Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НОМІНАЛ-У» до ОСОБА_3, треті особи: публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «ЄВРОБАНК», товариство з обмеженою відповідальністю «Перший регіональний фондовий дім», про визнання договору купівлі-продажу недійсним

за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «НОМІНАЛ-У» на рішення апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «НОМІНАЛ-У» (далі - ТОВ «НОМІНАЛ-У») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів № Д - 20101207/1 від 07 грудня 2010 року, зобов'язання ОСОБА_3 повернути ТОВ «НОМІНАЛ-У» прості іменні акції ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» в кількості 69 316 штук, номінальною вартістю однієї акції 0,75 грн, загальною номінальною вартістю акцій 51 987 грн.

Вимоги мотивовано тим, що 07 грудня 2010 року між товариством та ОСОБА_3 було укладено договір № Д-20101207/1 купівлі-продажу простих іменних акцій ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод». Від імені продавця діяв ОСОБА_7. як директор, проте указана особа не мала повноважень керівника товариства. Крім того, договір укладено без участі торговця цінними паперами, що було обов'язковим на час його укладення. ОСОБА_7. передав зберігачу сфальсифіковану ліцензію ТОВ «НОМІНАЛ-У» на право здійснення професійної діяльності на фондовому ринку з торгівлі цінними паперами. На рахунок ТОВ «НОМІНАЛ-У» грошові кошти 100 000 грн за продані акції не надходили.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 липня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 липня 2014 року та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано договір купівлі-продажу цінних паперів № Д-20101207/1 від 07 грудня 2010 року, укладений між ТОВ «НОМІНАЛ-У» та ОСОБА_3, недійсним. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «НОМІНАЛ-У», посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить змінити рішення апеляційного суду, застосувавши реституцію за недійсним правочином.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні указаних фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів (ст. 179 ЦПК України).

На суд апеляційної інстанції такі обов'язки покладаються в силу ст. 303 ЦПК України.

У справі встановлено, що 07 грудня 2010 року між ТОВ «НОМІНАЛ-У» та ОСОБА_3 було укладено договір № Д-20101207/1 купівлі-продажу простих іменних акцій ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» в кількості 69 316 шт. номінальною вартістю однієї акції 75 грн (загальна номінальна вартість 51 987 грн). Від імені продавця діяв ОСОБА_7. як директор.

10 грудня 2010 року ОСОБА_7. подав зберігачу акцій ТОВ «Перший регіональний фондовий дім» пакет документів на відкриття рахунку та перереєстрацію прав власності від ТОВ «НОМІНАЛ-У» до ОСОБА_3

13 грудня 2010 року зберігач ТОВ «Перший регіональний фондовий дім» у порядку виконання указаного договору від 07 грудня 2010 року № Д-20101207/1 списав з рахунку ТОВ «НОМІНАЛ-У» 69316 штук простих іменних акцій ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» на рахунок відповідача ОСОБА_3 у зберігача - ПАТ КБ «Євробанк».

Визнаючи недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів № Д-20101207/1 від 07 грудня 2010 року, укладений між ТОВ «НОМІНАЛ-У» та ОСОБА_3, апеляційний суд виходив із того, що згідно статуту ТОВ «НОМІНАЛ-У», установчого договору про створення діяльності ТОВ «НОМІНАЛ-У», протоколу № 1 зборів засновників ТОВ «НОМІНАЛ-У», витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців від 11 травня 2011 року керівником ТОВ «НОМІНАЛ-У» був ОСОБА_6, а громадянин ОСОБА_7. є лише одним з його засновників, а тому не був уповноважений діяти від імені товариства при укладенні оспорюваного правочину, що свідчить про вчинення договору ОСОБА_7. без необхідної цивільної дієздатності.

Крім того, відповідно до листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26 листопада 2013 року №11/02/24464/нк, ліцензія на провадження професійної діяльності на фондовому ринку (ринку цінних паперів), у тому числі на провадження діяльності з торгівлі цінними паперами ТОВ «НОМІНАЛ-У» не видавалася, на підставі чого суд дійшов висновку про те, що надана ОСОБА_7. копія ліцензії ТОВ «НОМІНАЛ-У» на право здійснення професійної діяльності на фондовому ринку - діяльності з торгівлі цінними паперами є підробленою, а договір купівлі-продажу цінних паперів № Д-20101207/1 від 07 грудня 2010 року укладено із порушенням вимог ч. 9 ст. 17 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції від 29 жовтня 2010 року, що діяла на момент укладання договору) без участі торговця цінними паперами.

У частині вирішення позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів № Д-20101207/1 від 07 грудня 2010 року рішення апеляційного суду не оскаржується, а тому у цій частині судом касаційної інстанції не переглядається.

Правові наслідки недійсності правочину передбачаються ст. 216 ЦК України. За нормами наведеної статті недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відмовляючи у поверненні майна, переданого на виконання недійсного правочину (застосування реституції), апеляційний суд виходив із того, що акції ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» у кількості 69 316 шт. не перебувають у власності відповідача, відчужені ним на користь третьої особи, а тому можуть бути витребувані позивачем лише шляхом віндикаційного позову відповідно до ст. 388 ЦК України.

Достовірність факту відчуження ОСОБА_3 акцій на користь третьої особи суд встановив на підставі виписки про операції з цінними паперами на рахунку ОСОБА_3 у цінних паперах № 100048 у ПАТ КБ «Євробанк» (Т. 1, а. с. 241).

Разом з тим, указана довідка лише відображає інформацію про зменшення кількості акцій на 69 316 шт. на рахунку ОСОБА_3 у ПАТ КБ «Євробанк» на підставі розпорядження депонента від 14 грудня 2010 року зі збільшенням акцій на таку саму кількість на іншому рахунку у цінних паперах.

Правову природу проведеної операції (переказ між рахунками ОСОБА_3 у цінних паперах чи списання цінних паперів із рахунку ОСОБА_3 із закриттям рахунку у ПАТ КБ «Євробанк»), підставу її проведення (розпорядження про переказ коштів чи цивільний договір про відчуження акцій на користь іншого депонента) виписка, на яку посилається суд, не розкриває, даних депозитарного обліку цінних паперів про перереєстрацію права власності на спірні акції на іншу особу не містить.

За таких обставин, висновок апеляційного суду про те, що відбувся перехід права власності на цінні папери, які були предметом недійсного правочину, від покупця до третьої особи, що унеможливлює їх повернення продавцем на підставі положень ст. 216 ЦК України із необхідністю витребування від останнього набувача на підставі ст. 388 ЦК України, є передчасними.

За таких обставин, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню у частині відмови у застосуванні реституції із передачею справи у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «НОМІНАЛ-У» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року скасувати у частині відмови у застосуванні наслідків недійсності правочину, справу у цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

В.О. Савченко