КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2033/15-ц
Провадження № 2/552/1037/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі: головуючого судді - Миронець О.К., за участю секретаря судового засідання - Ваніної Ю.А., позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Дробот І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Банк фінанси та кредит" про захист прав споживача та повернення депозитного вкладу

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про повернення депозитного вкладу. В своїй позовній заяві посилався на те, що 03.02.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" та ним - ОСОБА_4 було укладено договір - заяву №331832/5902/370-14 про банківський строковий вклад "Класік" на 370 днів в іноземній валюті на строк з 03.02.2014 року по 08.02.2015 року зі сплатою 11% річних. За вказаним договором він передав, а банк прийняв на зберігання грошові кошти у розмірі 5000 доларів США. Також 18.12.2014 року між сторонам було укладено договір - заяву №331832/270312/3-14 про банківський строковий вклад "Класік" на 3 місяці у сумі 5508,16 доларів США з процентною ставкою 12,5% річних на строк до 18.03.2015 року. Строк за вказаними договорами закінчився 08.02.2015 року, але відповідачем кошти було повернуто частково, залишок суми складає 10243,40 доларів США, які він просив стягнути з відповідача.

У судовому засіданні позивач та його представник уточнили позовні вимоги та просили стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10208,16 доларів США, так як проценти по договору в сумі 35,24 доларів США йому повернули.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову посилаючись на Постанову Національного Банк України "щодо врегулювання обмежень здійснення валютних операцій в Україні" № 160 від 3 березня 2015 року згідно якої встановлено обмеження на видачу вкладів в іноземній валюті.

Дослідивши докази у справі та заслухавши думку сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Як встановлено судом, 03 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Банк фінанси та кредит"" та ОСОБА_4 укладено договір-заяву № 331832/5902/370-14 про банківський строковий вклад "Класік" на 370 днів в іноземній валюті на строк з 03.02.2014 року по 08.02.2015 року зі сплатою 11% річних. За вказаним договором він передав, а банк прийняв на зберігання грошові кошти у розмірі 5000 доларів США. Також 18.12.2014 року між сторонам було укладено договір - заяву №331832/270312/3-14 про банківський строковий вклад "Класік" на 3 місяці у сумі 5508,16 доларів США з процентною ставкою 12,5% річних на строк до 18.03.2015 року.

У встановлений договором строк - 08 лютого 2015 року - позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату належних йому коштів. Але відповідач позивачу кошти в повному обсязі не повернув, а сплатив лише частину коштів. Отже, до стягнення підлягає залишок по депозиту в сумі 10208,16 доларів США.

Заперечення представника відповідача щодо незгоди з позовом та посилання на постанову Правління Національного банку України в частині зобов'язання банків обмежувати видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків у межах до 15 000 грн., - не може бути підставою для відмови у задоволенні позову щодо стягнення депозитного вкладу, оскільки таке право вкладника передбачено нормами цивільного права, які мають вищу юридичну силу в порівнянні з підзаконними нормативними актами.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" та ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивача звільнено від сплати судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позовні вимоги задоволено на суму 10208,16 доларів США, що по курсу НБУ на 05.05.2015 року складає 215698,42 гривень.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Отже, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 2156,98 грн.

Керуючись ст.1058 ЦК України, ст. ст. 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк фінанси та кредит" (юридична адреса: м. Київ, вулиця Артема,60, ) на користь ОСОБА_4 10208,16 доларів США.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк фінанси та кредит" (юридична адреса: м. Київ, вулиця Артема,60, ) на користь держави судовий збір у розмірі 2156,98 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Миронець О.К.