Апеляційний суд міста Києва
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В., Болотова Є.В.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року в справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно сплачених грошових сум.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року відмовлено в задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно сплачених грошових сум.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не було застосовано положення ст. 1212 ЦК України, які підлягали застосуванню, оскільки відповідачем отримано грошові кошти без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) за період з 31 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року в сумі 719,87 грн., і ці кошти мають бути повернуті позивачу.

У судове засідання апеляційного суду сторони не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому процесуальним законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що при призначенні відповідачу ОСОБА_1 пенсії за віком з 31 жовтня 2014 року Управлінням Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва помилково введено заробітну плату за грудень 2003 року та за період з липня по грудень 2000 року помилково введено подвійно зараховану заробітну плату.

Пенсійну справу відповідача було приведено у відповідність та виключено з протоколу заробітної плати грудень 2003 року, а також виключено із протоколу заробітної плати подвійно зараховану заробітну плату.

У зв'язку із зазначеним виникла переплата пенсії відповідачу за період з 31 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року у розмірі 719,87 грн.

10 березня 2015 року Управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом №293 звернулось до Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва для вирішення питань про відшкодування переплати пенсії (безпідставно одержаних коштів) пенсіонера ОСОБА_1.

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись в обґрунтування позовних вимог на наведені обставини, просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на підставі ст. ст. 1212, 1213 ЦК України безпідставно сплачену грошову суму пенсії в розмірі 719,87 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для стягнення грошових коштів з відповідача в порядку ст. 1212 ЦК України.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

З доводами апеляційної скарги про те, що сума переплаченої відповідачу пенсії є безпідставно набутим майном, яке підлягає поверненню на підставі ст. ст. 1212, 1213 ЦК України, судова колегія не погоджується, зважаючи на те, що відповідно до положень ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набута пенсія, якщо її виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

У даному випадку позивачем була виплачена пенсія відповідачеві добровільно та за відсутності недобросовісності з боку відповідача, що не заперечувалось позивачем у позовній заяві та в апеляційній скарзі.

Виходячи з обґрунтування позовних вимог та апеляційної скарги, судова колегія вважає, що допущену позивачем помилку при визначенні розміру пенсії відповідача, а саме застосування неналежних вихідних даних (розміру зарплати за інший період, подвійного розміру зарплати) не є рахунковою помилкою позивача, у зв'язку з якою може бути повернуто суму переплаченої пенсії. На думку судової колегії, рахунковою помилкою є помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв'язку з використанням несправної техніки, і доказів на підтвердження того, що позивачем була допущена саме така помилка при визначенні розміру пенсії відповідача не надавалось, в той же час не можна визнати рахунковою помилкою застосування неправильних методик розрахунку чи застосування неправильних вихідних даних для проведення обчислень.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва відхилити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: