АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2546/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 Кіхтенко Н. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВініченка Б. Б.
суддівХрапка В. Д. , Новікова О. М.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28 серпня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що відповідно до укладеного договору № CS0DF411822058 від 17 серпня 2013 року ОСОБА_6 отримав кредит у розмірі 4 587, 59 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячні платежі) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, за комісією, а також інші витрати згідно Умов.

Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку із чим станом на 13 березня 2015 року має заборгованість - 7 847, 39 грн., яка складається з наступного:

- 4 587, 59 грн. - заборгованість за кредитом;

- 4, 24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 256, 92 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

- 2 148, 76 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором,

а також штрафи відповідно до п. 2.4.5.5. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 349, 88 грн. - штраф (процентна складова).

Таким чином, позивач просив стягнути заборгованість на загальну суму 7 847, 39 грн. та судові витрати у розмірі 243, 6 грн.

Заочним рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28 серпня 2015 року задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів позов належними та допустимими письмовими доказами, які у справі є обов'язковими та які суд тричі просив позивача надати спочатку в копіях, а в послідуючому - в оригіналі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, а суд згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 179 ЦПК предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Звертаючись до суду із позовом про стягнення заборгованості у зв'язку із порушенням позичальником кредитних зобов'язань, позивач вказував, що така заборгованість у ОСОБА_6 утворилася у зв'язку із неналежним виконанням ним умов укладеного договору № CS0DF411822058 від 17 серпня 2013 року.

Враховуючи положення ст. 11 ЦК України щодо підстав виникнення прав та обов'язків сторін на підставі договорів та визначення сторонами своїх прав та обов'язків безпосередньо в умовах договору, що становить його зміст (ст. 628 ЦК України), цивільно-процесуальним законодавством України саме на позивача покладений обов'язок довести свої вимоги щодо невиконання позичальником такого договору та надати належний доказ, який містить інформацію, що має значення для справи, зокрема договір, де вказуються всі його істотні умови, в тому числі предмет договору.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що, звертаючись до суду із позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк», з огляду на предмет доказування, надав до суду, разом із іншими необхідними документами, копію кредитного договору.

Проте, враховуючи вищевказані вимоги цивільно-процесуального законодавства України, суд вірно зауважив, що відсутність заяви позичальника (як частини кредитного договору) належної якості (у читабельному вигляді) унеможливлює визначення судом конкретних умов кредитування, встановлення всіх істотних умов договору та свідчить про недоведеність вимог позивача.

Зазначаючи в позовній заяві про те, що кредитний договір складається з заяви позичальника та умов та правил надання банківських послуг фізичним особам, позивач фактично заяви позичальника не надав, оскільки надана копія є нечитабельною із-за неякісного її виготовлення та зменшення розміру.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, враховуючи необхідність всебічного та повного з'ясування обставин справи, вживалися заходи для спонукання позивача надати вказаний вище документ належної якості, проте такі заходи суду були залишені позивачем без реагування.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Заочне рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий :

Судді :