УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 року суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1., ознайомившись у м.Маріуполі із заявою Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електроенергію та витрат по сплаті судового збору, -

В С Т А Н О В И В :

14 квітня 2015 року представник ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернулася до Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області із заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 6130,22 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 121,80 грн.

Ознайомившись із заявою та доданими до неї документами, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу, виходячи з наступного.

Згідно відомостей Іллічівського РВ у м.Маріуполі ГУДМС України у Донецькій області від 28 квітня 2015 року, які надійшли на адресу суду 05 травня 2015 року, боржниця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 25 грудня 2009 року по 23 листопада 2010 року була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2. Знята з реєстраційного обліку у звязку із виїздом на постійне місце проживання до РФ. Паспорт громадянина України серії ВК № 698943, виданий 19 березня 2010 року Іллічівським РВ Маріупольського МУ ГУ МВС України в Донецькій області, зданий.

Абзацом 4 ч.6 ст. 100 ЦПК України визначено, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Викладене також узгоджується із позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», яка закріплена у п.8 постанови № 14 від 23 грудня 2011 року, з якої вбачається, що відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу допускається з підстав, наведених у частині 3 та абзаці 4 частини 6 статті 100 ЦПК України, про що суддею постановляється ухвала у строк, вказаний ч.7 ст. 100 ЦПК України.

Таким чином, суд вважає необхідним відмовити ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електроенергію та витрат по сплаті судового збору, оскільки встановити зареєстроване місце проживання (перебування) боржниці не виявилось можливим.

Згідно до ч.2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі наведеного, керуючись ч.6 ст. 100, ч.2 ст. 101, ч.2 ст. 122 ЦПК України, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2011 року, суд, -

У Х В А Л И В:

У прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електроенергію та витрат по сплаті судового збору відмовити.

Розяснити заявнику право на звернення з цими вимогами до суду у позовному порядку.

На ухвалу суду може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

ОСОБА_1