Справа № 175/4461/14-ц
Провадження № 2/175/1698/14
Рішення

Іменем України

24 квітня 2015 року смт. Ювілейне

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шабанова А.М.,

за участю секретаря Ратушної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, третя особа: Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області,

встановив:

Позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з зазначеною позовною заявою, яку уточнено, та згідно уточнених позовних вимог просила: усунути перешкоди у користуванні відчдчудженими в неї 2,6345% загальної площі земельної ділянки шляхом відновлення меж земельної ділянки в натурі і передачи на зберігання межових знаків з оформленням відповідного акту, підписаного всіма сторонами, та винесення рішення на цій підставі змін до кадастрової документації.

В обґрунтування своїх позовних вимог в уточненій позовній заяві зазначається, що їй на підставі договору купівлі-продажу належить земельна ділянка площею 800 кв. м., що розташована на території Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у с. Олександрівка по вул. Червоноселищна, 106, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства. Рішенням виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області № 19 від 19 березня 2014 року належній мені земельній ділянці площею 0,080 га присвоєно адресу: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Олександрівка, вул. Польова, 6-а. Коли у 2014 року вона звернулася до державного кадастрового реєстратора Держземагентства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, виявилося, що ОСОБА_2 розширив кордони своєї земельної ділянки за рахунок її земельної ділянки у розмірі два погонні метри. Згідно рішення реєстратора № РВ-014 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, площа її земельної ділянки із земельною ділянкою відповідача співпадає у перетині на 2,6345%, оскільки вирішити питання у позасудовому порядку не передбачається можливим, вона звернулась до суду з даною позовною заявою.

Від відповідача Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області на адресу суду надійшла заява щодо розгляду цивільної справи без участі їхнього представника, за наявними у справі матеріалами, відповідно до чинного законодавства (а.с. 27).

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, зазначені в уточненій позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на заперечення, які містяться в матеріалах справи, зокрема на сплив позовної давності, та безпідставність заявлених вимог, оскільки межі земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 були належним чином встановлені та погоджені землевласниками відповідно до Акту встановлення меж земельної ділянки, що передається у приватну власність від 20 червня 1997 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, укладеним 31 березня 2000 року між ОСОБА_3 Никифорвною та ОСОБА_1, на підставі якого видано державний акт на право приватної власності на землю серії ДП № 042580, ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 800 кв. м., що розташована на території Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у с. Олександрівка по вул. Червоноселищна, 106, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії ДП № 042580 (а.с. 15).

Рішенням виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області № 19 від 19 березня 2014 року належній мені земельній ділянці площею 0,080 га присвоєно адресу: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Олександрівка, вул. Польова, 6-а, що підтверджується копією відповідного рішення (а.с. 12).

Відповідно до ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка, що належить ОСОБА_2 належить йому на підставі рішення виконкому Олександрівської сільської ради народних депутатів від 21 травня 1997 року, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ДП № 15855 (а.с.36).

Посилання представника позивача на те, що відповідачем, ОСОБА_2, було порушено права та інтереси позивача, оскільки ним не було погоджено з нею межі належної йому земельної ділянки, спростовується Актом встановлення меж земельної ділянки, що передається у приватну власність ОСОБА_2 від 20 червня 1997 року (а.с. 35).

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» згідно зі статтею 257 ЦК України, у спорах про захист прав власників земельних ділянок застосовується позовна давність тривалістю у три роки, якщо інше не передбачено законом. Якщо для певних правовідносин, пов'язаних зі здійсненням, права власності на землю чи користування нею, законом встановлено інші строки звернення до суду за вирішенням спору, застосовуються ці строки.

Таким чином, оскільки межі земельної ділянки ОСОБА_2, з моменту оформлення та передачі йому у приватну власність земельної ділянки, межі якої не змінювались, що в судовому засіданні визнавалось сторонами по справі, позивач, при отриманні державного акту на право приватної власності на землю, виданого 04 травня 2000 року на ім'я ОСОБА_1, був обізнаний з її межами та з 2000 року визнавав дані межі, і саме з 04 травня 200 року починається строк позовної давності.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 319, 391 ЦК України, ст.ст. 90, 125, 152 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, третя особа: Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.М. Шабанов