 шляхом заборони перетинати державний кордон України, без вилучення паспортного документа.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: