У Х В А Л А

іменем україни

29 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Амеліна В. І., Остапчука Д. О.,

Дербенцевої Т. П., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом прокурора Кіцманського району Чернівецької області в інтересах держави в особі відділу освіти, молоді та спорту Кіцманської районної державної адміністрації до Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Кіцманського районного нотаріального округу Трояновський Вадим Миколайович, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, повернення майна у комунальну власність територіальної громади, за касаційною скаргою заступника прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі відділу освіти, молоді та спорту Кіцманської районної державної адміністрації на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 04 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року прокурор Кіцманського району Чернівецької області в інтересах держави в особі відділу освіти, молоді та спорту Кіцманської районної державної адміністрації (далі - Кіцманська РДА) звернувся до суду з позовом до Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, ОСОБА_3, у якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 16 травня 2003 року «Про затвердження ціни на будівлю колишнього дитячого садка з прибудовами по АДРЕСА_1»; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 19 червня 2003 року, укладений між територіальною громадою с. Витилівка в особі Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області та ОСОБА_3, який засвідчений приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Троянським М. М. за НОМЕР_1, та зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно за НОМЕР_2; нерухоме майно, а саме: будівлю колишнього дитячого садка літ. «А» загальною площею 600,7 кв. м, котельню літ. «Б» площею 10,00 кв. м, вбиральню літ. «В» та криницю літ. «К», що розташовані по АДРЕСА_1, загальною вартістю 83 900 грн, повернути у комунальну власність територіальної громади села Витилівка Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області.

Посилався на те, що відповідно до Законів України «Про приватизацію державного майна» та «Про освіту» будівлі соціальної сфери відчуженню не підлягають. Крім того, при відчуженні будівлі дитячого садка у власність відповідачки перейшли і прибудови, у той час, коли при визначенні вартості будівлі, вартість цих приміщень не була врахована.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 04 лютого 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі заступник прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі відділу освіти, молоді та спорту Кіцманської РДА, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що дія Закону України «Про приватизацію державного майна», на який посилався позивач обґрунтовуючи свої вимоги, не поширюється на правовідносини з реалізації спірного об'єкта - будівлі колишнього дитячого садка. Крім того, позов прокурора заявлено в інтересах особи, права якої не порушено.

Проте з такими висновками судів повністю погодитися не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що рішенням 7-ї сесії XXIV скликання Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 16 травня 2003 року затверджено ціну на будівлю колишнього дитячого садка, розташованої по АДРЕСА_1, вартістю 10 тис. грн та доручено сільському голові оголосити про продаж вказаного об'єкта через засоби масової інформації та укласти договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку.

19 червня 2003 року Лашківською сільською радою Кіцманського району Чернівецької області та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - будівлі колишнього дитячого садка, розташованої по АДРЕСА_1, за ціною 10 тис. грн, який засвідчений приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Троянським М. М. за НОМЕР_1, та зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно за НОМЕР_2.

На підставі вказаного договору купівлі-продажу 16 вересня 2003 року право власності на об'єкт нерухомого майна зареєстровано за ОСОБА_3

Обґрунтовуючи підстави позову, прокурор посилався на те, що відчуження та приватизація ОСОБА_3 вказаної будівлі суперечить приписам Законів України «Про приватизацію державного майна» та «Про освіту», якими передбачено конкурсні умови відчуження спірного майна і заборону щодо відчуження будівель закладів освіти.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України від 04 березня 1992 року № 2163-XII «Про приватизацію державного майна» (далі - Закон № 2163-XII) в редакції, чинній на момент продажу будівлі, відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.

Згідно з п. «б» ч. 2 ст. 5 Закону № 2163-XII приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення, діяльність яких забезпечує соціальний розвиток, збереження та підвищення культурного, наукового потенціалу, духовних цінностей, до яких зокрема відносяться і об'єкти освіти, що фінансуються з державного бюджету.

Статтею 34 Закону України від 23 травня 1991 року № 1060-XII «Про освіту» (далі - Закон № 1060-XII) передбачено перелік дошкільних навчальних закладів, одним із видів яких є дитячі садки.

Згідно з ч. 5 ст. 63 Закону № 1060-XII об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суди виходили із того, що позивачем не надано доказів того, що будівля колишнього дитячого садка на момент відчуження знаходилася у комунальній власності та була діючим об'єктом освіти, який фінансувався з бюджету.

У той же час із матеріалів справи вбачається, що на момент прийняття 16 травня 2003 року Лашківською сільською радою рішення про продаж будівлі колишнього дитячого садка та затвердження ціни на неї, вказане майно перебувало у комунальній власності територіальної громади с. Витилівка в особі Лашківської сільської ради, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 27 березня 2003 року (а. с. 21).

Вирішуючи спір по суті, на порушення приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України, не визначившись із характером спірних правовідносин та нормою права, яка підлягає застосуванню, суди на зазначене уваги не звернули та не застосували до спірних правовідносин приписи Закону № 2163-XII в редакції, чинній на момент продажу будівлі; не перевірили, чи відбулося відчуження спірної будівлі на конкурсній основі, як це передбачено ст. 15 вказаного Закону та було безпосередньо передбачено рішенням Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 16 травня 2003 року.

Будь-які висновки з цього приводу в судових рішеннях відсутні.

Крім того, суди не звернули уваги на те, що відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України від 11 липня 2001 року № 2628-III «Про дошкільну освіту» (далі - Закон № 2628-III) майно, яке є державною або комунальною власністю (земельні ділянки, будівлі, споруди, обладнання тощо), придбання чи відокремлення якого призначене для здобуття дітьми дошкільної освіти, використовується виключно із зазначеною метою.

Проте питання мети придбання ОСОБА_3 спірної будівлі судами не досліджувалося.

Крім того, роблячи висновок про те, що позов прокурором заявлено в інтересах відділу освіти, молоді та спорту Кіцманської РДА, права якої не порушено, суди не перевірили наявність у останнього делегованих РДА повноважень на забезпечення та створення умов для здобуття дітьми дошкільної освіти та відповідно необхідного обсягу цивільної дієздатності відповідно до ст. 92 ЦК України.

Посилання судів на те, що спірна будівля дитячого садка є недіючою установою не свідчать про те, що така будівля втратила свій статус як об'єкт освіти, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що Кіцманська РДА приймала рішення про ліквідацію навчально-виховного закладу, розташованого по АДРЕСА_1.

Порушення судами при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі відділу освіти, молоді та спорту Кіцманської районної державної адміністрації задовольнити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 04 лютого 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. І. Амелін

Т. П. Дербенцева

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко