Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2114/15-ц
Провадження №: 2/332/825/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого - судді Андрюшиної Л.А. при секретарі Івановій Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

3-я особа: орган опіки та піклування районної

адміністрації Запорізької міської ради по

Заводському району

про усунення перешкод у вихованні дитини ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про усунення перешкод у вихованні дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.10.2008 року вони з відповідачкою уклали шлюб, але сумісне життя у них не склалося та рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2012 року шлюб між ними було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 01.10.2012 року. Від шлюбу з відповідачкою вони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розлучення проживає з відповідачкою. З 2014 року відповідачка почала чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином і останній раз він мав змогу поспілкуватися з дитиною ІНФОРМАЦІЯ_2 на дні народженні. У 2014 році відповідачка змінила місце проживання та мешкає зі своїм новим чоловіком. Від спілкування з ним відповідачка ухиляється, змінила номер телефону. Коли він дізнався де вона проживає та спробував поспілкуватися з сином, відповідачка схопила дитину та побігла до під»їзду де зачинилася. Також, коли вона бачить його машину у дворі будинку де мешкає, то також бігом тікає з дитиною до під»їзду і таке відбувалося неодноразово. Спроби домовитися про спілкування з сином за допомогою родичів також виявилися марними. У зв»язку з цим, він у поточному році звернувся до органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району із заявою про визначення способу його участі у вихованні сина, але відповідачка виклик на засідання комісії з питань захисту прав дитини проігнорувала. Таким чином, він вважає за необхідне встановити порядок спілкування з його сином за допомогою судового рішення, оскільки відповідно до вимог ст. 159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Просить суд зобов'язати відповідачку ОСОБА_2 надати йому можливість спілкуватися з його сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити способи його участі у вихованні дитини наступним чином: перший та третій вихідні дні кожного місяця року з десятої години суботи до сімнадцятої години неділі з правом забирати сина з дитячого дошкільного закладу та школи; перша половина осінніх, зимових та весняних канікул, половина тривалості літніх канікул.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Пояснення суду в обґрунтування позовних вимог надав аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та додатково зазначив, що на теперішній час відповідачка з»явилася на засідання комісії з питань захисту прав дитини і органом опіки та піклування був наданий висновок про встановлення графіку його спілкування з сином. З цим графіком він погоджується.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Суду пояснила, що вона погоджується з встановленим органом опіки та піклування графіком спілкування позивача ОСОБА_1 з їх малолітньою дитиною ОСОБА_3.

Представник 3-ої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району Іванченко О.С., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні пояснила, що відповідно до висновку та рішення від 27.08.2015 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити графік спілкування батька ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 наступним чином: перші та треті вихідні кожного місяця з 20.00години суботи до 17.00години неділі, а також половину літнього періоду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника 3-ої особи та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, тому до таких правовідносин слід застосувати положення Сімейного кодексу України в частині, що регулюють питання особистих немайнових прав батьків щодо їх дитини та Закон України «Про охорону дитинства». Згідно ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім»ї разом з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до положень ст.ст. 141, 151, 155 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, які не суперечать закону, моральним засадам суспільства. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2012 року, яке набрало законної сили 01.10.2012 року, шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 було розірвано(а.с.4). Згідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_1 встановлено, що сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.6). Дитина після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з матір»ю -відповідачкою ОСОБА_2.

Положеннями статті 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. У відповідності до ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до вимог ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Судом встановлено, що до звернення з позовної заявою до суду, позивач ОСОБА_1 звертався з заявою до органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району щодо встановлення графіку спілкування з малолітнім сином ОСОБА_3, яка була розглянута 14.05.2015 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. У зв»язку з неявкою ОСОБА_2 на засідання комісії, висновок щодо визначення порядку спілкування з дитиною не був підготовлений та графік спілкування з дитиною не встановлений. ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до суду(а.с.5).

Згідно висновку про встановлення графіку спілкування ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3, наданого 27.08.2015 року органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, виходячи з інтересів малолітньої дитини, районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування вирішила вважати за доцільне встановити графік спілкування батька ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1: перші та треті вихідні кожного місяця з 10.00години суботи до 17.00години неділі, а також половину літнього періоду.

Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров»я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Надані під час судового засідання пояснення сторін вказують на те, що позивач ОСОБА_1 бажає брати участь у вихованні сина, сумлінно ставиться до виконання батьківських обов'язків, але відповідачка ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною.

З урахуванням вищевикладеного, а також враховуючи висновок органу опіки та піклування про встановлення графіку спілкування батька з малолітнім сином, який на думку суду, на даний час максимально відповідатиме інтересам дитини, суд дійшов висновку, що для забезпечення інтересів дитини, з метою створення умов для виконання батьком, який проживає окремо, обов'язків з виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування з сином, необхідно визначити спосіб участі позивача у вихованні малолітнього сина шляхом систематичного спілкування з ним.

При визначені часу спілкування позивача з малолітнім сином, суд враховує, що позивач як батько має право на особисте спілкування з дитиною, а також суд враховує вікові особливості дитини і вважає, що в цьому віці вимоги позивача щодо спілкування з сином наодинці без присутності матері у перші та треті вихідні кожного місяця з 10.00год. суботи до 17.00год. неділі, а також половину літнього періоду не суперечить інтересам дитини, не перешкоджає її нормальному розвитку і відповідає обсягу обов'язків та прав батька щодо сина. При цьому з урахуванням обсягу позовних вимог необхідно зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 157 СК України відповідачка не має права перешкоджати позивачу спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні.

Керуючись ст.ст. 157, 159 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10,11,60,209,212,213-215,218 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов»язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 наступним чином: перші та треті вихідні кожного місяця з 10.00години суботи до 17.00години неділі, а також половину літнього періоду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя Андрюшина Л.А.