Номер провадження: 22-ц/785/3116/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комаровська Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого Комаровської Н.В.,

Суддів Гончаренко В.М., Сватаненка В.І.,

З участю секретаря Абалдової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з участю третіх осіб - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розподіл спільного майна подружжя, визнання права власності, стягнення грошової компенсації та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна обєктом спільної сумісної власності подружжя, розподіл майна та виділення майна у власність за апеляційною скаргою ОСОБА_6,ОСОБА_7,ОСОБА_8 на рішення Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 19.12.2014р.,-

в с т а н о в и л а :

10.05.2011 р. ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя, визнання права власності, стягнення грошової компенсації, мотивуючи тим, що 25.12.1982 р. він зареєстрував шлюб з ОСОБА_3

В період шлюбу подружжя придбало наступне майно: квартиру №30 в АДРЕСА_1 в АДРЕСА_2 в м.Ізмаїлі, просп. Леніна, 14, житловий будинок №2-а в м.Ізмаїлі по вул. Новопарковій, 2-а, 123/752 частини житлового домоволодіння, розташованого по вул. Комсомольській, 40 в м.Ізмаїлі, які в подальшому були реконструйовані під нежитлові приміщення готель.

Після уточнення позовних вимог позивач просив розділити спільне майно і виділити йому в натурі у власність квартиру АДРЕСА_3, автомобіль НОМЕР_1, 2010 року, гараж №41 в громадському обєднанні автолюбителів «Ротор» за адресою: м.Ізмаїл, вул. Транспортників,3 в м.Ізмаїлі, а ОСОБА_3 виділити в натурі у власність на 123/752 частини нежитлових приміщень в домоволодінні по вул. Комсомольській, 40 в м. Ізмаїлі Одеської області; стягнути з ОСОБА_3 грошову компенсацію за 123/752 частини домоволодіння по вул. Комсомольській, 40 в м. Ізмаїлі Одеської

області в сумі 190 000 грн., зобовязавши ОСОБА_3 сплатити вказану суму в строк до 19.12.2015 року.

11.03.2014 р. відповідач ОСОБА_3 пред*явила зустрічний позов про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та розподіл майна подружжя, і після зміни позовних вимог просила суд визнати обєктом спільної сумісної власності подружжя 123/752 частин нежитлових будівель по вул. Комсомольській,40 в м. Ізмаїлі Одеської області, провести розподіл майна та виділити їй у власність 123/752 частин нежитлових будівель по вул. Комсомольській,40 в м. Ізмаїлі Одеської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_9 не зявились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, змінені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 визнали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_10 в судове засідання також не зявились, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, змінені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та позовні вимоги ОСОБА_2 визнали у повному обсязі.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, надали заяви, в яких не заперечують проти визнання за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_3 та не заперечують щодо задоволення уточнених позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Рішенням Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 19.12.2014р. позови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,ОСОБА_7 та ОСОБА_8Є просять про скасування рішення,мотивуючи тим,що оскаржуваним рішення порушені їх права.

Сторони по справі рішення суду не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,заперечення на апеляційну скаргу ,розглянувши матеріали справи,перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах апеляційної скарги та заявлених вимог,колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається,що апелянти ОСОБА_6,ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є власниками 949/27072 частин домоволодіння,розташованого за адресою : м.Ізмаїл Одеської області, вул.Комсомольська,40,що підтверджується витягом з Реєстру реєстрації права власності на нерухоме майно та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.05.2005р. Кожному з апелянтів належить зазначена частка на праві спільної часткової власності ( т.4,а.с.143,144).

Згідно довідки Ізмаїльського МБТІ від 27.03.2015р. за ОСОБА_3 зареєстровані 4/47 частин житлового домоволодіння № 40 по вул.Комсомольській м.Ізмаїл на підставі договору дарування від 16.10.2003р., та 59/752 частин житлового домоволодіння за цією ж адресою на підставі договору міни від 16.03.2004р., рішенням виконкому Ізмаїльської міськради 123/752 частин ( 4/47+59/752) виключені із житлового фонду,рішенням виконкому Ізмаїльської міськради № 714 від 17.05.2005р. ОСОБА_3 надано дозвіл на реконструкцію 123/752 частин нежитлових приміщень ( т.4.а.с.160).

