ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/173/15-ц
Позовне провадження Провадження № 2/170/67/15
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2015 року смт. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі

головуючого - судді Жевнєрової Н.В.,

за участю секретаря - Остапчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Шацьк цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом.

Позов обґрунтовано тим, що 16 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області зареєстровано шлюб ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис №52, і подружжю видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2. У шлюбі вони мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Основною причиною розірвання шлюбу є те, шо в них різні характери та погляди на життя, немає спільних інтересів, ОСОБА_2 не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємовідносин один до одного. З серпня 2014 року подружжя проживає окремо. З цього часу відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей, які проживають з позивачем. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Тому збереження шлюбу позивач вважає неможливим, примиритися не бажає, просить суд шлюб розірвати та стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) на дітей, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідачем подано письмове заперечення, в якому він вказує, що вимогу про розірвання шлюбу визнає повністю, вимогу про стягнення аліментів відповідач визнає частково та зазначає, що відповідно до довідки Волинської спеціалізованої фтізіо-офтальмологічної МСЕК №007874 від 01.11.2001 року та посвідчення серії НОМЕР_3, виданого 13.09.2004 року, ОСОБА_2 є інвалідом першої групи по зору з дитинства та потребує постійного стороннього догляду. Він є непрацездатною особою і отримує державну соціальну допомогу в розмірі 1423,50 грн. щомісяця, інших доходів не має. В разі задоволення вимоги позивача щодо розміру аліментів йому потрібно буде сплачувати аліменти приблизно в розмірі 930 грн. щомісяця, що значно перевищує 1/2 частку його доходу та змусить його перебувати в скрутному становищі порушуватиме його права на соціальний захист. У зв'язку з тим, що йому як інваліду необхідне періодичне лікування та потрібно сплачувати комунальні послуги, він просить суд стягувати з нього аліменти на дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, свій позов підтримує, просить вимоги задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заперечення щодо позову, у якому також просить проводити розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав.

Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до положень ч. 1 ст. 61 цього кодексу обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 16 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб громадян України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №52. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з ОСОБА_1 на ОСОБА_1. Подружжю видано повторне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 05.06.2009 року (а.с. 6).

Викладені в позові обставини щодо розірвання шлюбу є обґрунтованим, в повному обсязі підтверджуються наданими суду доказами, відповідач ці обставини визнав, тому вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити повністю.

Судом також встановлено, що громадяни України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей: серії НОМЕР_4, виданим 04 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області, серії НОМЕР_5, виданим 09 лютого 2012 року, серії НОМЕР_6, виданим 21 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шацького районного управління юстиції Волинської області (а.с. 7-9).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до положень ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька дитини, які повинні забезпечити прожитковий мінімум на дитину відповідного віку.

ОСОБА_1 в позові зазначила, що вона проживає разом з дітьми і своїми батьками. Крім того вказує на те, що ОСОБА_4 є дитиною-інвалідом, яка потребує постійного догляду та лікування. Мати дітей не працює, доглядає молодшу дочку до трьох років. Вона отримує лише соціальну допомогу на дитину до трьох років та державну соціальну допомогу для дитини-інваліда, інших доходів не має, тому просить стягувати з відповідача, який має постійний дохід та проживає окремо від дітей, аліменти на утримання дітей до їх повноліття. Відповідач, отримує соціальну допомогу як інвалід з дитинства, тому має можливість і зобов'язаний надавати грошову допомогу на утримання своїх дітей, яку позивач просить стягувати у розмірі ? частки його заробітку (доходу). Вказані обставини підтверджуються довідкою про склад сім'ї позивача від 17.03.2015 року №540, посвідченням та довідкою про отримання державної соціальної допомоги на дитину-інваліда, випискою з історії хвороби ОСОБА_4, довідкою (а.с. 10, 11, 12, 13).

Із заперечення відповідача ОСОБА_2 вбачається, що він проживає окремо від дітей, має постійний дохід, отримує соціальну допомогу як інвалід з дитинства, вимогу про стягнення аліментів на дітей визнає частково, усвідомлює свій обов'язок утримувати дітей до повноліття, але просить стягувати з нього аліменти не в частці від його доходу, а у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця на трьох дітей.

Відповідно до довідки №007874 від 01.11.2001 року, виданої інваліду, та посвідчення серії НОМЕР_7, виданого 13.09.2004 року, довідок департаменту соціальної політики Луцької міської ради від 04.03.2015 року №761 та від 11.03.2015 року №70, ОСОБА_2, 1982 року народження, є інвалідом першої групи по зору з дитинства (інвалідність встановлено безстроково) та потребує постійного стороннього догляду, отримує державну соціальну допомогу в розмірі 1423,50 грн щомісяця (а.с. 14, 16, 30, 31).

Відповідач просить стягувати з нього аліменти на дітей у твердій грошовій сумі.

Однак згідно з положеннями ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі лише у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, аліменти на дітей слід стягувати з відповідача у частці від його заробітку (доходу).

З урахуванням розміру доходу відповідача, стану його здоров'я та матеріального стану, стану здоров'я старшї дочки, яка є дитиною-інвалідом, розміру прожиткового мінімуму для дитини вiкoм до шести років, що становить 1 032 гpн., з відповідача слід стягувати аліменти на трьох дітей віком до шести років в розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) щомісяця, від дня пред'явлення позову до суду, до досягнення старшою дитиною повноліття.

Отже позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, викладені у позові обставини в повному обсязі підтверджуються наданими суду доказами, тому вимогу слід задовольнити повністю.

Посилання відповідача у запереченні щодо позову на те, що він періодично надає допомогу на утримання своїх дітей, не підтверджуються належними доказами, оскільки надані відповідачем копії експрес-накладних про надіслання відповідачем 19.12.2014 року, 20.01.2015 року, 12.03.2015 року, 10.04.2015 року на ім'я позивача відправлення (згідно з описом це одяг, побутові речі, іграшки) та копія товарного чека №15 від 11.03.2015 року про придбання предметів одягу не містять достатньо інформації для висновку, що ці речі надіслані відповідачем саме для дітей, та копії зазначених документів неналежно засвідчені (а.с. 32-34).

Відповідач як інвалід першої групи відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243,60 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів на дитину слід віднести на рахунок держави; сплачений позивачем судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу в сумі 243,60 грн. з відповідача не стягується.

На підставі статей 24, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 12, 82, 88, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей задовольнити повністю.

Шлюб між громадянами України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 16 листопада 2008 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №52, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача ОСОБА_1 залишити ОСОБА_1.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 20 березня 2015 року, до досягненням старшою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Шацький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя /підпис/ Н.В.Жевнєрова

Згідно з оригіналом Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В.Жевнєрова