У Х В А Л А

07 травня 2015 року суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, а також суми компенсації за порушення строків її виплати.

Ознайомившись із позовною заявою суд вважає необхідним повернути її з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 96 ЦПК України в порядку наказного провадження розглядаються заяви про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Одночасно з цим в пункті 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011р. № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" розяснено, що у випадку якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР "Про оплату праці", Закон України від 19 жовтня 2000 року N 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати").

З урахуванням вказаних розяснень суду вищої інстанції не тільки сума нарахованої і невиплаченої заробітної плати підлягає розгляду в порядку наказного провадження, а і сума компенсації за не своєчасну виплату заробітної плати відноситься до категорії заробітної плита та є її складовою частиною, а вимоги про їх виплату слід розглядати із дотриманням наказного порядку.

Відповідно до ч. 3 ст.118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у ч.1 ст.96 ЦПК України, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

За вимогами ч. 6 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви, що подається у випадках, визначених частиною третьою статті 118 цього Кодексу, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Проте позивачем до матеріалів справи не представлено копію ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається позивачу у випадку, якщо позов подано без дотримання порядку, передбаченого ч. 3 ст. 118 ЦПК України.

Оскільки позивач не представив суду докази звернення спочатку із вимогами в наказному провадженні, передбаченому ст. 96 ЦПК України, які є обовязковими для заявленого позивачем виду вимог перед зверненням в позовному проваджені, та не дотримався встановленого ЦПК України порядку звернення до суду, то при таких обставинах позов слід повернути позивачу.

Керуючись ч. 3 ст. 118, п. 6 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011р. № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати повернути позивачу.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

ОСОБА_1