справа № 198/649/15-ц
провадження № 4-с/0198/3/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Маслівець О.М., представника заявника ОСОБА_1, заінтересованої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Юрївка Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 на дії начальника відділу державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії начальника відділу державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області.

Скарга мотивована тим, що 16.07.2015 року Юрївським районним судом Дніпропетровської області видані виконавчі листи на виконання рішення суду від 10.03.2015 року у справі № 198/827/14-ц за позовом про стягнення з фермерського господарства «Зоря» на користь ОСОБА_3 грошової суми, сплаченої замість боржника, в загальному розмірі 1 959 034,61 грн. та судових витрат в сумі 3 654,00 грн.

22.07.2015 року Державною виконавчою службою Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області відкриті виконавчі провадження з примусового виконання вказаних виконавчих листів.

30.09.2015 року ОСОБА_3 дізнався з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень про закінчення виконавчих проваджень в звязку зі сплатою боргу в повному обсязі на підставі платіжних доручень №№ 1 та 2 від 24.07.2015 року.

Заявник вважає, що у начальника відділу державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції не було підстав для винесення 29.09.2015 року постанов про закінчення виконавчого провадження, оскільки на підставі платіжних доручень №№ 1 та 2 від 24.07.2015 року погашено заборгованість ФГ «Зоря», яка виникла згідно з кредитним договором № 63/25/14-KL від 10.04.2014 року та договором поруки № 63/25/14-KL/Р-1 від 10.04.2014 року.

Натомість рішення Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2015 року стосується іншого кредитного договору № 72/12-KL від 11.04.2012 року в сумі 1 747 753,03 грн. і лише в частині 208 281,58 грн. кредитного договору № 63/25/14-KL від 10.04.2014 року.

На підставі викладеного просить визнати незаконними та скасувати постанови про закінчення виконавчого провадження № 48214375 та № 48214713 від 29.09.2015 року.

В судовому засіданні представник заявника підтримала скаргу в повному обсязі з підстав, викладених у скарзі та в додаткових письмових поясненнях, просила суд задовольнити заявлені вимоги.

Заінтересованій особі ФГ «Зоря» судом направлена судова повістка про виклик до суду, відомості про вручення якої станом на день розгляду скарги відсутні, однак з огляду на положення ч. 1 ст. 386 ЦПК України відсутність представника не позбавляє суд права розглянути скаргу по суті.

Заінтересована особа начальник відділу державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 в судовому засіданні проти скарги заперечував в повному обсязі, посилаючись на правомірність винесення постанов про закінчення виконавчого провадження за виконавчими листами № 198/827/14-ц, виданими 16.07.2015 року Юрївським районним судом Дніпропетровської області на загальну суму 1 962 688,61 грн., з огляду на таке.

В матеріалах виконавчих проваджень № 48214375 та 48214713 містяться всього пять копій документів про добровільне перерахування від ФГ «Зоря» коштів ОСОБА_3 в період з 24.07.2015 року по 07.08.2015 року на загальну суму 4 400 000,00 грн., що значно більше ніж сума, яка підлягає стягненню за рішенням суду, тому державним виконавцем в постанові про закінчення виконавчого провадження на власний розсуд зазначені лише платіжні доручення від 24.07.2015 року №№ 1 та 2 на загальну суму 2 000 000,00 грн., тобто найбільш наближену до присудженої судом.

За згодою представника заявника та заінтересованої особи начальника відділу ДВС ОСОБА_2 суд вважає можливим розглянути скаргу за відсутності представника ФГ «Зоря» на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Встановлено, що рішенням Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2015 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та стягнуто на користь останнього з ФГ «Зоря» грошову суму, сплачену замість боржника, в загальному розмірі 1 959 034,61 грн. та судові витрати в сумі 3 654,00 грн.

З метою виконання рішення суд 16.07.2015 року видав виконавчі листи № 198/827/14-ц, які в свою чергу стали підставою для винесення 22.07.2015 року постанов про відкриття виконавчого провадження №№ 48214375 та 48214713 з наданням боржнику строку для добровільного виконання до 30.07.2015 року.

