Справа № 2-6429/08
Провадження №6/165/46/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

при секретарі Харук Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Нововолинського МУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

встановив:

02 вересня 2015 року старший державний виконавець ВДВС у м. Нововолинську ОСОБА_1 звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у ВДВС Нововолинського МУЮ є виконавче провадження №43224673 по виконанню виконавчого листа №2-6429 від 04 грудня 2008 року виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки Світлани, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі по 750 гривень щомісяця, починаючи з 18 серпня 2008 року до досягнення дітьми повноліття. Боржник не сплачує аліменти, тому станом на 01 серпня 2015 року заборгованість по аліментах становить 11275 грн. Боржник не реагує на неодноразові попередження про необхідність сплачувати аліменти. При проведенні виконавчих дій було встановлено, що ОСОБА_2 з метою ухилення від сплати аліментів може виїхати за межі України, а тому просить постановити ухвалу, якою тимчасово обмежити боржника у виїзді за межі України до повного виконання ним зобовязань згідно виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області №2-6429 від 04 грудня 2008 року.

В судове засідання представник ВДВС не з'явився, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, подання підтримує, просить його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції у Волинській області знаходиться виконавчий лист №2-6429 від 04 грудня 2008 року виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки Світлани, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі по 750 гривень щомісяця, починаючи з 18 серпня 2008 року до досягнення дітьми повноліття. Боржник не сплачує аліменти, тому станом на 01 серпня 2015 року заборгованість по аліментах становить 11275 грн. (а.с.3)

Судом встановлено, що постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження по виконанню вищезазначеного виконавчого листа та зобов'язано боржника виконувати рішення суду та пред'являти щомісячно квитанції про сплату аліментів державному виконавцю (а.с.4).

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено, що паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї статті. Тимчасове затримання або вилучення паспорта в таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження, ч.1 ст. 377-1 ЦПК України, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

В матеріалах подання відсутні докази на підтвердження тих обставин, що державний виконавець здійснив всі необхідні заходи для своєчасного і повного виконання рішення суду.

Зокрема, на час розгляду подання державним виконавцем не з'ясовано в повній мірі коло належного боржнику майна, не вирішено питання про порядок виконання рішення суду, а також про виклик боржника до державного виконавця, як це передбачено п.11 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання обов'язку по сплаті аліментів в матеріалах справи немає.

Із змісту вимог ст.313 ЦК України, п.18 ч.3 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України, і в'їзду в Україну громадян України", в їх системному зв'язку, вбачається, що право ОСОБА_5 на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках у зв'язку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання обов'язків по виконанню рішення суду.

Державним виконавцем у відповідності до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" не використано надані йому права у точній відповідності із Законом не надано доказів на підтвердження обставин умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та його намір вибути за межі України з метою невиконання рішень суду, а тому суд приходить до висновку, що зазначене подання є передчасним і в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 119, 210, 377-1 ЦПК України, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України, і в'їзду в Україну громадян України", ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", суд,-

ухвалив :

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Нововолинського МУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук