Справа № 461/2567/14 Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 22-ц/783/447/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Гриновця Б.М.

При секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позову ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з спадкоємців.

В апеляційній скарзі ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відповідності до законодавства є спадкоємцями першої черги, постійно проживали з спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, не відмовилися від прийняття спадщини шляхом подання заяви, а отже, вищевказані особи є такими, які факти прийняли спадщину, а відтак вони мають право вимоги до спадкоємців.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з спадкоємців суд першої інстанції виходив з того, що договір поруки укладений між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, не створює обов'язків для будь - яких інших осіб, крім сторін за договором. Порука є особистим зобов'язанням, яке припиняється смертю боржника (поручителя), а відтак спадкоємці поручителя не є солідарними боржниками за кредитним договором.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 13.11.2007 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_6 отримала кредит у сумі 300 000 доларів США строком до 12.11.2017 року.

На забезпечення належного виконання позичальником умов кредитного договору, 13.11.2007 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_5 було укладено договір поруки умовами якого передбачено, що остання бере на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за належне виконання ОСОБА_6 зобов'язань за кредитним договором.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 24.09.2010 року позов Банку задоволено повністю та стягнено солідарно з Боржника та Поручителя заборгованість за Кредитним договором станом на 23.06.2009 року в сумі 309870,16 доларів США та 1950 грн. судових витрат.

Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19 березня 2011 року (а. с. 16), рішення суду про стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 кредитної заборгованості на користь банку залишилось не виконаним.

Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

На підставі ч. 1 ст. 608 цього Кодексу зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у моменті її смерті.

З аналізу вказаних статей вбачається, що у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Крім того, у абз. 4, 5 п. 32 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що відповідно до ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі ст. 607 ЦК України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Таким чином на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", суд першої інстанції вищезазначеного не врахував, не звернув уваги на те, що у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є спадкоємцями ОСОБА_5, які до дня її смерті проживали разом з нею та були співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно зі ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (стаття 1281 ЦК України).

Тому рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову не можна вважати законним і обґрунтованим та таке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. 303, 307 ч. 1 п. 3, 309 ч. 1 п. п.1, 4 , 314 ч. 2, 316 ЦПК України колегія суддів,-

вирішила :

Апеляційну скаргу ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"- задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з спадкоємців - задовольнити.

Стягнути з спадкоємців ОСОБА_5 - ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (р/р 290920001 "розрахунки з позичальниками"; МФО: 325570; Код ЕДРПОУ 20846070; отримувач: "Райффайзен Банк Аваль"; банк отримувача: АТ "Райффайзен Банк Аваль") заборгованість в сумі 309 870 доларів 16 центів США в межах вартості успадкованого майна.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: