У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 24 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 12 березня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - відділ державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції Рівненської області, про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (далі - ПАТ «Брокбізнесбанк»), публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - відділ державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції Рівненської області (далі - ВДВС Острозького РУЮ Рівненської області), про звільнення майна з-під арешту.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 24 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 12 березня 2015 року, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Звільнено з-під арешту, накладеного 7 червня 2011 року постановою державного виконавця ВДВС Острозького РУЮ Рівненської області

Цимбаліст К.В., майно, що є предметом іпотеки, належне ОСОБА_2, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 31,3 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Звільнено з-під арешту, накладеного 4 жовтня 2014 року постановою державного виконавця ВДВС Острозького РУЮ Рівненської області

Воронецькою К.О., майно, що є предметом іпотеки, належне ОСОБА_2, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 31,3 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ПАТ «Брокбізнесбанк» на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 24 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 12 березня 2015 року разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку на касаційне оскарження, вказані заявником, є поважними.

У касаційній скарзі ПАТ «Брокбізнесбанк» просить рішення Острозького районного суду Рівненської області від 24 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 12 березня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Судом установлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2

23 листопада 2007 року укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 150 000 грн під 15% річних.

У цей же день між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки на забезпечення виконання умов кредитного договору, за яким

ОСОБА_2 передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов вказаного кредитного договору, у останньої перед ПАТ КБ «Приватбанк» виникла заборгованість.

У подальшому постановами державних виконавців ВДВС Острозького РУЮ Рівненської області від 7 червня 2011 року та від 4 жовтня 2012 року накладено арешт на вказану вище належну на праві власності ОСОБА_2 квартиру у зв'язку зі стягненням із ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» та ПАТ «Альфа-Банк».

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк» про звільнення майна з-під арешту, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що іпотекодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись при цьому на ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись ст. ст. 325, 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити публічному акціонерному товариству «Брокбізнесбанк» строк на касаційне оскарження рішення Острозького районного суду Рівненської області від 24 вересня 2014 року та ухвали апеляційного суду Рівненської області від 12 березня 2015 року.

Відмовити публічному акціонерному товариству «Брокбізнесбанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - відділ державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції Рівненської області, про звільнення майна з-під арешту.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк