КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/6127/14-ц
Провадження № 2/488/344/15 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.05.2015 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Варакута Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міськради про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2014 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із даним позовом до відповідача Миколаївської міськради, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: м. Миколаїв, провулок Богдана Хмельницького 7.

В обґрунтування свого позову позивач вказала, що з 1968 по 1974 роки вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 За час перебування у шлюбі, ОСОБА_3 була надана земельна ділянка для індивідуального житлового будівництва за вищевказаною адресою.

Рішенням народного суду Корабельного району м. Миколаєва від 02.10.1974 року брак між позивачкою та ОСОБА_3 був розірваний, а також був проведений поділ майна подружжя шляхом надання у користування ОСОБА_2 тимчасового житлового приміщення, вартістю 1 297 крб., та зобовязано її виплатити половину вартості у розмірі 648 грн. 50 коп. на користь ОСОБА_3

Позивачка зазначила, що вона повністю виконала зобовязання, покладені на неї рішенням суду, однак через те, що у вказаному рішенні суду зазначено про надання їй у користування вказаного будинку, а не у власність, вона не може зареєструвати за собою право власності на спірний будинок.

В судове засідання по справі позивачка не з'явилася та подала заяву, в якій підтримала свій позов та просила слухати справу у її відсутність.

Представник відповідача також подала заяву про слухання справи у її відсутність, заперечень проти позову не подала.

Дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено, що позивачка та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 1968 по 1974 роки.

За час перебування у шлюбі, ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Миколаївської міськради № 1707 від 16.09.1969 року була надана земельна ділянка для індивідуального житлового будівництва, площею 551 кв.м., по провулку Б.Хмельницького № 7.

В подальшому, 18.11.1969 року ОСОБА_3 уклав з Відділом комунального господарства виконкому Заводської районної ради, договір надання у безстрокове користування земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва щодо земельної ділянки за вказаною адресою.

Рішенням народного суду Корабельного району м. Миколаєва від 02.10.1974 року брак між позивачкою та ОСОБА_3 був розірваний, а також був проведений поділ майна подружжя шляхом надання у користування ОСОБА_2 тимчасового житлового приміщення, вартістю 1 297 крб., та зобовязано її виплатити половину вартості у розмірі 648 грн. 50 коп. на користь ОСОБА_3

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка сплатила 648 грн. 50 коп. на користь ОСОБА_3 згідно виконавчого листа № 2-378/1974.

Із копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що за вказаною адресою побудовані: житловий будинок літ. А-1., загальною площею 142.2 кв.м., житловою площею 62,3 кв.м.; сарай літ. Б; сарай літ. В; вбиральня літ. Г; споруди № 1,3; огорожі № 1.2. Житловий будинок та господарські приміщення були побудовані у 1970 році.

Відповідно до ст. 22 КпШС України, яка діяла на час існування сімейних відносин, - майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно ч. 1 ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Виходячи із викладеного, суд робить висновок, що позивачка виконала зобовязання, покладені на неї рішенням народного суду Корабельного району м. Миколаєва від 02.10.1974 року, і тим самим у передбачений законом спосіб набула право власності на увесь спірний житловий будинок, разом із господарськими будівлями та спорудами.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 7, 10, 11, 214-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок разом із господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований по провулку Богдана Хмельницького 7 у м. Миколаєві.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.І. Селіщева