Справа № 308/2566/15-ц
У Х В А Л А

06 травня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області

в складі : головуючого судді Мацунича М.В.

суддів : Куштана Б.П., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Дашковської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12 березня 2015 року про забезпечення позову за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення завдатку, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 від імені якого діє адвокат ОСОБА_3 подав заяву про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення завдатку.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 12 березня 2015 року забезпечено позов, шляхом накладення арешту на всі грошові кошти ОСОБА_1, а також на все його майно де б воно не знаходилось.

ОСОБА_1 заперечуючи ухвалу про забезпечення позову, подав апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову. Як на підставу вимог посилається на те, що ухвала суду постановлені в порушення вимог норм процесуального законодавства, а заява про забезпечення позову є необґрунтованою.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 в особі ОСОБА_4 підтримав, доводи скарги, які вважає підставними, і просив задовольнити вимоги скарги.

Заявник ОСОБА_2 у судове засідання апеляційної інстанції не зявився, але подав заяву про відкладення розгляду справи на інший термін. А звідси, виходячи з вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України та зважуючи на приписи ст. 303-1 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати скаргу в його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи, яка бере участь у справі, розглянувши й дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що дана скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся в суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення завдатку, який становить 580000,00 гривень. Та з метою своєчасного й повного виконання у майбутньому рішення суду, подав заяву про забезпечення позову. При цьому просив накласти арешт на грошові кошти та майно ОСОБА_1. Указує на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві, і знаходяться в нього, або в інших осіб.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити, чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до змісту п. 4, абзацу 3 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а і інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як убачається з резолютивної частини ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 12 березня 2015 року, заяву про забезпечення позову задоволено, шляхом накладення арешту на всі грошові кошти, які належать ОСОБА_1, а також на все належне йому майно.

Але, позовні вимоги ОСОБА_2 заявлено до ОСОБА_1 у межах суми, що становить 580000,00 гривень.

Із цього слідує, що суд має право задоволити заяву про забезпечення позову саме на цю суму або на її частину, та, у всякому разі, не на більшу суму, яке буде знаходитись за межами позовних вимог.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову в цілому, суд першої інстанції залишив поза увагою наведену обставину, що є підставою для апеляційного суду по необхідності змінити ухвалу суду першої інстанції.

Колегія суддів не може погодитись із твердження апелянта із приводу того, що позивач зловживає своїм правом, а тому, неправомірно подав заяву про забезпечення позову.

У предявленому позові, позивач просить суд стягнути з відповідача велику грошову суму. Та з метою виконання майбутнього рішення суду вправі подавати заяву про забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову, заявник зазначав, що відповідач тривалий час не виконував своїх зобовязань по оформленню прав власності на частину майна, що дає підстави вважати, що ним буде проігноровано, і обовязок своєчасно виконати майбутнє рішення суду. А тому, враховуючи значну суму позовної вимоги та попередні дії відповідача по невиконанню своїх зобовязань, слід припустити, що невжиття цих заходів може утруднити, чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Накладення арешту на всі грошові кошти ОСОБА_1, а також на все його майно де б воно не знаходилось в межах суми позовних вимог не може свідчити про спричинення цим відповідачу якихось збитків. Оскільки, ідеться про забезпечення виконання рішення суду в майбутньому, так-як невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

А звідси, вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі грошові кошти та майно, суд першої інстанції наклав арешт на значно більшу суму позовних вимог, ніж такі заявлено позивачем. І тим самим постановив ухвалу, яка не відповідає матеріалам справи та вимогам процесуального законодавства, що є підставою для зміни такої, і часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 307, 312, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1, задоволити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12 березня 2015 року про забезпечення позову, змінити.

Заяву про забезпечення позову, задоволити частково.

У забезпечення позову, накласти в межах суми 580000 гривень арешт на майно та грошові кошти, які належать ОСОБА_1 (Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) або знаходяться в інших осіб.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : ________________________

Судді : ________________________

________________________