Справа №473/1182/15-ц 02.09.2015 02.09.2015 02.09.2015
Провадження №22-ц/784/1634/15
Провадження: № 22ц/784/1634/15 Головуючий в 1 інстанції - Вуїв О.В.
Категорія 48 Доповідач - Маляренко І.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного

суду Миколаївської області у складі :

Головуючого: Маляренко І.Б.

Суддів: Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

За участю секретаря: Свіщук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 квітня 2015 року

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк» ) про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна та зобов'язання вчинити певні дії.

На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з 15 січня 2005 року перебуває з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У період шлюбу 12 квітня 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки за № 005-14520-120413, на якому остання розмістила спільні грошові кошти подружжя у розмірі 17 200 доларів США, що станом на час звернення до суду становить 400550. 92 грн.

Посилаючись на те, що внесені на поточний рахунок кошти набуті подружжям спільно в період шлюбу, а також на неможливість поділу майна в добровільному порядку, зокрема з підстав запровадження в ПАТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації та введення обмежень щодо розпорядження банківськими вкладами, просив визнати внесені кошти спільною сумісною власністю подружжя, поділити це майно, визнавши його власником ? частини коштів, а також зобов'язати ПАТ «Дельта Банк» перерахувати належну йому частину коштів на окремий рахунок, відкритий в цьому ж банку.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано грошові кошти в розмірі 17 200 доларів США (що за офіційним курсом валют станом на 24 березня 2015 року - 23. 287844 гривень за 1 долар США становить 400550. 92 коп.), внесені на поточний рахунок № НОМЕР_1, відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» на ім'я ОСОБА_5 за договором на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням дебетної платіжної картки за № 005-14520-120413 від 12 квітня 2013 року спільною сумісною власністю подружжя.

Поділено майно подружжя, визнано за ОСОБА_1 право власності на половину (1/2 частину) грошових коштів в розмірі 17 200 доларів США (що за офіційним курсом валют станом на 24 березня 2015 року-23. 287844 гривень за 1 долар США становить 400550. 92 копійки), внесених на поточний рахунок № НОМЕР_1, відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» на ім'я ОСОБА_2 за договором на відкриття поточного рахунку використання та обслуговування дебетної платіжної картки за № 005-14520-120413 від 12 квітня 2013 року. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» послався на те, що на порушення вимог ст.ст. 160,213 ЦПК України суд не взяв до уваги того, що головною і справжньою підставою подання позову ОСОБА_1 було те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк»», згідно з яким з 03.03.2015 року в Банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк».

Введення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» потягнуло за собою здійснення діяльності Банку на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним в умовах роботи неплатоспроможних банків.

Згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Крім того згідно з ст.28 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому, основною метою діяльності Уповноваженої особи Фонду при здійсненні тимчасової адміністрації є захист прав і законних інтересів вкладників банку та забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Позивач ОСОБА_1, прикриваючись загальними формулюваннями про погіршення подружніх стосунків із ОСОБА_2, вимагав поділу коштів, які перебувають на її рахунку, саме з метою уникнення дії на нього та відповідачку Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тим самим поставивши себе вище перед іншими вкладниками Банку.

Про це свідчить та обставина, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюб не припинили, поділу будь-якого іншого майна не вимагали один від одного, та те, що остання в судове засідання не з'являлась та повністю визнала позов.

Всі ці дії подружжя свідчать не про реальне застосування законодавства про розподіл сумісного майна подружжя, а про удаваність спору між подружжям про поділ коштів на рахунку з метою створення для себе більш сприятливих умов, аніж ті, які існують для всіх вкладників Банку.

З урахуванням наведеного апелянт просив рішення суду скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, статтею 213 ЦПК України встановлено, що рішення суду повинно бути

законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 15 січня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

У період шлюбу 12 квітня 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки за № 005-14520-120413, на якому остання розмістила спільні грошові кошти подружжя у розмірі 17 200 доларів США, що станом на час звернення до суду становить 400550. 92 грн.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_1 послався на те, що останнім часом у зв?язку з фінансовими труднощами сімейні відносини між сторонами розладнались, вони припинили спільне ведення господарства, добровільно розділити грошовий вклад відповідачка відмовляється, що і зумовило його звернення до суду.

Зазначені доводи позивача ніким спростовано не було.

У відповідності до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно зі ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Поділ спільного майна подружжя може бути здійснено як під час існування шлюбу, так і після його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Поділ майна подружжя може бути здійснено у добровільному або судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", зокрема п. 23 передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Із врахуванням наведеного у суда першої інстанції не було підстав для відмови у задоволенні заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Доводи представника ПАТ «Дельта Банк» про те, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 з метою створення для себе більш сприятливих умов, аніж ті, які існують для всіх вкладників Банку ґрунтуються не на наданих суду доказах, а на переоцінці доказів, наданих позивачем, і власних припущеннях, і не могли бути покладені судом в основу рішення про поділ спільного майна подружжя.

Посилання представника апелянта на те, що подачею апеляційної скарги на рішення суду в частині поділу майна подружжя нею захищаються інтереси Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, також не може бути взято до уваги, оскільки будь-яких документів на представництво інтересів Фонду в суд нею надано не було.

Крім того, оскаржуючи судове рішення в цілому, представник ПАТ «Дельта Банк» не пояснила, чим суд першої інстанції порушив інтереси Банку, відмовивши у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про зобов'язання ПАТ «Дельта Банк» перерахувати належну йому частину коштів на окремий рахунок, відкритий в цьому ж банку.

Згідно із ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 303,307,308,313-315 ЦПК України,

колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - відхилити,рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна та зобов'язання вчинити певні дії- залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але протягом 20 днів може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: