АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/831/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30,31 Калієвський І. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівМагди Л. Ф. , Міщенка С. В.
при секретаріРибасюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 3 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заслухавши позивачку ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_7 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в обґрунтування позовних вимог вказувала про те, що 15 серпня 2014 року близько 20 години ОСОБА_6, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння на вулиці Калініна села Багва Маньківського району Черкаської області умисно наніс їй декілька ударів дерев'яною палицею по руках та тулубу, внаслідок чого спричинив її тілесні ушкодження у вигляді синців обох рук, таза зліва, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, а також закритий перелом IV п'ясної кістки зі зміщенням уламків, що відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я.

По даному факту Маньківським РВ УМВС у Черкаській області було відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000262 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Під час судового розгляду кримінального провадження вона відмовилась від обвинувачення, в зв'язку з чим ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 07.10.2014 року кримінальне провадження було закрито, а ОСОБА_6 зобов'язався добровільно відшкодувати її матеріальну шкоду в сумі чотири тисячі гривень, про що надав власноручно написану розписку.

Крім цього, він обіцяв надавати матеріальну допомогу на лікування та надавати допомогу по господарству на час її тимчасової непрацездатності.

Однак після закриття судом кримінального провадження відповідач від своїх зобов'язань відмовився, грошові кошти не виплачує, допомоги не надає, чим поставив її в скрутне матеріальне становище та ще збільшив моральні страждання.

Після нанесення тілесних ушкоджень, вона 18 серпня 2014 року звернулася за медичною допомогою до Маньківської ЦРЛ, де їй було надано невідкладну медичну допомогу.

У зв'язку з погіршенням стану здоров'я 20 серпня 2014 року її було направлено на стаціонарне лікування де вона перебувала по 29 серпня 2014 року.

В ході лікування позивачка змушена була витратити 1846 грн. 95 коп., в тому числі на 988,45 грн. придбала медичних препаратів, на 850,00 грн., придбала набір металоконструкції для остеосинтезу та 8,50 грн., на оплату послуг банку.

На даний час пластину з IV п'ясної кістки у неї не знято в зв'язку з чим вона з 15 серпня 2014 року по даний час, а саме по 3 грудня 2014 року не може працювати по господарству чи виконувати іншу роботу, яка приносила її дохід, тобто на протязі 110 днів вона являється непрацездатною та втратила заробіток, який би могла отримувати працюючи.

Вважає, що втрачений нею заробіток за вказаний період складає - 4466 грн. Таким чином, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_6, їй було завдано матеріальну шкоду на суму- 6312,95 грн., з яких 1846 грн. 95 коп., витрати на лікування та 4466 грн., втрачений заробіток.

Також в результаті спричинених тілесних ушкоджень, вона перенесла сильне душевне страждання, вона була позбавлена звичного способу життя, спілкування з близькими та рідними. Вважає, що ОСОБА_6 повинен відшкодувати їй моральну шкоди, яку вона оцінює в 15000 грн.

Враховуючи вищевикладене, просила суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 6312, 95 грн. та моральну шкоду в сумі 15000 грн.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 3 лютого 2015 року позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 1846 грн. 95 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 7500 грн.

В решті позовних вимог - відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить дане рішення скасувати і закрити справу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в порядку статті 303 ЦПК України, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно з положеннями ст. 11 ЦК України права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, які не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

За ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Спосіб захисту цивільних прав та інтересів відбувається у відповідності до приписів ст.16 ЦК України шляхом відшкодування збитків та моральної шкоди.

Встановлено судом та не заперечувалось відповідачем ОСОБА_6 в ході судового розгляду цивільної справи , що 15.08.2014 близько 20 год., ОСОБА_6, перебуваючи по АДРЕСА_1 умисно наніс позивачці декілька ударів дерев'яною палицею по руках та тулубу, внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синця обох рук, таза зліва, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, а також закритий перелом IV п'ясної кістки зі зміщенням уламків, що відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я. Даний факт підтверджується висновком експерта №778 від 19.08.2014.

Відносно ОСОБА_6 було порушено кримінальне провадження №701/1215/14-к за ч.1 ст.122 КК України.

Згідно ухвали Маньківського районного суду Черкаської області від 07.10.2014 року кримінальне провадження закрито в зв'язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Майнова шкода, згідно ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно приписів ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 07.10.2014 року кримінальне провадження закрито в зв'язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні визнавав позов ОСОБА_7 в частині відшкодування матеріальної шкоди. Крім того, в матеріалах справи мається розписка останнього, про те, що він зобов'язується виплатити ОСОБА_7 кошти в сумі 4000 грн. в рахунок шкоди, заподіяної побиттям 15.08.2014 року. (а.с. 10)

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд вважав доведеним та встановленим факт нанесення відповідачем позивачу тілесних ушкоджень, що спричинило їй матеріальну шкоду.

Визначаючи розмір понесеної матеріальної шкоди, суд виходив з належних та допустимих доказів, наданих позивачкою.

Зокрема, встановлено, що 20.08.2014 позивачка була направлена на стаціонарне лікування, де вона перебувала по 29.08.2014. Під час стаціонарного лікування їй було проведено хірургічну операцію, а саме відкриту репозицію, метало остеосинтез IV п'ясної кістки на пластині та гвинтах .

В ході лікування позивачка витратила 1846 грн. 95 коп., в тому числі на 988,45 грн., придбала медичних препаратів, на 850,00 грн., придбала набір металоконструкції для остеосинтезу та 8,50 грн., на оплату послуг банку, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №2761 від 29.08.2014 року (а.с.5), рахунком на оплату №1685 від 21.08.2014 року (а.с.6-7) квитанціями на придбання медикаментів (а.с.8).

З огляду на вищевказане, суд дійшов вірного висновку про те, що підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_7 в частині витрат, понесених на лікування та підтверджених належними та допустими доказами, відповідно до ст.ст.57-58 ЦПК України.

Суд вірно відмовив у частині позовних вимог позивачки щодо втраченого заробітку за недоведеністю, оскільки належних доказів останнім суду не було надано.

Вирішуючи вимоги позивачки в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів, виходив з того, що відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Суд першої інстанції прийшов до вірного переконання, що в результаті неправомірних дій ОСОБА_6 під час вчинення правопорушення, передбаченого ч. І ст. 122 КК України, позивачці заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі, нервовому потрясінні та тривалих душевних переживаннях, внаслідок чого погіршився стан її здоров'я, порушився нормальний уклад життя у зв'язку з хворобою та перебуванням на лікуванні.

У зв'язку з цим суд вірно виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення.

Колегія суддів погоджується з визначеним судом розміром стягнутої моральної шкоди.

При цьому, визначаючи розмір моральної шкоди у грошовому розмірі, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, суд виходив з розумності її розміру, з характеру вчиненого правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань потерпілої, погіршення стану її здоров'я, ступені вини особи, що її завдала. Враховуючи всі фактори в їх сукупності, суд правомірно стягнув 7500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Вказана сума є співрозмірною та справедливою для позивачки.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду за доводами апеляційної скарги ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, зокрема для скасування рішення та закриття провадження у справі.

Нормами Цивільно-процесуального кодексу України визначені підстави закриття провадження у справі. Доводи апеляційної скарги з цього приводу не ґрунтуються на вимогах закону і носять суб'єктивний характер.

Наведене свідчить, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують і не дають підстав для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити, а рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 3 лютого 2015 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :