Справа № 182/4532/15-ц
Провадження № 2/0182/2698/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.10.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Шестакової З.С.

при секретарі - Пометій Є.Т.

за участю: представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади міста Нікополя в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради, ОСОБА_3 підприємства «Міська житлово-технічна інспекція» про встановлення факту постійного проживання та зобовязання вчинити певні дії, суд

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до територіальної громади міста Нікополя в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради, ОСОБА_3 підприємства «Міська житлово-технічна інспекція» про встановлення факту постійного проживання та зобовязання вчинити певні дії.

Свої вимоги мотивує тим, що 14 червня 2014 року в м. Луганськ трагічно загинув ОСОБА_4, який доводиться їй сином.

Після його смерті залишилась службова квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка була надана ОСОБА_4 на підставі рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 147 від 24 березня 2010 року.

З 2011 року позивач фактично постійно проживала без реєстрації разом з сином ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, сплачувала комунальні послуги за квартиру, здійснювала її ремонт та до теперішнього часу користується нею.

У червні 2015 року позивач звернулася до власника житла Управління комунального майна Нікопольської міської ради з письмовою заявою про залишення квартири за нею. Їй було запропоновано надати документи на підтвердження факту спільного проживання разом з наймачем квартири.

Оскільки позивач не була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, вона не може документально підтвердити факт спільного проживання з ОСОБА_4

Враховуючи те, що позивач була членом сімї наймача квартири АДРЕСА_2, постійно з 2011 року проживала з ОСОБА_4 за вказаною адресою та вели спільне господарство, до теперішнього часу користується спірним житлом, іншого житла немає та відповідно до вимог ч. 1 ст. 125 ЖК України не може бути виселена з квартири без надання іншого житлового приміщення, ОСОБА_2 просила суд задовольнити її вимоги. Встановити факт її спільного проживання однією сімєю з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, з 2011 року по день смерті ОСОБА_4, а саме по 14 червня 2014 року. Зобовязати КП«Міська житлово-технічна інспекція» укласти з нею договір найму спірного житлового приміщення.

В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити (а.с.15,16).

Представник відповідача виконавчого комітету Нікопольської міської ради позовні вимоги ОСОБА_2 визнав, не оспорював факт постійного проживання позивача разом з наймачем квартири АДРЕСА_2, постійно з 2011 року, та не заперечила проти задоволення вимог ОСОБА_2 щодо встановлення факту постійного її проживання разом з наймачем квартири ОСОБА_4 з 2011 року по день його смерті.

Представник відповідача ОСОБА_3 підприємства «Міська житлово-технічна інспекція» з позовом ознайомлений, про день розгляду справи належним чином повідомлений, в судове засідання не зявився та надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги ОСОБА_2 визнав (а.с.18,19).

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, на підставі рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 147 від 24 березня 2010 року була надана однокімнатна квартира АДРЕСА_3, житловою площею 17,2 кв.м ОСОБА_4 (а.с.23).

Договір найму на квартиру АДРЕСА_3 був укладений з ОСОБА_4.

ОСОБА_2 доводиться рідною матірю ОСОБА_4 (а.с.11).

З 2011 року ОСОБА_2 фактично постійно проживала без реєстрації разом з сином ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, були повязані спільним побутом, спільним бюджетом, мали взаємні права та обовязки, спільно сплачували комунальні послуги за квартиру, здійснили ремонт квартири за спільні кошті та до теперішнього часу продовжує користуватися нею.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Даний факт підтверджується довідкою № 514 від 09 червня 2015 року, виданої директором ТОВ «НІКО-АРС» ОСОБА_5 (а.с.8) та поясненнями свідків.

Так, свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які є сусідами ОСОБА_4, підтвердили, що ОСОБА_2 з 2011 року постійно проживала без реєстрації разом з сином ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4, вели спільне господарство, були повязані спільним бюджетом, спільно сплачували комунальні послуги за квартиру та разом здійснили ремонт квартири.

14 червня 2014 року ОСОБА_4 при виконанні обовязків військової служби трагічно загинув в м. Луганськ (а.с.10).

Встановлення факту постійного проживання разом з наймачем та ведення з ним спільного господарства ОСОБА_2 необхідно для вирішення питання щодо спірного житла та залишення за нею квартири АДРЕСА_5.

Отже, суд приходить висновку, що позивачем доведений факт спільного проживання з ОСОБА_4 однією сімєю з 2011 року по 14 червня 2014 року, ведення з ним спільного господарства та те, що ОСОБА_2 була членом сімї наймача квартири АДРЕСА_6.

Частина 1 і 2 статті 64 ЖК України передбачено, що члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне

господарство.

Згідно ст. 123 ЖК України п орядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. До користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених статтями 73-76, 79-83, 85, 90, ч. 6 статті 101, статтями 103-106 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач з 2011 року по 14 червня 2014 року була членом сімї ОСОБА_4, який був наймачем службової квартири АДРЕСА_6.

Наймач ОСОБА_4загинув 14 червня 2014 року в м. Луганськ при виконанні обовязків військової служби під час участі в антитерористичній операції, що підтверджується повідомленням про смерть № 3 виданого міським військовим комісаром Нікопольського ОМВК 18 червня 2014 року, та свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 582607 (а.с.10, 12). Отже, ОСОБА_2 відповідно до вимог ч. 1 ст. 125 ЖК України не може бути виселена з службового жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 іншого житла немає, суд приходить висновку, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 64, ст. 123 ЖК України з нею повинен бути укладений договір найму жилого приміщенняза адресою: АДРЕСА_7, задовольнивши тим самим її позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 10,11,14,15,57,60, 212-214,217,256,259 ЦПК України, ст.ст. 64,123 ЖК України, суд

вирішив:

Встановити факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_2 з ОСОБА_4 з 2011 року по 14 червня 2014 року, день смерті ОСОБА_4, у службовому жилому приміщенні за адресою: АДРЕСА_8.

Зобовязати Комунальне підприємство «Міська житлово-технічна інспекція» укласти з ОСОБА_2 договір найму жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_8.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_9