Справа № 444/1988/14 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/783/789/15 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.,

секретаря - Іванової О.О.,

за участю: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: комунального підприємства Львівської обласної ради "Червоноградське МБТІ", державний нотаріус Жовківської державної нотаріальної контори Галань О.Я. про визнання недійсним договору дарування -

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням відмовлено у задоволенні зазначеного позову, яким ОСОБА_2 просила визнати недійсним договір дарування 17/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, укладеного 04.06.2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і посвідченого державним нотаріусом Жовківської ДНК Галань О .Я. за № 1539.

Рішення оскаржила ОСОБА_2, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення її позову. Посилалася на те, що суд невірно встановив фактичні обставини справи, його висновки не відповідають дійсним обставинам, суд порушив норми матеріального і процесуального права. Вказує, що ОСОБА_4 подарував ОСОБА_3 частину майна, що є спільною сумісною власністю подружжя і яким самостійно не мав права розпорядитися. Не міг ОСОБА_4 відчужувати спірне майно і з тих підстав, що воно не було виділене в натурі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 на підтримання скарги, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів не знаходить законних підстав для її задоволення з огляду на викладені мотиви.

Встановлено, що первісним власником будинку АДРЕСА_1 була ОСОБА_6 відповідно до свідоцтва про право власності згідно рішення №3102 Жовківської міської ради від 12.03.1992 року.

Як убачається із свідоцтва про право на спадщину, виданого Жовківською державною нотаріальною конторою від 01.04.1992 року за реєстром №715, спадкоємцями померлої ОСОБА_6 є її діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які успадкували даний будинок у частках по 1/2 кожен.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 6.02.2007 року визнано частково недійсним свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 01.04.1992 року та виключено із спадкової маси три кімнати в будинку НОМЕР_1, одну кухню, 4 коридори, 2 підсобних приміщення, санвузол та сарай.

Визнано право власності в порядку спадкування на приміщення, позначені в поверховому плані будинку АДРЕСА_1:

- за ОСОБА_3 - під літ. 1-1 площею 7.5 кв.м., 1-2 площею 7.1 кв.м., 1-3 площею 5.5 кв.м., 1-5 площею 13.4 кв.м.,1-6 площею 18,6 кв.м., господарські споруди - приміщення гаража, вбиральні та сараю, а також колодязь, ворота № 1 та огорожу № 3,4,6;

- за ОСОБА_4 - під літ. - 1- 4 площею 12.2 кв. м..

Цим же рішенням визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2 приміщення в будинку АДРЕСА_2 , позначені на поверховому плані під літ. 2-1 площею 4.3 кв.м., 2-2 площею 3.5 кв.м., 2-3 площею 13.6 кв.м., 2-4 площею 5.7 кв.м., 2-5 площею 8.4 кв. м., 2-6 площею 7.9 кв.м., 2-7 площею 17.7 кв. м., 2-8 площею 12.9 кв. м., 2-9 площею 5.9 кв.м., 2-10 площею 4.4 кв.м., 2-11 площею 12.3 кв.м., бетонні сходи, а також мансардну кімнату, площею 17, 8 кв.м. та господарські приміщення - літню кухню, позначену літерами "Ж" та "З", погріб "Д", колодязь "К", ворота №№ 2,8,9 та огорожу № 5,7, а також зобов'язано органи МБТІ зареєструвати право власності даних осіб на вказане майно.

Своє право власності сторони оформили у встановленому порядку і в квітні та червні 2007 року одержали свідоцтва про право власності на нерухоме майно у відповідних частках.

Зокрема, ОСОБА_4 мав право власності на 6/100 у будинку АДРЕСА_1, а також право у спільній власності подружжя із ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_2.

Додатковим рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 19.02.2009 року вирішено одну із позовних вимог ОСОБА_3, доля якої не була вирішена рішенням від 06.02.2007 року і визнано про право власності ОСОБА_3 на кімнату під літер. 1 - 7, площею 9,3 кв.м. у буд. АДРЕСА_1.

Із матеріалів справи убачається (а.с.68), що КП ЛОР "Червоноградське МБТІ" при оформленні у 2007 році права власності на підставі рішення суду від 06.02.2007 року здійснювало розрахунок часток сторін, у тому числі і ОСОБА_4, не від площі будинку, у яких вони мали право власності, а від загальної площі обох будинків: АДРЕСА_2 (73,6 кв. м. та 114,4 кв. м. відповідно). Відтак, частка ОСОБА_4 у будинку НОМЕР_1 (12,2 кв. м.) помилково була визначена як 6/100, хоч фактично становила 17/100. Ця помилка була виявлена і усунута при виконанні додаткового рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19.02.2009 року.

Як випливає із матеріалів справи, хоч формально частка ОСОБА_4 змінилася після усунення недоліків органу МБТІ, проте фактично він залишився власником того ж самого приміщення під літ. 1-4 площею 12,2 кв. м., яку він набув за рішенням суду і в наступному відчужив за оспорюваним договором дарування

За таких обставин колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для визнання договору дарування від 04.06.2009 року недійсним.

Статтею 215 визначено підстави недійсності правочину. Частиною третьою цієї норми встановлено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Так як майнові права ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 відсутні, то оспорюваний правочин, за яким ОСОБА_4 подарував належні йому 17/100 частин у цьому будинку ОСОБА_3, жодним чином не порушує прав апелянта. В тому числі не порушені права ОСОБА_2 і зміною нумерації кімнати на поверховому плані буд. НОМЕР_1 з літ. 1-4 на літ. 2-13, яку провело Червоноградське МБТІ.

Таким чином колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків місцевого суду і тому рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 317 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: