Справа № 522/859/15-ц
Провадження № 2/522/4012/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2015 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Нікітіной С.І.

при секретарі Віноградовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 1963 р.н. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на ? частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 21.05.2009 між позивачем, його дружиною ОСОБА_3 1963 р.н. та ОСОБА_4 1947 р.н. був укладений договір довічного утримання.

Договір довічного утримання сторони виконували добросовісно.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла дружина позивача ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина. Відповідач письмово відмовився від свого права на спадщину на користь позивача. На підставі п. 14 договору довічного утримання до нього перейшли всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4, у зв'язку з чим обтяження на нерухоме майно, а саме: квартиру у АДРЕСА_1 припинено. Коли позивач звернувся до державного нотаріуса , щоб одержати свідоцтво про право на спадщину йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що відсутня державна реєстрація договору довічного утримання в органах БТІ.

У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, якою позов підтримав у повному обсязі, просив закінчити розгляд справи за його відсутністю та не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач надав до суду заяву про визнання позову та просив розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

21.05.2009 між позивачем, його дружиною ОСОБА_3 1963 р.н. та ОСОБА_4 1947 р.н. був укладений договір довічного утримання, посвідчений ОСОБА_5, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 21.05.2009 року за реєстровим № 328. Згідно з договором ОСОБА_4 передає у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частинах ізольовану двокімнатну квартиру, що знаходиться у АДРЕСА_1, загальною площею 44,7 кв.м., житловою площею 27,5 кв. м., за умови довічного утримання. Зазначена квартира належить ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради 04.10.2000 року № 9104, та зареєстровано у КП «ОМБТІ» в книзі 36-к, номер запису 119.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла дружина позивача ОСОБА_3 Після її смерті до позивача на підставі п. 14 договору довічного утримання перейшли всі права та обов'язки, що належали ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4, у зв'язку з чим обтяження на нерухоме майно, а саме: квартиру у АДРЕСА_1 припинено відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяження, індексний номер: 30540014 від 05.12.2014 року. Після чого право власності на ? частки вказаної квартири було зареєстровано 12.12.2014 року за позивачем відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяження, індексний номер: 31239746.

Відповідно до листа № 3945/02-14 Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, 20.06.2013 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини та надав договір довічного утримання від 21.05.2009 року. При огляді документа встановлено, що в договорі відсутні будь-які відмітки про державну реєстрацію права власності, а згідно чинного законодавства та з тексту договору вбачається, що договір підлягає державній реєстрації.

Згідно з ч. 2 ст. 745 ЦК України договір довічного утримання (догляду), за яким передається набувачеві у власність нерухоме майно, підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача.

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі оцінених в сукупності письмових доказів, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає достовірно встановленим той факт, що між позивачем та ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_4 з іншого, було укладено договір довічного утримання, оскільки позивачем та його дружиною належним чином виконувались зобов'язання по утриманню ОСОБА_4, зокрема і під час хвороби останньої, її матеріальному забезпеченню, похованню, тобто позивач в повному обсязі виконав зобов'язання за вказаним договором, що свідчить про наявність підстав вважати вказаний договір довічного утримання дійсним.

Оскільки позивач є спадкоємцем за законом після смерті своєї дружини, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, але в зв'язку з тим що право власності на підставі договору довічного утримання за померлою ОСОБА_3 на спадкове майно належним чином не було оформлено в органах БТІ, тоді як умови договору довічного утримання виконані між сторонами належним чином, позивач на даний час позбавлений можливості у встановленому законом нотаріальному порядку оформити спадщину, тому суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 213, 214, 215 ЦПК України, ч. 2 ст. 745, 755, ч. 1 ст. 1218 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з часу його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя

09.02.2015