Справа № 192/215/15-ц
Провадження № 2-о/192/16/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Омелюх В.М.,

при секретарі - Савчуковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Солоне цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Єлізарівська сільська рада Солонянського району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 20 квітня 1990 року виконкомом Єлізарівської сільської ради народних депутатів на підставі рішення Солонянської районної ради народних депутатів №174/1 від 16 серпня 1980 року йому було видано свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1, при цьому в даному свідоцтві було допущено помилки в частині написання його прізвища та по батькові, при цьому прізвище зазначено як "ОСОБА_1", а по батькові "ОСОБА_1" замість вірного "ОСОБА_1" та "ОСОБА_1", що не відповідає написанню його прізвища та по-батькові в свідоцтві про народження та паспорті, тому він змушений звернутися з даною заявою до суду та з посиланням на п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України просив встановити факт належності саме йому - ОСОБА_1 свідоцтва про право власності від 20 квітня 1990 року, оскільки виправити помилку в свідоцтво на право приватної власності на житловий будинок в поза судовому порядку не можливо.

Заявник ОСОБА_1, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.17,20), в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву (а.с.22) про розгляд справи у його відсутність, за якою заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підтримав та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Єлізарівської сільської ради Дніпропетровської області, яка належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.18,19), в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с.15), за якою проти задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа не заперечували.

В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу

Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.3 ст.235 ЦПК України суд розглядає справи окремого провадження з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду, а також інших особливостей розгляду цих справ, встановлених розділом У1 ЦПК України.

Згідно зі ст.256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я та по батькові якої, не збігаються з прізвищем, ім`ям та по батькові, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті, якщо від встановлення цього факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України прізвище, ім'я та по батькові заявника українською мовою зазначено як "ОСОБА_1", який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в місті Владивосток Приморського краю (а.с.6), а російською мовою - "ОСОБА_1", що відповідає написанню його прізвища, імені та по батькові і в свідоцтві про його народження (а.с.24) та виданій 17 вересня 1955 року трудовій книжці (а.с.26), в яких ці дані зазначені російською мовою.

Відповідно п.1 ч.1 ст.13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" №5492-У1 від 20 листопада 2012 року та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України.

В свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок, яке видане 20 квітня 1990 року виконкомом Єлізарівської сільської ради народних депутатів на підставі рішення Солонянської районної ради народних депутатів №174/1 від 16 серпня 1980 року, зазначено російською мовою, що житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в АДРЕСА_1, дійсно належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.7), при цьому за такою ж особою проведено і реєстрацію права власності на зазначений житловий будинок Марганецьким міжміським бюро технічної інвентаризації відповідно до запису в реєстрову книгу №1-70.

Таким чином, зазначення прізвища та по-батькові заявника в свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок від 20 квітня 1990 року не співпадає із зазначенням його прізвища та по-батькові в паспорті громадянина України та свідоцтві про його народження (а.с.6,24), за якими правильним є написання прізвища та по-батькові заявника як "ОСОБА_1" українською мовою та "ОСОБА_1" російською мовою.

Судом також встановлено, що свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок від 20 квітня 1990 року видане виконкомом Єлізарівської сільської ради народних депутатів на підставі рішення Солонянської районної ради народних депутатів №174/1 від 16 серпня 1980 року, при цьому судом враховується, що на даний період згідно Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконком районної ради відсутній, що позбавляє заявника можливості вирішити питання про внесення змін як до рішення виконкому районної ради, так і до свідоцтва на право власності на житловий будинок в поза судовому порядку, внаслідок чого заявник був змушений звернутися до суду.

Оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для здійснення на свій розсуд права власності на належний йому на праві особистої власності житловий будинок, а внести зміни в правовстановлюючий документ в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні дослідженими доказами достовірно встановлено факт належності ОСОБА_1, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року в місті Владивосток Приморського краю, свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, видане 20 квітня 1990 року органом приватизації Солонянської районної ради народних депутатів.

На підставі викладеного, керуючись ст.11 ЦК України ст.ст.10, 11, 60, ч.2 ст.197, 209, 212-215, 234-235, 256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Єлізарівська сільська рада Солонянського району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Владивосток Приморського краю, виданого 20 квітня 1990 року виконкомом Єлізарівської сільської ради народних депутатів Солонянського району Дніпропетровської області на підставі рішення виконкому Солонянської районної ради народних депутатів №174/1 від 16 серпня 1980 року свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в АДРЕСА_1 на ім'я "ОСОБА_1 - російською мовою".

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: суддя