Впродовж наступних двох місяців, з 30 липня 2015 року по 29 вересня 2015 року, жодних дій з примусового виконання вказаних виконавчих листів державним виконавцем не здійснювалось, однак до матеріалів провадження приєднувались не завірені належним чином копії платіжних доручень від платника ФГ «Зоря» за період з 24.07.2015 року по 07.08.2015 року на загальну суму 4 400 000,00 грн., одержувачем коштів за якими визначений стягувач ОСОБА_3, зокрема:

- платіжне доручення № 1 від 24.07.2015 року на суму 1 000 000,00 грн., призначення платежу: «Погашення заборгованості згідно кредитного договору № 63/25/14-KL від 10.04.2014 року та договору поруки № 63/25/14-KL/Р-1 від 10.04.2014 року»;

- платіжне доручення № 2 від 24.07.2015 року на суму 1 000 000,00 грн., призначення платежу: «Погашення заборгованості згідно кредитного договору № 63/25/14-KL від 10.04.2014 року та договору поруки № 63/25/14-KL/Р-1 від 10.04.2014 року»;

- платіжне доручення № 38 від 04.08.2015 року на суму 1 000 000,00 грн., призначення платежу: «Погашення заборгованості згідно кредитного договору № 63/25/14-KL від 10.04.2014 року та договору поруки № 63/25/14-KL/Р-1 від 10.04.2014 року»;

- платіжне доручення № 53 від 07.08.2015 року на суму 400 000,00 грн., призначення платежу: «Згідно кредитного договору № 63/25/14-KL, договору поруки № 63/25/14-KL/Р-1, рішення суду № 2/0198/25/15»;

- платіжне доручення № 54 від 07.08.2015 року на суму 1 000 000,00 грн., призначення платежу: «Згідно кредитного договору № 63/25/14-KL, договору поруки № 63/25/14-KL/Р-1, рішення суду № 2/0198/25/15».

Лише 29 вересня 2015 року начальником відділу державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про закінчення виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчих листів № 198/827/14-ц, виданих 16.07.2015 року Юрївським районним судом Дніпропетровської області,в звязку зі сплатою боржником боргу в повному обсязі згідно платіжних доручень №№ 1 та 2 від 24.07.2015 року.

Таким чином, начальник відділу державної виконавчої служби Юрївського РУЮ виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, вважаючи, що боржник добровільно виконав рішення Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2015 року, підтвердженням чого, на думку державного виконавця, являлись платіжні доручення №№ 1 та 2 від 24.07.2015 року, на суму 1 000 000,00 грн. кожне.

Як передбачено у ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»).

На розвиток вказаних положень закону, в п. 1.5.5. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, визначені вимоги до постанови державного виконавця як окремого документу, зокрема, серед іншого вона повинна обовязково містити мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на закон чи інший нормативно-правовий акт (статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, на підставі якого видано постанову).

Однак, під час судового розгляду скарги не встановлено, що державний виконавець перед винесенням постанов про закінчення виконавчого провадження достовірно переконався в тому, що надані боржником в якості підтвердження добровільної сплати боргу копії платіжних доручень стосуються саме виконання рішення Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2015 року, а не будь-яких інших відносин, існуючих між ОСОБА_3 та ФГ «Зоря» з приводу матеріально-правових зобовязань за укладеними ними договорами.

В постановах від 29.09.2015 року, винесених за відсутності сторін виконавчого провадження, взагалі відсутні мотиви, за яких державний виконавець дійшов висновку про можливість закінчення виконавчого провадження з огляду на призначення платежів в платіжних документах, приєднаних до матеріалів провадження (погашення заборгованості згідно кредитного договору та договору поруки, а не боргу за судовим рішенням), до того ж в розмірі, який суттєво перевищував той, що підлягав стягненню за виконавчими документами. Зокрема, за виконавчими листами № 198/827/14-ц, виданими 16.07.2015 року Юрївським районним судом Дніпропетровської області, стягненню підлягала сума в розмірі 1 962 688,61 грн., а сплачена за платіжними дорученнями №№ 1 та 2 від 24.07.2015 року досягла 2 000 000,00 грн.

Крім того, такими діями посадової особи виконавчої служби порушено вимоги ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено наявність у сторони виконавчого провадження права: брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, інші права, надані законом.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

З огляду на вищевикладені обставини, які були досліджені судом та перевірені належними і допустимими доказами, суд дійшов переконливого висновку, що дії начальника відділу державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчих листів № 198/827/14-ц від 16.07.2015 року не відповідають вимогам законодавства, є такими, що вчинені не в порядку та у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження», державним виконавцем без належних правових підстав прийнято неправомірне рішення про закінчення виконавчих проваджень, чим порушені права та законні інтереси стягувача.

Отже, скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 294, 383-384, 387 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 на дії начальника відділу державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову ВП № 48214375 начальника відділу державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 від 29.09.2015 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 198/827/14-ц, виданим 16.07.2015 року Юрївським районним судом Дніпропетровської області.

Визнати неправомірною та скасувати постанову ВП № 48214713 начальника відділу державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 від 29.09.2015 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 198/827/14-ц, виданим 16.07.2015 року Юрївським районним судом Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Юрївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І.О.Гайдар