Справа № 740/780/15
Провадження № 2/740/645/15
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі, так як заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства

07 травня 2015 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Гордієць Л.В. розглянувши позовну заяву Релігійної громади Римсько-Католицької ОСОБА_1 міста Ніжина до ОСОБА_2, третя особа Ніжинська міська Рада про встановлення земельного сервітуту.

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить встановити земельний сервітут, користування частини земельної ділянки під №25 по вул.Шевченка м.Ніжина, яка передана у користування на правах оренди приватному підприємцю ОСОБА_2, для здійснення протипожежного підїзду до будівлі храму Римсько-Католицької церкви, розташованої на земельній ділянці по вул.Шевченка, 27 м.Ніжина, для здійснення релігійних обрядів хресної ходи навколо храму віруючими цієї громади по прямій лінії на відстані 4 метрів від стіни храму, як вказано в акті обстеження та вибору земельної ділянки від 27.06.2008 року та додатку до нього укладеному комісією Ніжинського міськвиконкому у складі керівників всіх відповідних державних установ та довжиною 38 метрів від вул.Шевченка, загальною площею 152 метрів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з ч. 1 ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З огляду на вимоги статей 1, 41, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір -господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності.

З додатків доданих до позовної заяви вбачається наступне.

Відповідно до Статуту релігійної громади Римсько-Католицької ОСОБА_1Петра і Павла, Ніжин, Чернігівської області Житомирської Дієцезії позивач має статус юридичної особи.

Відповідно до договору оренди землі від 03.08.2005 року укладеного між орендодавцем Ніжинською міською радою в особі міського голови ОСОБА_3 та орендарем підприємцем ОСОБА_2, який діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності фізичної особи, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення комерційного використання на підставі рішення ХХУ сесії ІУ скликання Ніжинської міської ради від 03.08.2005 року, яка знаходиться в м.Ніжині, вул.Шевченка, 25.Договір укладений терміном на 49 років.

З наведеного, спір виник між юридичною особою та особою, у звязку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, тому розгляд такої справи, згідно зі ст.15 ЦПК України і ст.12 ГПК України відноситься до компетенції господарського суду, а не суду у в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України за №6 від 17.05.2011 року Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин у порядку господарського судочинства вирішенню підлягають такі категорії спорів, засновані на положеннях статті 319 ЦК України, глав 27, 29, 33, 34 ЦК України та глави 15 ГК України, розділів III - V ЗК України: про встановлення, зміну та припинення земельного сервітуту.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з наведеного, керуючись п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Відмовити Релігійній громаді Римсько-Католицької ОСОБА_1 міста Ніжина у відкритті провадження у справі за її позовом до ОСОБА_2, третя особа Ніжинська міська Рада про встановлення земельного сервітуту.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд шляхом подачі апел яційної скарги протягом п"яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: