Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
єд. ун. № 226/2394/14
№22-ц/778/1295/15 Головуючий у 1 інстанції: Петунін І.В.
Суддя-доповідач: Денисенко Т.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від «23» грудня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Димитровської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Позивачка зазначала, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 20 квітня 2007р. по 11 грудня 2010р. Після розірвання шлюбу вона залишила собі дівоче прізвище ОСОБА_2. 05 липня 2014р. вона уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на ОСОБА_2. У шлюбі з ОСОБА_3 у них народилася дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 У серпні 2009р. їх сімейні відносини припинилися після того як відповідач фактично покинув її разом з дитиною та зник у невідомому напрямку. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». Син за останні роки не спілкувався з батьком та не отримав від батька жодного подарунку, жодної іграшки. За її відомостями, відповідач за весь цей час, після розірвання шлюбу, неодноразово скоював злочини, був засуджений та відбував покарання. На теперішній час їй невідомо, де він знаходиться. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, навіть не цікавився життям, не відвідував і не відвідує їх вдома.

Посилаючись на ці обставини, просила позбавити відповідача батьківських прав щодо сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 23 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням анти терористичної операції" та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року №27/0/38-14 про визначення територіальної підсудності справ, підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_7, заперечення прокурора Маруєвої Т.В., перевіривши законність і обґрунтованість рішення та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як установлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі з 20 квітня 2007р. по 11 грудня 2010р. (а.с.6,8)

У шлюбі з ОСОБА_3 у них народилася дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розлучення батьків проживає з матір'ю (а.с. 7, 9, 10).

Відмовляючи у позбавленні батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітнього сина ОСОБА_5, суд виходив із того, що позивачкою не надано суду доказів того, що відповідач ухилявся від виконання своїх обов'язків з виховання дитини за період з серпня 2009 року до 28 липня 2011 року.

До такого висновку суд дійшов неповно з'ясувавши обставини, що мають значення для справи.

Так, з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання родини ОСОБА_2 від 03 вересня 2014 року, в якій проживає малолітній ОСОБА_5, вбачається, що комісією органу опіки і піклування встановлено, що останній раз дитина бачила батька 5 років тому. Батько хлопчика не приймає участі у його утриманні та вихованні. Дитина не сприймає біологічного батька як рідного, відноситься до нього як до сторонньої людини (а.с. 9).

Згідно з висновком органу опіки і піклування Димитрівської міської ради від 19 листопада 2014 року №397 позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, недоцільне, оскільки комісія немає можливості здійснити аналіз рівня його відповідальності щодо виконання ним батьківських обов'язків у зв'язку з тим, що органу опіки і піклування на момент надання висновку не було відоме місце проживання чи перебування ОСОБА_3, його місце реєстрації, стан його здоров'я, його відношення до питання позбавлення батьківських прав, стан матеріального забезпечення тощо (а.с. 24 ).

За інформацією Димитровського МВ УМВС, наданою на запит суду, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходиться в місцях позбавлення волі з 28 липня 2011 року (а.с. 25-26).

Відповідач ОСОБА_3 письмово повідомив суд про те, що він позов не визнає, не має змоги надавати матеріальну допомогу сину тому, що знаходиться в місцях позбавлення волі. Після звільнення має намір надавати увагу дитині, приймати участь у його вихованні та надавати матеріальну допомогу (а.с. 35).

Між тим, як пояснив суду першої інстанції малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, він батька не пам'ятає, взагалі його не бачив, не пам'ятає як звуть батька .

Проте суд першої інстанції, після з'ясування місця знаходження відповідача та його відношення до поданого позову, не витребував у органу опіки і піклування висновок про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_3, батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 з урахуванням всіх обставин справи та належно оформлений висновок ( з дотриманням вимог ст. 12 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»).

Згідно з актом, складеним 02 квітня 2015 року представником органу опіки та піклування, з серпня 2009 року ОСОБА_3 жодного разу не навідував сина ОСОБА_5 за місцем його проживання за вказаною адресою, не цікавився життям, фізичним та духовним розвитком дитини, що підтверджено свідченнями сусідів (а.с. 81).

Відповідно до висновку органу опіки і піклування Димитрівської міської ради, затвердженого рішенням Димитрівської міської ради від 15 квітня 2015 року №121, позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, доцільне та буде відповідати інтересам дитини. До такого висновку орган опіки та піклування дійшов зважаючи на те, що ОСОБА_3 протягом тривалого часу, володіючи інформацією про місце перебування дитини, не цікавився фізичним та духовним розвитком свого сина, не спілкувався з ним (наприклад, через листування) в обсязі, необхідному для самоусвідомлення дитини, не сприяв засвоєнню малолітнім культурних цінностей, не надавав матеріальної підтримки на його оздоровлення чи лікування, що підтверджено свідченням малолітнього ОСОБА_5 під час судового засідання та інформацією ЗОШ - інтернату Димитровської міської ради про виконання батьківських обов'язків. Для налагодження стосунків з дитиною відповідач не звертався до органу опіки та піклування (а.с. 97-98).

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Як роз'яснено у п. 15, п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Прокурор, заперечуючи проти апеляційної скарги, посилався на те, що будучи позбавленим волі відповідач не має змоги спілкуватися з дитиною.

Проте, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини - сина ОСОБА_5 - після припинення спільного проживання з ним з вересня 2009 року та до 28 липня 2011 року , а також після 28 липня 2011 року в обсязі можливостей, які він мав будучи ізольованим від суспільства та перебуваючи в місцях позбавлення волі, зокрема не спілкувався з дитиною ні по телефону, ні шляхом листування.

Під час розгляду справи не встановлено факту намагання відповідача брати участь у вихованні дитини у будь-який спосіб, натомість встановлено факт ухилення його від виконання своїх обов'язків із виховання дитини протягом тривалого часу - з серпня 2009 року по тепер, що є підставою для задоволення вимог позивачки про позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_5.

За таких обставин, колегія суддів вважає можливим погодитися із висновком Органу опіки та піклування Димитрівської міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому рішення суду першої інстанції на підставі п. 1 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

При зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно зі ст. 169 СК України відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 23 грудня 2014 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення:

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав щодо сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: