Номер провадження 2/754/1733/15
Справа №754/1371/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ "Укрсоцбанк" звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.04.2007 року між Банком та відповідачем був укладений Кредитний договір про надання кредиту у розмірі 158900, 00 доларів США із сплатою 12, 25 % річних та строком повернення до 25.04.2017 року. Відповідач зобовязався сплачувати кредит та відсотки за встановленим графіком. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 283474, 51 доларів США, що за курсом НБУ становить 3435142, 60 грн. На підставі викладеного Банк вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Банку борг за Кредитним договором на загальну суму 3435142, 60 грн. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що, дійсно, між сторонами був укладений Кредитний договір 26.04.2007 року, але через фінансові проблеми відповідач не мав можливості своєчасно сплачувати кредит, неодноразово звертався до Банку із заявами про розстрочку, але позитивної відповіді не отримав. Також представник зазначив, що на даний час відсутні підстави для стягнення боргу, оскільки строк позовної давності позивачем для звернення до суду з даним позовом пропущений, а тому просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 26.04.2007 року між ПАТ "Укрсоцбанк", з однієї сторони, та відповідачем ОСОБА_1, з другої сторони, був укладений Договір кредиту № 030.29-50/256-С, відповідно до якого Банк надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 158900, 00 доларів США зі сплатою 12, 25 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 25.04.2017 року.

На виконання умов Кредитного договору 26.04.2007 року Банк надав відповідачу кредит в обумовленому кредитним договором розмірі.

Однак, отримавши кредит, відповідач належним чином взяті на себе зобов"язання не виконує в повному обсязі, зокрема, починаючи з вересня 2008 року відповідач не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Отже, оскільки договірні зобов"язання щодо сплати чергових платежів по кредиту відповідачем не виконуються і таке невиконання триває з вересня 2008 року, у Банку виникло право вимагати, а у відповідача обов"язок достроково повернути заборгованість за кредитом, сплатити нараховані проценти за фактичний час використання кредиту, а також штрафні санкції.

У зв"язку з невиконанням відповідачем договірних зобов"язань, Банк надсилав відповідачу вимогу, в якій вимагав достроково повернути всю наявну заборгованість за Кредитним договором. Однак, вказану вимогу відповідач проігнорував та продовжує ухилятися від виконання свого обов"язку.

Станом на 29.09.2014 року заборгованість відповідача перед Банком становить 283474, 51 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ становить 3435142, 60 грн., зокрема:

- 136391, 26 доларів США (1760562, 39 грн.) - сума заборгованості за кредитом;

- 114914, 76 доларів США (1483339, 95 грн.) - сума заборгованості за відсотками;

- 14815, 44 доларів США (191240, 27 грн.) - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту;

- 17353, 05 доларів США (223996, 27 грн.) - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків.

Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови Кредитного договору не виконав, кредит не сплатив, відсотки за користування кредитом в повному обсязі не сплачував, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь Банку підлягає стягненню борг за Кредитним договором на загальну суму 3435142, 60 грн.

Що стосується заперечень представника відповідача про застосування до даних позовних вимог строку позовної давності, то судом дані заперечення до уваги не приймаються з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, Договір кредиту був укладений між сторонами 26.04.2007 року із терміном погашення заборгованості не пізніше 25.04.2017 року, тобто на даний час строк виконання зобов"язань за договором не сплинув.

Крім того, позивачем був наданий суду розрахунок суми боргу, відповідно до якого пеня була нарахована відповідача за період з 14.10.2013 року по 28.09.2014 року, тобто за останній рік перед зверненням до суду.

З наведеного вище та вимог діючого законодавства можна зробити переконливий висновок про те, що строк позовної давності позивачем при зверненні до суду з даним позовом не пропущений, а тому заява представника відповідача є безпідставною.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 257, 266, 267, 509, 525, 526, 530, 536, 554, 599, 1048, 1049, 1050, 1054, 1057 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість за кредитним договором на загальну суму 3435142, 60 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654, 00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення.

Головуючий: