АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/1336/15 Головуючий 1 інстанції - Труханович В.В.
Категорія - договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кірсанової Л.І., Трішкової І.Ю.,

при секретарі - Костенко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу

за апеляційною скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції»

на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 грудня 2014 року

по цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні позову ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №Ф50/05-08/В-4 від 05.05.2008 року, укладеним між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» просить скасувати вказане рішення суду, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Посилається на неповне з'ясування судом обставин що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Наполягає, що позивач придбав право вимоги до відповідачів 29.11.2011 року, направляв на їх ім*я вимогу про виконання зобов*язань 24.01.2012 року, тому саме з цього часу повинна обраховуватись позовна давність.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги. Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що з'явились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується наявними у справі доказами, що 05.05.2008 року між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №Ф50/05-08/В-4 від, згідно якого позивач зобов'язався видати ОСОБА_1 кредит у сумі 52000 доларів США, а ОСОБА_1 зобов'язалась повернути кредит у повному обсязі і в терміни, передбачені кредитним договором. Банк взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі.

В забезпечення виконання умов кредитного договору, між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку надається однокімнатна квартира, належна відповідачам.

29.11.2011 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» було укладено договір факторингу, згідно якого права грошової вимоги за кредитним договором №Ф50/05-08/В-4 були продані.

ОСОБА_1 свої зобов'язання за договором кредиту не виконала, сума заборгованості станом на 23.09.2014 року складає 64 508,49 доларів США та підтверджується відповідними розрахунками.

07.06.2010 року на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено Претензію, в якій фактично було викладено вимогу про дострокове повернення суми кредиту, яка станом на 03.06.2010 року становила 456 199,04 грн., що було еквівалентом 57 560,19 доларів США. В даній претензії вимагалося у строк 30 календарних днів в добровільному порядку сплатити заборгованість за кредитним договором, інакше банк буде змушений застосувати засоби примусового стягнення заборгованості, в тому числі шляхом звернення до суду (а.с. 26-27). Дана претензія була отримана відповідачем ОСОБА_1 09.06.2010 року. (а.с. 28)

29 листопада 2011 року між ПАТ «Кредобанк» (Банк) та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції (Новий кредитор) було укладено Договір Факторингу, відповідно до умов якого Банк продає відступає новому кредитору права вимоги, а новий кредитор купує та приймає від банку зазначені права вимоги, визначені у Додатку №1. (а.с. 34-61)

Відповідно до Акту прийому-передачі портфеля заборгованості, 14.11.2011 року ПАТ «Кредобанк» передало ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» портфель заборгованості (а.с. 62).

Відмовляючи у задоволенні позову до ОСОБА_1 суд першої інстанції правильно виходив з того, що з направленням такої претензії ПАТ «Кредобанк» скористався своїм правом, передбаченим п. 4.9 Кредитного договору та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, а саме правом на повернення кредиту достроково, чим змінив дату виконання основного зобов'язання. Оскільки відповідач ОСОБА_1 на протязі строку, визначеного Претензією, не здійснила дострокового повернення суми кредиту, то у ВАТ «Кредобанк» право на стягнення заборгованості у повному обсязі у примусовому порядку виникло 15.07.2010 року.

Такий висновок суду першої інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 17 вересня 2014 року № 6-125цс14.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за таких обставин, строк позовної давності слід обраховувати з 15.07.2010 року, отже позивач звернувся до суду 17.10.2014 року - після сплину позовної давності.

Не ґрунтуються на законі доводи позивача про те, що ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» придбало права вимоги до відповідачів лише 29.11.2011 року, вимоги про виконання зобов*язань на їх ім*я саме позивачем направлялися 24.01.2012 року, тому саме з цього часу повинна обраховуватись позовна давність.

Так, згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб) а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, право вимоги ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» за кредитним договором №Ф50/05-08/В4 від 05.05.2008 року є похідним від права вимоги ПАТ «Кредобанк», позовна давність заміною кредитора у зобов*язанні не переривається.

Суд першої інстанції правильно, застосував положення ст. ст. 253, 261, 266 ЦК України та дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову до ОСОБА_1 за спливом позовної давності.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення суми заборгованості з ОСОБА_2 суд першої інстанції правильно виходив з того, що останній не є позичальником за договором кредиту, а виступає лише майновим поручителем за договором іпотеки від 05.05.2008 р., яким не передбачено право ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» на стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -