Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.01.2015 Справа №607/21749/13-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Процько Я.В.,

при секретарі Зубко О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за позовом товариства із обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі - ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс») звернувся в суд із позовною заявою до відповідачкиОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 1901/0408/71-054 від 08 квітня 2008 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») і нею в сумі 310'739,91 дол. США, що за офіційним курсом НБУ, станом на дату розрахунку складає 2'483'744,10 грн., з яких: 179'671 дол. США заборгованості по основній сумі кредиту, що за офіційним курсом, станом на дату розрахунку складає 1'436'110,30 грн.; 66'487,23 дол. США - заборгованість за процентами, що за офіційним курсом, станом на дату розрахунку складає 531'432,43 грн.; 64'581,68 дол. США - нарахована пеня, що за офіційним курсом, станом на дату розрахунку складає 516'201,37 грн.). Свої позовні вимоги мотивує тим, ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» отримала право вимоги за даним кредитним договором відповідно до договору факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року. Позичальник порушилавзяті на себе зобов'язання згідно вказаного кредитного договору щодо своєчасного погашення боргу та сплати відсотків, внаслідок чого утворилась зазначена заборгованість яку і слід з неїстягнути.

19 листопада 2014 року у зв'язку із зміною курсу національної валют по відношенню до дол. США, позивач уточнив позовні вимоги і просив стягнути з відповідачкитих самих 310'739,91 дол. США, що за офіційним курсом НБУ, станом на подачу цієї заяви складає уже 4'723'280,82 грн.

У судовому засіданні представник позивача уточнені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачка та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили, пославшись на відсутність належних та допустимих доказів щодо виконання банком кредитного договору, видачі і отримання кредиту готівковою іноземною валютою розміром 139'000 дол. США та відсутність у позивача права на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором, оскільки він не є його стороною, а докази переходу до нього прав кредитора у цьому правочині - відсутні. Також вказують, що вказаний кредитний договір був укладений із ПАТ «Сведбанк» у 2008 році без ліцензії на проведення операцій із іноземною валютою і зазначений банк списав цей борг на свій ризик і крім цього позивачем не подано оригіналів банківських документів, актів приймання передачі боргу і платіжних документів про сплату позивачем банку коштів за придбання прав вимоги на умовах цього договору.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні у справі матеріали та проаналізувавши їх, приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке.

08 квітня 2008 року між відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1901/0408/71-054 згідно якого, банк зобов'язувався надати останній кредит в сумі 279'000 дол. США, а вона в свою чергу зобов'язалась в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування ним, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строк та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Згідно з рішенням позачергових загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» змінило свою назву на ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником по всіх правах та зобов'язаннях першого. Про вказане свідчить фотокопія статуту публічного акціонерного товариства «ОМЕГА БАНК», затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Сведбанк», протокол № 54 від 29 квітня 2013 року.

Згідно ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти , а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках . порядку та на умовах , встановлених законом.

За умовами положень Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» № 15-93 від 19.02.93 року НБУ видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій , які підпадають під режим ліцензування, згідно з цим Декретом. Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальних ліцензій на весь період дії режиму валютного регулювання .

В матеріалах справи не надано доказів в підтвердження права ПАТ «Сведбанк» на здійснення операцій в іноземній валюті у 2008 році, а надано звіт де зазначено, що банку було надано Генеральну ліцензією на здійснення валютних операцій № 38 07.10.2011 року.

З листа НБУ видно, що ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» не отримувало ліцензію на здійснення валютних операцій. 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» (банк) та ТзОВ «Вектор Плюс» (фактор) укладено договір факторингу № 15, згідно якого банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договора, укладених з боржникам, зазначеними у реєстрі заборгованості боржників, право на вимог якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором.

Згідно з ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

У розділ 1 вказаного правочину наведені тлумачення термінів котрі вживаються у ньому. Відповідно до яких ціна продажу - сума грошових коштів, що сплачується фактором банку за придбання прав вимоги на умовах цього договору, після укладення цього договору та передачі банком фактору по акту прийому - передачі реєстру заборгованостей боржників на умовах даного договору, розмір якої встановлюється згідно п. 3.2 цього договору.

Судом було вжито ряд заходів для того аби дослідити первинні документи згідно яких було здійснено передачу боргового зобов'язання відповідачки шляхом постановлення 01 серпня 2014 року, 14 жовтня 2014 року та 10 грудня 2014 року ухвал про забезпечення доказів, однак належних результатів такі заходи не надали і відповідно оригіналів платіжних доручень, щодо сплати фактором банку за придбання прав вимоги на умовах договору факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року після його укладення та передачі банком фактору по акту прийому передачі реєстру заборгованості не були надані, а подана копія виписки із реєстру боржників № 1-б від 28 листопада 2012 року суд до уваги не приймає.

Вказані дії по витребовуванню документів були здійснені для того аби визначити істину природу правочину від 28 листопада 2012 року так як цесія це сам факт заміни особи в зобов'язанні, що складається в силу укладення відповідної угоди купівлі-продажу, міни чи дарування прав, що випливають із зобов'язання.

Тоді, як за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» до фінансових послуг належить операції з факторингу.

Статтею 21 вказаного Закону встановлено, що державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється щодо ринків фінансових послуг - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг).

Згідно п. 13 Положення «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг», затвердженого Указом Президента України від 23 листопада 2011 року, Нацкомфінпослуг у межах своїх повноважень на основі та на виконання Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України видає розпорядження, організовує і контролює їх виконання.

Так, згідно п.п. 1.2 розпорядження № 231 від 03 квітня 2009 року, зареєстрованого

в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2009 року за № 0373/16389 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг», до фінансової послуги факторингу віднесено - набуття права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників - суб'єктів господарювання за договором, на якому базується таке відступлення.

Судом не встановлено наявності у ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» прав на придбання права відступної вимоги до фізичних осіб (котрою є ОСОБА_1.), не суб'єктів господарювання, а тому відсутні підстави стверджувати, про наявність у вказаної організації правових підстав для набуття прав кредитора за зобов'язанням відповідачки.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. (ч. 1 ст. 16 ЦПК України)

З огляду та те, що судом не встановлено наявності у позивача жодних прав у спірному кредитному договорі то не приходиться говорити про можливість їх порушення ким небуть і відповідачкою зокрема.

Керуючись ст. 512, 514, 516, 517, 1082 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 210, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові товариства із обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення 3.441 грн. відмовити за недоведеністю заявлених позовних вимог.

На винесене рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягам 10 діб.

Головуючий суддяЯ. В. Процько