Справа № 372/4503/14
Головуючий у І інстанції Потабенко Л. В.
Провадження № 22-ц/780/1495/15
Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

29 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Суханової Є. М.,

суддів: Волохова Л.А., Данілова О.М.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, з врахуванням уточнених позовних вимог просив суд визнати спільною сумісною власністю майно набутим за час шлюбу між ОСОБА_3, та ОСОБА_2, предмети побуту та домашньої обстановки, а саме кухня углова вартістю 8000 грн., угловий кухонний куточок вартістю 1700 грн., посудомийна машина вартістю 3500 грн., електрочайник вартістю 200 грн., мультиварка вартістю 1800 грн., мікрохвильова піч вартістю 1200 грн., кухонний комбайн вартістю 1000 грн., електроплита вартістю 5000 грн., пароварка вартістю 800 грн., холодильник NОRD 3-х камерний вартістю 4000 грн., телевізор РАNАSОNІC вартістю 2000 грн., витяжка кухонна вартістю 800 грн., люстра вартістю 500 грн., диван ліжко вартістю 3000 грн., комод трюмо вартістю 750 грн., шафа купе вартістю 2000 грн., манеж дитячий вартістю 200 грн., ноутбук вартістю 4000 грн., люстра вартістю 1000 грн., ліжко 2-х спальне з матрацом та 2-а тумбочками вартістю 4500 грн., компютерний стіл вартістю 600 грн., компютер в комплекті вартістю 3000 грн., комод вартістю 850 грн., телевізор плазмовий SONY вартістю 5000 грн., шафакупе вартістю 2500 грн., домашній кінотеатр вартістю 3500 грн., килим вартістю 1100 грн., резервний блок живлення вартістю 1500 грн., ДВД вартістю 1100 грн., масляний обігрівач вартістю 1000 грн., люстра скляна вартістю 1500 грн., мякий куточок вартістю 3000 грн., мякі стільці (пуфіки) 2-а шт. вартістю 300 грн., картина вартістю 250 грн., пилосос LG вартістю 1800 грн., бокс душова кімната із сауною вартістю 12000 грн., цифровий фотоапарат вартістю 2000 грн., гладильна дошка вартістю 200 грн., утюг PHILIPS вартістю 500 грн., стелажна стінка під апаратуру вартістю 300 грн., люстра скляна вартістю 700 грн., прихожа з 3-х позицій вартістю 4000 грн., тумба для взуття вартістю 450 грн., домофон з екраном вартістю 1000 грн., дзеркало вартістю 400 грн., люстра вартістю 1000 грн., дзеркало вартістю 250 грн., умивальник вартістю 250 грн., тумба під умивальник вартістю 700 грн., пральна машина INDEZIT вартістю 2500 грн., всього на загальну суму 99200 грн.. Провести поділ фактичного майна предметів побуту та домашньої обстановки вартістю 21300 грн. наступним чином, виділити ОСОБА_3: телевізор РАNАSОNІC вартістю 2000 грн., домашній кінотеатр вартістю 3500 грн., диван ліжко вартістю 3000 грн., угловий кухонний куточок вартістю 1700 грн., гладильна дошка вартістю 200 грн., умивальник вартістю 250 грн., всього на загальну суму 10650 грн.. Виділити решту фактично наявного майна ОСОБА_2 а саме: мікрохвильова піч вартістю 1200 грн., манеж дитячий вартістю 200 грн., килим вартістю 1100 грн., резервний блок живлення вартістю 1500 грн., ДВД вартістю 1100 грн., масляний обігрівач вартістю 1000 грн., картина вартістю 250 грн., пилосос LG вартістю 1800 грн., пральна машина INDEZIT вартістю 2500 грн. всього на загальну суму 10650 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 - 38950 грн, що складає 1/2 частину вартості іншого сумісно нажитого майна набутим за час шлюбу на суму 77 900 грн. а саме: кухня углова вартістю 8000 грн., посудомийна машина вартістю 3500 грн., електрочайник вартістю 200 грн., мультиварка вартістю 1800 грн., кухонний комбайн вартістю 1000 грн., електроплита вартістю 5000 грн., пароварка вартістю 800 грн., холодильник NОRD 3-х камерний вартістю 4000 грн., витяжка кухонна вартістю 800 грн., люстра вартістю 500 грн., комод трюмо вартістю 750 грн., шафа купе вартістю 2000 грн., ноутбук вартістю 4000 грн., люстра вартістю 1000 грн., ліжко 2-х спальне з матрацом та 2-а тумбочками вартістю 4500 грн., компютерний стіл вартістю 600 грн., компютер в комплекті вартістю 3000 грн., комод вартістю 850 грн., телевізор плазмовий SONY вартістю 5000 грн., шафа купе вартістю 2500 грн., люстра скляна вартістю 1500 грн., мякий куточок вартістю 3000 грн., мякі стільці (пуфіки) 2-а шт. вартістю 300 грн., бокс душова кімната вартістю 12000 грн., цифровий фотоапарат вартістю 2000 грн., утюг PHILIPS вартістю 500 грн., стелажна стінка під апаратуру вартістю 300 грн., люстра скляна вартістю 700 грн., прихожа з 3-х позицій вартістю 4000 грн., тумба для взуття вартістю 450 грн., домофон з екраном вартістю 1000 грн., дзеркало вартістю 400 грн., люстра вартістю 1000 грн., дзеркало вартістю 250 грн., тумба під умивальник вартістю 700 грн.. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що вони перебували в шлюбі, який розірвали 30.07.2010 року. В період шлюбу сторони придбали вищевказане майно, частина якого зникла оскільки позивач перебував в місцях позбавлення волі. Угоди про поділ спільного майна при розірванні шлюбу вони не досягли, в звязку з чим у них виник спір щодо спільно придбаного ними майна, а тому він змушений був звернутись до суду з даним позовом на підставі ст.ст. 3,15 ЦПК України. Крім того позивач зазначив, що відповідно до ст. 72 ч.2 СК України до вимоги про поділ спільного майна після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки, в звязку з тим, що він перебував у місцях позбавлення волі і звільнився лише в травні 2014 року, то не міг вчасно звернутись до суду з даним позовом, а тому просить суд поновити строк звернення до суду з даним позовом, та визнати причину пропуску строку до суду поважною.

