Справа № 758/5097/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Корнієнко Г. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою суду від 30.04.15 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Діамантбанк» про стягнення 20335723,40 грн. - винагороди за виконання трудових обов'язків голови правління Банку.

Одночасно з позовною заявою до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в якій позивач, просив накласти арешт на грошові кошти в межах суми позовних вимог в розмірі 20335723,40 грн., що знаходяться на кореспондентському рахунку ПАТ «Діамантбанк» (МФО 320854, ) №2 в Головному Управлінні Національного банку України по м. Києву і Київській області.

Позовні вимоги та заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що на підставі рішення Спостережної ради АБ «Діамант» викладеного у формі протоколу від 02-2006/06 від 01.02.06, телеграми Головного управління НБУ по м. Києву та Київській області № 09-116/5771 від 15.03.06, наказу ПАТ «Діамантбанк» № 86-К від 15.03.06 ОСОБА_1 вступив на посаду голови правління ПАТ «Діамантбанк».

На дату прийняття на посаду позивача трудовий договір з ним, як це передбачено ч. 1 ст. 24 КЗпП України, у формі контракту не укладався. 30.01.13 на підставі рішення спостережної ради відповідача оформленого протоколом № 01-2013/03 від 30.01.13 між сторонами у справі було укладено трудовий контракт. Згідно п. 4.1 Контракту позивачеві щомісячно виплачується основна заробітна плата в сумі 82825,00 грн., а згідно п. 4.2 Контракту - винагорода в сумі 12000000,00 грн. в день припинення повноважень позивача, як голови правління ПАТ «Діамантбанк».

Рішенням спостережної ради ПАТ «Діамантбанк», викладеним у формі протоколу № 164 від 12.07.13 задоволено заяву позивача від 11.07.13 про звільнення з посади за згодою сторін.

Рішенням спостережної ради ПАТ «Діамантбанк», викладеним у формі протоколу № 165 від 12.07.13, прийнято рішення про виплату позивачеві ще однієї винагороди в сумі 12000000,00 грн. незважаючи на рішення спостережної ради відповідача про виплату винагороди, оформленого протоколом № 01-2013/03 від 30.01.13.

Питання щодо виплати винагороди на користь ОСОБА_1 на підставі рішення спостережної ради ПАТ «Діамантбанк», оформленого протоколом № 165 від 12.07.13 було предметом судового розгляду в Голосіївському районному суді м. Києва. Зокрема, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.14, залишеним без змін судами апеляційної та касаційної інстанції, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення винагороди на підставі рішення за протоколом № 165 від 12.07.13 задоволено в повному обсязі.

Разом з тим, станом на день пред'явлення позову до суду, ПАТ «Діамантбанк» не було сплачено ОСОБА_1 винагороду передбачену п. 4.2 контракту та рішення спостережної ради відповідача, оформленого протоколом № 01-2013/03 від 30.01.13.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 вказав на те, що рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.14, що набрало законної сили, про стягнення на його користь з Банку суми винагороди за протоколом № 165 від 12.07.13 не виконано. Відповідач поєднуючи у собі банківську установу та боржника перешкоджає позивачеві у доступі до поточного рахунку, відмовив йому в перерахуванні коштів до іншого Банку та закритті рахунку, незважаючи на наявність відповідної письмової заяви. Чотири виписки з Банку по одному і тому самому рахунку позивача, станом на 28.11.14, містять різну суму залишу грошових котів. За ініціативи відповідача на грошові кошти позивача, що знаходилися на його рахунку було накладено арешт.

На думку ОСОБА_1 зазначені вище обставини свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у даній конкретній справі, у майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання можливе рішення суду про задоволення позову.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, прийшов до висновку про те, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.06 визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами у справі виник трудовий спір з приводу стягнення грошової винагороди за виконання трудових обов'язків голови правління Банку.

Долучені до заяви про забезпечення позову документи, а саме: заява про закриття рахунку, заява про переведення коштів на інший рахунок, заява про видачу довідку про залишок грошових коштів, відповіді ПАТ «Діамантбанк» на зазначені заяви, виписки з особового рахунку, а також наявні у матеріалах справи рішення судів з приводу неодноразового оскарження ухвали про відкриття провадження у іншій справі на думку суду об'єктивно свідчать про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у даній конкретній справі.

Ч. 3 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що забороняється накладати арешт на кореспондентські рахунки банку.

Разом з тим у чинному листі Національного Банку України від 25.10.01 № 18-211/3950 адресованому територіальним управлінням Національного банку України, комерційним банкам, Асоціації українських банків висловлено позицію про те, що заборонено накладення арешту на кореспондентські рахунки комерційних банків без зазначення конкретної суми, оскільки, враховуючи специфіку комерційних банків, кошти, які знаходяться на їх кореспондентських рахунках, належать не тільки банку і припинення усіх операцій на них зачіпає інтереси як банку, так і його клієнтів. Таким чином, на сьогодні постановами слідчого, санкціонованими прокурором, постановами державного виконавця або рішеннями суду можливе накладення арешту лише на кошти, які знаходяться на кореспондентському рахунку банку, в конкретно визначеній сумі.

Враховуючи вказані вище обставини у своїй сукупності, наявність трудового спору, можливість відповідача вчиняти дії, спрямовані на розпорядження грошовими коштами, позицію Національного Банку України та вимоги ОСОБА_1 про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на кореспондентському рахунку Банку у конкретно визначеній сумі, суд приходить до висновку про задоволення заяви позивача про за забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 (індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючий за адресою: 01033, АДРЕСА_1) від 29.04.15 про забезпечення позову, задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в межах суми позовних вимог в розмірі 20335723, 40 грн. (двадцять мільйонів триста тридцять п'ять тисяч сімсот двадцять три гривні сорок копійок), що знаходиться на кореспондентському рахунку публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» (МФО 320854, , місцезнаходження: 04070, м. Київ, Контрактова площа, 10А) №2 в Головному Управлінні Національного банку України по м. Києву і Київській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала суду є виконавчим документом у розумінні положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Копію ухвали направити для виконання до Головного Управління Національного банку України по м. Києву та Київській області, а сторонам - для відома.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи винні в порушенні заходів забезпечення позову несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяО. В. Васильченко