Рішенням Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 19.12.2014р. здійснений розділ майна подружжя ОСОБА_3 та виділено у власність ОСОБА_3 123/752 частин нежитлових будівель по вул.Комсомольській,40 м.Ізмаїл.

Звертаючись із апеляційною скаргою на зазначене рішення, ОСОБА_6,ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вважали,що їх право порушено, оскільки

ОСОБА_3захопила частину належних їм приміщень,які увійшли в 123/752 частин нежитлових приміщень,розташованих по вул.Комсомольській,40 м.Ізмаїл.

В обгрунтування своїх доводів апелянти послались на ухвалу Верховного Суду України від 20.05.2009 р. по справі за позовом ОСОБА_6,ОСОБА_7,ОСОБА_11,ОСОБА_8 до ОСОБА_3 та інших про усунення перешкод в користуванні об*єктами права власності та відшкодування шкоди,зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6,ОСОБА_7 на інших про усунення перешкод в користуванні будівлею,відшкодування моральної шкоди.в якій зазначено про те,що відповідно до технічного паспорту на квартиру сім*ї ОСОБА_7 в процесі приватизації сім*ї ОСОБА_7 передано у власність вхід в підвал та комору в підвалі,а за листом Ізмаїльського МБТІ в рахунок частки сім*ї ОСОБА_7 увійшли комори в підвалі №№ 8,9,а також 1/3 частка приміщення 2 та 10,1/3 частка входу в підвал.

Зазначеною ухвалою Верховного Суду України від 20.05.2009р. скасовано рішення Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 29.07.2008р. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 03.12.2008р. в частині вирішення позовних вимог позивачів ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні власністю та в цій частині справу передано на новий розгляді до суду першої інстанції.

Ухвалою Ізмаїльського міськрауйсуду Одеської області від 08.11.2010р. об*єднані в одне провадження справи за позовом ОСОБА_6,ОСОБА_7,ОСОБА_11ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні коморами в підвалі та частиною входу в підвал та за позовом ОСОБА_12 про виділ частки в натурі,припинення права спільної часткової власності та визнання права власності ( т.4.а.с.116).

По даній справі судом була призначена судова будівельно-технічна експертиза,про що постановлена ухвала Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 19.03.2013р.,яка не була проведена на 09.10.2014р. ( т.4.а.с.117).

Таким чином, матеріали справи свідчать про те,що на час подачі апеляційної скарги ОСОБА_6,ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на рішення Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 19.12.2014р. про розділ майна подружжя ОСОБА_12 питання про виділ в натурі комор в підвалі № 8,9 ,1/3 частки приміщення 2 та 10,1/3 частки входу в підвал не вирішувалось ,питання про зміну часток в праві власності сім*ї ОСОБА_8 та ОСОБА_3 або їх перерозподіл не порушувалось,рішення суду щодо встановлення факту захоплення ОСОБА_3 будь яких приміщень,належних сім*ї ОСОБА_8 ,не ухвалювалось.

На час подачі ОСОБА_8 апеляційної скарги не закінчений і розгляд справи за позовом ОСОБА_6,ОСОБА_7,ОСОБА_11ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні коморами в підвалі та частиною входу в підвал та за позовом ОСОБА_12 про виділ частки в натурі,припинення права спільної часткової власності та визнання права власності,предметом розгляду якої є спірні нежитлові приміщення.

При таких обставинах колегія суддів вважає,що апелянти ОСОБА_6,ОСОБА_7,ОСОБА_8 не довели того ,що рішенням Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 19.12.2014р.,яке вони оскаржили,порушено їх право власності на належні їм нежитлові приміщення,та довод їх апеляційної скарги про доведеність факту захоплення ОСОБА_3 належних їм нежитлових приміщень є передчасним.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи,що ОСОБА_6 ОСОБА_7,ОСОБА_8 не навели в апеляційній скарзі доводів,які б свідчили про порушення їх права власності,а сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - рішення не оскаржили,судова колегія дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення оскаржуваного рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1.п.1,308 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6,ОСОБА_7,ОСОБА_8 відхилити, рішення Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 19.12.2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.В.Комаровська

Судді: В.М.Гончаренко

ОСОБА_13