В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, пославшись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог вважає їх безпідставними та необґрунтованими, також представник відповідача зазначив, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження даних позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив що він визнає придбане майно в період подружжя яке наявне в акті від 08.05.2014 року, та на яке необхідно визнати право власності за кожним із подружжя, акт від 20.03.2010 року є неправомірним та неналежним і недопустимим доказом і його до уваги неможливо брати.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17 січня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено повністю.

Визнано спільним сумісним майном набутим за час шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_2 предмети побуту та домашньої обстановки, а саме кухня углова вартістю 8000 грн., угловий кухонний куточок вартістю 1700 грн., посудомийна машина вартістю 3500 грн., електрочайник вартістю 200 грн., мультиварка вартістю 1800 грн., мікрохвильова піч вартістю 1200 грн., кухонний комбайн вартістю 1000 грн., електроплита вартістю 5000 грн., пароварка вартістю 800 грн., холодильник NОRD 3-х камерний вартістю 4000 грн., телевізор РАNАSОNІC вартістю 2000 грн., витяжка кухонна вартістю 800 грн., люстра вартістю 500 грн., диван ліжко вартістю 3000 грн., комод трюмо вартістю 750 грн., шафа купе вартістю 2000 грн., манеж дитячий вартістю 200 грн., ноутбук вартістю 4000 грн., люстра вартістю 1000 грн., ліжко 2-х спальне з матрацом та 2-а тумбочками вартістю 4500 грн., компютерний стіл вартістю 600 грн., компютер в комплекті вартістю 3000 грн., комод вартістю 850 грн., телевізор плазмовий SONY вартістю 5000 грн., шафа купе вартістю 2500 грн., домашній кінотеатр вартістю 3500 грн., килим вартістю 1100 грн., резервний блок живлення вартістю 1500 грн., ДВД вартістю 1100 грн., масляний обігрівач вартістю 1000 грн., люстра скляна вартістю 1500 грн., мякий куточок вартістю 3000 грн., мякі стільці (пуфіки) 2-а шт. вартістю 300 грн., картина вартістю 250 грн., пилосос LG вартістю 1800 грн., бокс душова кімната із сауною вартістю 12000 грн., цифровий фотоапарат вартістю 2000 грн., гладильна дошка вартістю 200 грн., утюг PHILIPS вартістю 500 грн., стелажна стінка під апаратуру вартістю 300 грн., люстра скляна вартістю 700 грн., прихожа з 3-х позицій вартістю 4000 грн., тумба для взуття вартістю 450 грн., домофон з екраном вартістю 1000 грн., дзеркало вартістю 400 грн., люстра вартістю 1000 грн., дзеркало вартістю 250 грн., умивальник вартістю 250 грн., тумба під умивальник вартістю 700 грн., пральна машина INDEZIT вартістю 2500 грн., всього на загальну суму 99200 грн..

Проведено поділ фактичного майна предметів побуту та домашньої обстановки вартістю 21300 грн. наступним чином: виділено ОСОБА_3: телевізор РАNАSОNІC вартістю 2000 грн., домашній кінотеатр вартістю 3500 грн., диван ліжко вартістю 3000 грн., угловий кухонний куточок вартістю 1700 грн., гладильна дошка вартістю 200 грн., умивальник вартістю 250 грн., всього на загальну суму 10650 грн..

