Справа № 373/1836/14 Головуючий у І інстанції Опанасюк І. О.
Провадження № 22-ц/780/2889/15 Доповідач у 2 інстанції Данілов О. М.
Категорія 38 13.05.2015
УХВАЛА

Іменем України

13 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Данілова О.М.,

суддів: Мережко М.В., Суханової Є.М.,

при секретарі: Франюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Переяслав-Хмельницька районна державна нотаріальна контора про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за законом, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: державний нотаріус Переяслав-Хмельницького районної державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_4 Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Крім позивача, спадкоємцем першої черги після смерті батька є його брат - відповідач ОСОБА_2, а також їхня мати, ОСОБА_5

На день своєї смерті ОСОБА_4 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Позивач був зареєстрований та постійно проживав однією сім'єю разом з батьком на день його смерті. Відповідач на день смерті батька не проживав разом з ним однією сім'єю.

Після шестимісячного терміну після відкриття спадщини позивач не звертався до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на ? частину будинку.

Однак, коли він звернувся до нотаріуса з такою заявою, то у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки, їхня мати в 2005 році отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на весь будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_2 їхня мати ОСОБА_6 померла. За життя остання склала заповіт, згідно з яким спірний будинок вона заповіла відповідачеві ОСОБА_2

Просив суд визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом серії НОМЕР_1 від 25 квітня 2005 року, видане державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Воробей О.М. на імя ОСОБА_6 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 - в частині права власності на ? частину даного будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Визнати за ним, ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_6 Після її смерті позивач за зустрічним позовом звернувся до державного нотаріуса Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і дізнався, що за три тижні до смерті його мати склала заповіт, згідно якого все майно поділила між ним та братом - ОСОБА_3

На час складання заповіту його мати була тяжко хворою, внаслідок чого вимушена була приймати обезболюючі ліки, в тому числі й наркотичні препарати, у зв'язку з чим у неї почастішали випадки не сприйняття дійсних подій. На день посвідчення заповіту у його матері спостерігався процес загострення захворювання та різка зміна психічного стану.

Просив суд, визнати недійсним заповіт ОСОБА_6, посвідчений 22 квітня 2013 року секретарем виконкому Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Скачковою Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №38.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 разом з батьком - ОСОБА_4 на день його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом серії НОМЕР_1 від 25 квітня 2005 року, видане державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Воробей О.М. на імя ОСОБА_6 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в частині права власності на ? частину даного будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 13 березня 2015 року та ухвалити нове рішення, відмовивши у задоволенні позову про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про народження, померлий ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_4 спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 прийняла ОСОБА_6 як спадкоємець першої черги (а.с. 13).

На момент смерті ОСОБА_4 позивач ОСОБА_3 зареєстрований та постійно проживав однією сім'єю разом з батьком на день його смерті (а.с. 7, 11).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 (а.с. 14) спадщину прийняв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в обсязі всього спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_6

Спірний житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1прийняв у спадщину ОСОБА_2

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги ОСОБА_3 доведені ним відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК України та жодним чином не спростовані відповідачем.

Крім цього, ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

З висновками суду першої інстанції про задоволення первісного позову, колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

За правилами ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві із часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Верховний Суд України у п. 27 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року передбачив, що відповідно до статті 1301 ЦК, свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає обставинам справи, постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: