Справа №263/4460/14ц
Провадження №2/263/178/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2015 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Ікорської Є.С. при секретарі Корзініній О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у травні 2014 р. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він отримав ордер на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1. 14.10.1999 року вказана квартира була приватизована на позивача та відповідачів. Після цього їм було видано свідоцтво про право власності на вказану квартиру. З 1999 року у позивача з відповідачами склалися неприязні відносини та відповідачі відмовляються сплачувати будь-які кошти на догляд, утримання квартири, що передбачено чинним законодавством України. За період з жовтня 1999 року по жовтень (включно ) 2013 року позивачем було витрачено 60000,00 гри., які пов'язані з утриманням спільного майна сторін. Отже виходячи з цього відповідачі з суми 60000,00 грн. повинні сплатити позивачу 48000,00 грн., оскільки йому належить ? частина квартири, а відповідачам 3/4 частини квартири.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 18.07.2014 р. позов було задоволено, ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14.11.2014 р. вищезазначене рішення скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні уточнив позовні вимоги з урахуванням зміни прізвища відповідачки ОСОБА_4, а також розрахувавши суму у межах позовної давності та відповідно до кількості власників квартири з урахуванням їх прописки, що впливає на нарахування комунальних платежів відповідно до зареєстрованих у приміщенні мешканців. Просив стягнути за період з 15.05.2011 р. з ОСОБА_2 суму в розмірі 6293,67 грн., з ОСОБА_3 суму в розмірі 6293,67 грн.,з ОСОБА_4 суму в розмірі 2466,22 грн., поклавши на відповідачів судові витрати. Зменшивши позовні вимоги, просив стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 витрати на утримання нерухомого майна по 5300 грн. з кожного, а з ОСОБА_4 - 2400 грн.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні присутня, від неї є заява про розгляд справи за її відсутності (т.2 а.с.60).

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3, представник відповідачки ОСОБА_2- ОСОБА_7 у судовому засіданні наполягали на застосуванні строку позовної давності та розрахунку суми відповідно до прописаних у квартирі мешканців. Також просили врахувати наявність розписок щодо сплати позивачу 6000 грн. та 7000 грн.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14.10.1999 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (т.1 а.с.6).

Згідно з особовим рахунком №6545 від 14.10.1999 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (т. 1 а.с.8).

З договору купівлі-продажу вбачається, що позивач продав належну йому частку квартири 16.07.2014 р. (т.2 а.с.49), отже суд погоджується з періодом стягнення витрат на утримання квартири, понесених позивачем та фактично підтверджених наданими суду довідками комунальних служб, а саме - з 15.05.2011 р. по 15.07.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

З наведеної норми вбачається, що особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 частини 2 ст. 16 ЦК України).

Витрати на утримання будинку та прибудинкової території (квартплата), витрати на централізоване опалення квартири, пов'язані з утриманням спільного майна сторін. Нарахування плати за надання цих послуг не залежить від кількості споживачів, що мешкають (зареєстровані) в квартирі, зазначені послуги пов'язані саме з обслуговуванням майна, співвласниками якого є також відповідачі, у зв'язку з чим позивач має право на відшкодування суми витрачених на утримання спільного майна.

Згідно зі ст. 179 Житлового кодексу УРСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням Правил користування приміщенням житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються КМУ.

Пунктом 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків i прибудинковими територіями» встановлено, що власники квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до норм ст. ст. 541,543 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Оскільки відповідачі є власниками у дольовому співвідношенні, то з них підлягають стягненню витрати на утримання майна відповідно до частки кожного.

Суд не враховує наявність розписок щодо сплати позивачу 6000 грн. та 7000 грн. ОСОБА_3, оскільки друкована форма розписки не відповідає вимогами до рукописного тексту розписки, а позивач не підтверджує її видачу (т.2 а.с.65). Текст розписки на 7000 грн. не містить відомостей про отримання позивачем суми на відшкодування витрат, сплачених ним на утримання квартири, а лише посилання на те, що ця сума є передплатою за продаж частки квартири (т.2 а.с.43).

Враховуючи, що в процесі вирішення справи сторони дійшли домовленості на підставі взаємних поступок, представник позивача надав суду заяву про зменшення позовних вимог, зокрема просив стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 витрати на утримання нерухомого майна по 5300 грн. з кожного, а з ОСОБА_4 - 2400 грн. Відповідно до заяв ОСОБА_3 та представника відповідачів такі суми узгоджені сторонами.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача витрати на судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 10, 11, 59, 60, 88,169, 212-215 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,ст.541,543 ЦК України, ст.151,162, 179 ЖК України, Правилами користування приміщеннями житлових будинків i прибудинковими територіями, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на утримання нерухомого майна в розмірі 5300 грн. та судовий збір 99,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на утримання нерухомого майна в розмірі 5300 грн. та судовий збір 99,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на утримання нерухомого майна в розмірі 2400 грн. та судовий збір 45 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Є.С. Ікорська