Виділено решту фактично наявного майна ОСОБА_2, а саме: мікрохвильова піч вартістю 1200 грн., манеж дитячий вартістю 200 грн., килим вартістю 1100 грн., резервний блок живлення вартістю 1500 грн., ДВД вартістю 1100 грн., масляний обігрівач вартістю 1000 грн., картина вартістю 250 грн., пилосос LG вартістю 1800 грн., пральна машина INDEZIT вартістю 2500 грн. всього на загальну суму 10650 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 - 38950 грн., що складає 1/2 частину вартості іншого сумісно нажитого за час шлюбу майна на суму 77900 грн., а саме: кухня углова вартістю 8000 грн., посудомийна машина вартістю 3500 грн., електрочайник вартістю 200 грн., мультиварка вартістю 1800 грн., кухонний комбайн вартістю 1000 грн., електроплита вартістю 5000 грн., пароварка вартістю 800 грн., холодильник NОRD 3-х камерний вартістю 4000 грн., витяжка кухонна вартістю 800 грн., люстра вартістю 500 грн., комод-трюмо вартістю 750 грн., шафа-купе вартістю 2000 грн., ноутбук вартістю 4000 грн., люстра вартістю 1000 грн., ліжко 2-х спальне з матрацом та 2-а тумбочками вартістю 4500 грн., компютерний стіл вартістю 600 грн., компютер в комплекті вартістю 3000 грн., комод вартістю 850 грн., телевізор плазмовий SONY вартістю 5000 грн., шафа-купе вартістю 2500 грн., люстра скляна вартістю 1500 грн., мякий куточок вартістю 3000 грн., мякі стільці (пуфіки) 2 шт. вартістю 300 грн., бокс-душова кімната вартістю 12000 грн., цифровий фотоапарат вартістю 2000 грн., праска PHILIPS вартістю 500 грн., стелажна стінка під апаратуру вартістю 300 грн., люстра скляна вартістю 700 грн., прихожа з 3-х позицій вартістю 4000 грн., тумба для взуття вартістю 450 грн., домофон з екраном вартістю 1000 грн., дзеркало вартістю 400 грн., люстра вартістю 1000 грн., дзеркало вартістю 250 грн., тумба під умивальник вартістю 700 грн.

Не погоджуючись із висновком, наведеним в рішенні суду, апелянт звернувся із апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким визнати право власності по ? частині майна подружжя кожному, що міститься в акті обстеження побутових умов від 08.05.2014 року.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічно зясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3, та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2005 року, який був розірваний 30.07.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ОК № 068325.

16.07.2007 року у сторін народилася дочка ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження від 27.07.2007 року серії 1-СК № 071072.

В період шлюбу сторони придбали наступні предмети побуту: кухня углова вартістю 8000 грн., угловий кухонний куточок вартістю 1700 грн., посудомийна машина вартістю 3500 грн., електрочайник вартістю 200 грн., мультиварка вартістю 1800 грн., мікрохвильова піч вартістю 1200 грн., кухонний комбайн вартістю 1000 грн., електроплита вартістю 5000 грн., пароварка вартістю 800 грн., холодильник NОRD 3-х камерний вартістю 4000 грн., телевізор РАNАSОNІC вартістю 2000 грн., витяжка кухонна вартістю 800 грн., люстра вартістю 500 грн., диван-ліжко вартістю 3000 грн., комод-трюмо вартістю 750 грн., шафа-купе вартістю 2000 грн., манеж дитячий вартістю 200 грн., ноутбук вартістю 4000 грн., люстра вартістю 1000 грн., ліжко 2-х спальне з матрацом та 2-а тумбочками вартістю 4500 грн., компютерний стіл вартістю 600 грн., компютер в комплекті вартістю 3000 грн., комод вартістю 850 грн., телевізор плазмовий SONY вартістю 5000 грн., шафа-купе вартістю 2500 грн., домашній кінотеатр вартістю 3500 грн., килим вартістю 1100 грн., резервний блок живлення вартістю 1500 грн., ДВД вартістю 1100 грн., масляний обігрівач вартістю 1000 грн., люстра скляна вартістю 1500 грн., мякий куточок вартістю 3000 грн., м»які стільці (пуфіки) 2-а шт. вартістю 300 грн., картина вартістю 250 грн., пилосос LG вартістю 1800 грн., бокс душова кімната із сауною вартістю 12000 грн., цифровий фотоапарат вартістю 2000 грн., гладильна дошка вартістю 200 грн., утюг PHILIPS вартістю 500 грн., стелажна стінка під апаратуру вартістю 300 грн., люстра скляна вартістю 700 грн., прихожа з 3-х позицій вартістю 4000 грн., тумба для взуття вартістю 450 грн., домофон з екраном вартістю 1000 грн., дзеркало вартістю 400 грн., люстра вартістю 1000 грн., дзеркало вартістю 250 грн., умивальник вартістю 250 грн., тумба під умивальник вартістю 700 грн., пральна машина INDEZIT вартістю 2500 грн., всього на загальну суму 99200 грн..

