АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 682/1820/12-ц
Провадження № 22-ц/792/27/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Марцинкевича А.М.,

суддів: Переверзєвої Н.І.,Кізюн О.Ю.

при секретарі Дубовій М.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „ЕКСПОБАНК" на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2014 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „ЕКСПОБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ПАТ «КБ «Експобанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовувало тим, що 21.09.2007 року між ТзОВ «Комерційний Банк «Експобанк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 55/АК-2007, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 17 000,00 доларів США для придбання транспортного засобу з кінцевим терміном повернення до 20.09.2014 року та зі сплатою процентів за користування кредитом.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не виконала належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку із чим виникла заборгованість, тому Банк просив стягнути з відповідача на його користь 2 718 106,99 гривень суму боргу, яка виникла із кредитного договору.

Рішенням Славутського міськрайонного суду від 11.09.2014 року відмовлено в задоволенні позову за спливом строку позовної давності.

В апеляційні скарзі Банк вважає, що дане рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити його позов. В обґрунтування скарги вказав, що помилковим є висновок суду, щодо застосування строку позовної давності до даних правовідносин. Апелянт звертає увагу суду на те, що умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі

самостійні зобов'язання, які передбачають самостійну відповідальність за невиконання

цього обов'язку. При цьому право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок

________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Мацюк Ю.І. Провадження 22ц/792/27/15

Доповідач - Марцинкевич А.М. Категорія № 27

перебігу позовної давності, за кожний черговий платіж, починається з моменту порушення строку його погашення. Вважає помилковим висновок суду першої інстанції, щодо застосування позовної давності до платежів, строк виконання яких ще не настав, адже графіком погашення заборгованості передбачено внесення останньої суми кредиту - 20.09.2014 року. Тому просив стягнути з відповідачки на його користь заборгованість, яка станом на 01.04.2014 року становила 2718106,99 грн. Загальна сума заборгованості складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1739,20 доларів США, що еквівалентно 19127,90 грн., відповідно до курсу обміну валют НБУ; простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 14065,46 доларів США, що еквівалентно 154693,34 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 6836,36 доларів США, що еквівалентно - 75186,97 грн.; простроченої заборгованості за щомісячною комісією за кредитне

обслуговування в розмірі 5200,69 грн.; пені за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості в розмірі 127884,06 доларів США, що еквівалентно - 1406481,69 грн.; пені за несвоєчасну оплату нарахованих відсотків в розмірі 88155,38 доларів США, що еквівалентно 969541,68 грн.; пені за несвоєчасну сплату нарахованої щомісячної комісії в розмірі 87874,73 грн., а також судові витрати в розмірі 3654 грн. за сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню виходячи з наступного.

Згідно до вимог п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно із ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 1 частини 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені) позовна давність застосовується в один рік.

Згідно із ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до ч. 3,4,5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до роз'яснень, даних в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Убачається, що при вирішенні справи судом першої інстанції взято до уваги заяву -клопотання відповідачки ОСОБА_1 про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

Відмовляючи у позові суд першої інстанції виходив з того, що погашення боргу за кредитним договором останній раз проводилося 02 липня 2008 року, тому перебіг позовної давності за вимогами кредитора почався з серпня 2008 року і до моменту звернення з позовом до суду - 12 червня 2014 року такий строк сплив.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції щодо перебігу строку позовної давності погодитись не можна, оскільки він зроблений без врахування усіх обставин, які мають значення у справі.

Судом встановлено, що 21.09.2007 року між ТзОВ «Комерційний Банк «Експобанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Експобанк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 55/АК-2007, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 17 000,00 дол.США для придбання транспортного засобу з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 20.09.2014 року та за сплатою процентів за користування кредитом. Згідно до п.1.3. договору процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі 12,00% річних.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 21.09.2007 року між сторонами був укладений договір застави транспортного засобу - автомобіль марки Dacia Logan , 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.19-20).

Умовами договору передбачено, що позичальник повертає Банку кредит і сплачує проценти за користування кредитом на умовах, що передбачені цим Договором. Графік погашення кредиту наводиться в Додатку 1 (п.1.1.).

Згідно із п.3.5. кредитного договору визначено порядок виконання договору, а саме, розрахунковим періодом для сплати процентів є період з першого по останнє число місяця, що передує місяцю сплати процентів. Позичальник щомісяця, до 21 числа кожного місяця, сплачує проценти за користування кредитом на рахунок Банку НОМЕР_3 відповідно до цього Договору. Проценти нараховуються за період користування кредитом. Остаточний розрахунок по процентах проводиться одночасно з поверненням кредиту у строки, що зазначені у цьому Договорі. Проценти нараховуються з умовної кількості днів у році 360 днів. Розрахунковим періодом для сплати процентів є період з першого по останнє число місяця, що передує місяцю сплати процентів.

Позичальник також зобов'язується, протягом строку дії цього договору щомісяця до 21 числа сплачувати на рахунок Банку комісію за кредитне обслуговування в розмірі 0,2% від залишку заборгованості за кредитом, що обліковується на позичковому рахунку в останній день місяця, що передує місяцю, у якому сплачується комісія (п.4.5, 4.5.1.).

Відповідно до п.п.5.2., 5.3. за несвоєчасне повернення кредиту (траншу кредиту) та/або несвоєчасну сплату процентів Позичальник сплачує пеню в розмірі 1(один) % від суми заборгованості за кожний день прострочення до повного повернення кредиту і процентів по ньому. За несвоєчасну сплату комісії за розрахункове обслуговування по кредиту Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1(один)% від суми боргу за кожний день прострочення.

Згідно із пунктом 4.4.1. кредитного договору від 21.09.2007 року передбачено, що у випадку дострокового стягнення кредиту Банк зобов'язується встановлювати конкретний строк повернення кредиту, сповіщаючи про це Позичальника.

Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачка належним чином не виконувала зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 01.04.2014 року становить 2718106,99 грн.

У зв'язку із невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов'язань по кредитному договору, КБ «Експобанк» 24.01.2008 року направив ОСОБА_1 повідомлення з вимогою щодо сплати суми боргу за кредитом, яка виникла на момент звернення, протягом 30 днів з дати повідомлення. Крім цього, до виконання порушеного зобов'язання та з метою забезпечення безпечного зберігання предмету застави, Банк зобов'язав передати предмет застави у володіння Банку разом із свідоцтвом про державну реєстрацію предмету застави та належним комплектом ключів, через належного представника Банку, у день прибуття до неї такого представника.

Отримавши таке повідомлення 26.01.2008 року, ОСОБА_1 і надалі не вносила сум оплати по кредитному договору, тому 18.02.2008 року, 25.05.2009 року Банком було направлено на її адресу аналогічного змісту повідомлення із зміною суми боргу на момент звернення.

В матеріалах справи наявне повідомлення-вимога від 21.10.2009 року та від 15.08.2011 року, зі змісту яких слідує, що згідно п.3.7. (або інший пункт відповідно до договору) позичальник зобов'язаний за вимогою банку повернути кредит, сплатити належні проценти, інші платежі та штрафні санкції до закінчення строку, встановленого п. 1.2. (або інший пункт відповідно до договору) договору, при порушенні строків сплати процентів та /або інших порушень умов цього договору (також відповідно до договору).

Станом на 21.10.2009 року загальна заборгованість за договором становить 148091,20 грн.

Відповідно до п.4.4.1. договору у випадку дострокового стягнення кредиту банк встановлює конкретний строк повернення кредиту.

На підставі вищевикладеного, Банк вимагав у 30-денний строк з дня надіслання цього повідомлення, повернути Банку в повному обсязі кредит, нараховані за його користування проценти, нараховану комісію та інші штрафні санкції (а.с.27).

Згідно наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення, вбачається, що ОСОБА_1 отримала дану вимогу 28.10.2009 року.

Висунувши таку вимогу, Банк тим самим змінив строки виконання зобов'язань по кредитному договору та 21.10.2009 року скористався своїм правом щодо дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, висунувши вимогу ОСОБА_1 щодо дострокового повернення Банку в повному обсязі кредиту, нараховані за його користування проценти, нараховану комісію та інші штрафні санкції, у 30-денний строк з дня надіслання цього повідомлення.

Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, нараховані за його користування проценти, нараховану комісію та інші штрафні санкції, у 30-денний строк з дня надіслання цього повідомлення, кредитор відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання і мав можливість пред'явити позов до відповідача з 21 .11.2009 року, і починаючи з цієї дати у банку почався перебіг строку звернення до суду за захистом свого порушеного права, який закінчився 22.11.2012 року.

До суду Банк звернувся з позовом 12 червня 2014 року, тобто після закінчення строку позовної давності. Позивач не заявляв клопотання про поновлення строку звернення до суду, тому відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосуванні якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313,316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» задоволити частково.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2014 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „ЕКСПОБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.М.Марцинкевич