АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 598/780/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Щербата Г.Р.
Провадження № 22-ц/789/568/15 Доповідач - Кузьма Р.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Жолудько Л. Д., Костів О. З.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю представника ДВС Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Збаразького районного суду від 23 січня 2015 року по справі за поданням головного державного виконавця відділу ДВС Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року головний державний виконавець відділу ДВС Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у відділі ДВС Збаразького районного управління юстиції перебуває виконавчий лист, виданий Збаразьким районним судом від 15.02.2012 року № 2-17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованості за кредитним договором в розмірі 24811,05 грн. та 988,93 грн. судових витрат, однак боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Ухвалою Збаразького районного суду від 23 січня 2015 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1, жителя АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України, до виконання зобов'язань покладених на нього рішенням Збаразького районного суду від 15.02.2012 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати й постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання відділу ДВС Збаразького районного управління юстиції про обмеження його в праві виїзду за межі України.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом не взято до уваги, що державним виконавцем до суду не надано жодного доказу, який би підтвердив ту обставину, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і ту обставину, що боржник має реальну необхідність чи бажання виїхати за кордон і таким чином ухиляється від виконання кредитного зобов'язання.

Крім того, апелянт вказував, що суд усупереч вимогам закону встановив лише факт наявності невиконаних ОСОБА_1 зобов'язань, не перевіривши, чи він ухилявся від їх виконання.

У судове засідання апелянт не з'явився. Про час і місце його повідомлений належним чином.

Представник відділу ДВС Збаразького районного управління юстиції апеляційної скарги не визнав, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 має невиконані зобов'язання, покладені на нього судовим рішенням, що є підставою для обмеження в праві виїзду за межі України.

Колегія суддів вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, та не вбачає підстав для її скасування.

Судом встановлено, що у відділі ДВС Збаразького районного управління юстиції перебуває виконавчий лист, виданий Збаразьким районним судом від 15.02.2012 року № 2-17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованості за кредитним договором в розмірі 24811,05 грн. та 988,93 грн. судових витрат.

В силу вимог статей 11, 10, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, ст. 6, п. 2 вищевказаного Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачене міжнародним договором України.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 11, ч. 3, п. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням.

Виходячи зі змісту вищенаведених правових норм, застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України (за кордон) слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов'язання, покладеного на неї рішенням суду.

Під ухиленням боржника від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ст. 12, ч. 6 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Суд підставно дійшов висновку, що неявка ОСОБА_1 на виклик державного виконавця у відділ ДВС для оплати боргу та відсутність його за місцем постійного проживання, свідчить про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків у виконавчому провадженні, передбачених ст. 12, ч. 6 Закону України "Про виконавче провадження", що є підставою для встановлення йому тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язання за рішенням.

Крім того, боржником не подано суду доказів погашення заборгованості в розмірі 24811,05 грн. та 988,93 грн. судових витрат. відповідно до виконавчого провадження № 2-17 від 15.02.2012 року.

З урахуванням того, що державним виконавцем вчинені всі дії, передбачені законом щодо своєчасного виконання рішення суду, а матеріалами справи доведено ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків у виконавчому провадженні, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив подання державного виконавця відділу ДВС Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, ч. 2, п. 1; 313; 314; 317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Збаразького районного суду від 23 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Р.М. Кузьма