Позивач ОСОБА_3 працював на посаді в.о. начальника Українського МВМ Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області та був звільнений з посади 22.06.2009 року.

Відповідно до акту від 20.03.2010 року складеного за участю позивача, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 було виявлено та зафіксовано вище перелічені речі, які знаходились в квартирі АДРЕСА_1, де проживали та були зареєстровані сторони.

Судом першої інстанції було встановлено, що на час складення вищевказаного акту стосунки між сторонами погіршились і вони фактично разом вже не проживали з 2009 року, дані обставини підтверджуються показами свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9,

Свідок ОСОБА_6, в судовому засіданні пояснив, що він був депутатом Української міської ради і що до нього звернувся ОСОБА_3 щодо складання акту про наявність майна за адресою його проживання, оскільки останнього за вчинення злочину повинні були взяти під варту він погодився, крім нього був дільничний ОСОБА_5 і ще один чоловік. Вони дійсно ходили по кімнатах і переписували все наявне майно яке було в квартирі, акт було складено, та підписано. Коли він знов був присутнім при описі майна 12.05.2010 року за проханням дільничого в квартирі на той час була відповідачка, але більша частина майна вже була відсутня.

Свідок ОСОБА_5, в судовому засіданні підтвердив покази свідка ОСОБА_6, щодо наявного майна, та пояснив, що був присутній під час складання акту про наявність майна в квартирі ОСОБА_3, в березні 2010 року, все наявне в квартирі майно було зафіксовано в акті, ціну зазначали як говорив позивач, оскільки все майно було майже нове. Коли був у квартирі вдруге в травні 2010 року, коли вдома була відповідачка, оскільки позивач вже відбував покарання, то наявного майна в квартирі значно поменшало, а втретє коли був то майна взагалі майже не було. Йому відомо, що ОСОБА_3 майно не вивозив.

Свідок ОСОБА_7, в судовому засіданні пояснив, що також був присутній під час складання акту 20.03.2010 року, наявність переліченого майна, яке на той час було в квартирі позивача повністю підтвердив. Зазначив що всі в 4-х ходили по квартирі та переписували наявне в квартирі майно. Всі речі були майже нові, позивач зазначав, що купував нове. Після звільнення ОСОБА_3, з місць позбавлення волі, він був присутній в квартирі, але майна вже не було.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 є їх подругою, з 2009 року у неї погіршились стосунки з позивачем і вони розірвали шлюб. Бачили майно в квартирі яке перелічене в акті від 08.05.2014 року.

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 22.03.2010 року, ОСОБА_3 було засуджено за ст. 364 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права проходження служби в правоохоронних органах строком на три роки, без конфіскації майна. Та його було взято під варту в залі суду 22.03.2010 року, а звільнився він з місць позбавлення волі в травні 2014 року.

12.05.2010 року був складений акт щодо наявного майна в квартирі сторін за проханням позивача та за участю його колишнього захисника ОСОБА_10 для виявлення місця знаходження табельної зброї.

В травні 2010 року позивач звертався до суду з позовом про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя. Ухвалою Обухівського районного суду від 12.05.2010 року його позовна заява була визнана неподаною та повернута позивачеві.

08.05.2014 року комісія в складі представника Української міської ради, начальника юридичного відділу, дільничного інспектора, депутатів Української міської ради в присутності сторін склала акт про наявність майна в квартирі станом на 08.05.2014 року.

Судом першої інстанції було зроблений вірний висновок про те, що позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що згідно з ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Згідно п. 24 постанови Пленум Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Ч. 3, ст. 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»).

Належними доказами, відповідно до ст.58 ЦПК України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З врахуванням викладено колегія суддів приходить до висновку, що позивач довів суду наявність майна, набутого за час шлюбу, та відсутність його частини, коли він повернувся з місць позбавлення волі, а тому позовні вимоги про визнання спільним сумісним майном набутим за час шлюбу сторін, про поділ фактичного майна предметів побуту та домашньої обстановки, та стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації що складає 1/2 частину вартості іншого сумісно нажитого за час шлюбу майна повністю підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позов підлягає задоволенню.

Доводи апелянта щодо недоведеності позивачем обставин придбання спірного майна ним особисто є безпідставними та не ґрунтуються на доказах.

Підстав, для скасування рішення суду, передбачених вимогами ст. 309 ЦПК України, колегія суддів не встановила та апелянтом не доведена апеляційна скарга.

Згідно з вимогами ст. 308 ПК України, Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 293, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: