Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.02.2015 м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача :Куцина М. М.,

суддів - Бондаренка Ю.О., Собослоя Г. Г.,

при секретарі: Маринець Д. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Виноградівського районного суду від 22 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, де третя особа - Публічне акціонерне товариство „Дельта Банк", про розірвання попереднього договору купівлі- продажу та усунення перешкод у праві власності шляхом виселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, де третя особа - Публічне акціонерне товариство „ Дельта Банк", про внесення змін до попереднього договору купівлі- продажу,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2, де третя особа - Публічне акціонерне товариство „ Дельта Банк", про розірвання попереднього договору купівлі - продажу та усунення перешкод у праві власності шляхом виселення .

Позов мотивовано тим, що позивач на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі- продажу від 22.11.2007 року є власником квартири АДРЕСА_1 Закарпатської області.

Позивачем придбано зазначену вище квартиру за кошти, отримані за кредитним договором № 416/ФКВ-07 від 23.11.2007 року, укладеним між ним та ТОВ "Український промисловий банк" в розмірі 24. 700.00 доларів США з процентною ставкою 11.89 % річних за користування кредитом із строком повернення до 22.11.2032 року .

23 листопада 2007 року, з метою забезпечення виконання ОСОБА_3 кредитного договору, між ОСОБА_4 та ТОВ "Український промисловий банк" був укладений договір поруки.

23 листопада 2007 року для забезпечення виконання кредитного зобов'язання з позивачем по справі ОСОБА_3 та ТОВ "Український промисловий банк" було укладено договір іпотеки спірної квартири.

30 червня 2010 року, у зв'язку з ліквідацією кредитора, між ТОВ "Український промисловий банк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань, і кредитором по даному кредитному договору виступає ПАТ "Дельта Банк".

13.01.2011 року між сторонами було укладено попередній нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу спірної квартири, відповідно до якого позивач зобов'язався не пізніше 01.12.2032 року укласти основний договір купівлі з відповідачкою по справі , тобто продати належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 Закарпатської області , а відповідачка зобов'язалася виконувати в повному обсязі кредитні зобов'язання за кредитним договором № 416/ФКВ-07 від 23.11.2007 року, згідно з яким позивач отримав цільовий кредит для придбання житла у ТОВ "Український промисловий банк" в розмірі 24.700 .00 доларів США на строк до 22.11.2032 року.

Цим попереднім договором купівлі-продажу визначено вартість спірної квартири у сумі 28 тис. доларів США.

Відповідно до п. 3 попереднього договору купівлі - продажу від 13.01.2011 року, на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення основного договору відповідачка передала, а позивач отримав гроші в розмірі 3980 гривень, що на момент укладання договору становило 500 доларів США., а пунктом 4 сторони обумовили, що дана сума розцінюється ними як аванс в рахунок наступного основного договору.

Згідно з п. 5 даного договору сторони домовились, що сума авансу, визначеного в п. 3 цього договору, буде збільшуватись щомісячно, починаючи з 13.01.2011 року, на гривневий еквівалент суми щомісячного платежу відповідно до кредитного договору № 416/ФКВ-07 від 23.11.2007 року з усіма можливими змінами та доповненнями укладеного ОСОБА_3 з ТОВ "Український промисловий банк.

Відповідач, відповідно до п. 6 до цього попереднього договору, зобов'язався повернути банку у повному обсязі кредитні кошти по кредитному договору № 416/ФКВ-07 від 23.11.2007 року .

Позивач умови договору щодо передачі відповідачці квартири для проживання виконав та передав їй квартиру, де вона проживає і на теперішній час.

Однак, відповідачем по справі умови договору не виконуються, щомісячна сплата по кредитному договору не здійснюється, у зв'язку з чим банк вже двічі звертався з позовом до суду про стягнення з нього заборгованості по кредитному договору.

Погасити прострочену заборгованість позивач не міг, а відповідачка з метою уникнення можливості продажі квартири банком, оплатила прострочену заборгованість.

Позивачем було письмово повідомлено відповідача про розірвання умов попереднього договору купівлі -продажу в односторонньому порядку у зв'язку з невиконанням нею умов договору.

У лютому та березні 2014 року позивач письмово повідомляв відповідача про відмову в односторонньому порядку від умов попереднього договору та вимагав її виселення з квартири АДРЕСА_1

Позивач, посилаючись на зазначені у позовній заяві обставини справи, та з підстав, передбачених ч.1 ст.316, ч.1 ст.319, ст.ст. 379, 382, 383, 391, 651 ЦК України, просив в судів першої інстанції визнати розірваним попередній договір купівлі- продажу, укладений 13 січня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Усунути перешкоди у здійсненні права власності на нерухоме майно шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 м. Виноградів Закарпатської області.

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ПАТ "Дельта Банк", про внесення змін до попереднього договору купівлі продажу.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 23 вересня 2014 року даний зустрічний позов об'єднано в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічний позов мотивовано тим, що 13.01.2011 року між сторонами було укладено попередній договір купівлі- продажу квартири, відповідно до якого позивач зобов'язався не пізніше 01.12.2032 року укласти з відповідачкою основний договір купівлі- продажу квартири АДРЕСА_1 Закарпатської області, а відповідачка зобов'язалася виконувати в повному обсязі кредитні зобов'язання за кредитним договором № 416/ФКВ-07 від 23.11.2007 року, згідно з яким позивач отримав цільовий кредит для придбання житла у ТОВ "Український промисловий банк" в розмірі 24700 доларів США на строк до 22.11.2032 року.

Відповідачка посилається на те, що про умови кредитного договору та про передачу активів з ТОВ "Укрпромбанк" до ПАТ "Дельта Банк" вона дізналася лише із надісланих їй матеріалів позову.

Відповідачка вважає, що позивачем передано спірну квартиру для її проживання на виконання умов договору, а тому відсутні правові підстави, для її виселення з квартири, передбачені ст. ст. 116,117 ЖК України.

Відповідачка посилається на те, що починаючи з лютого 2011 року по серпень 2014 року нею на виконання зазначеного договору сплачено по кредиту 16. 644. 00 доларів США, а тому не має підстав для розірвання попереднього договору купівлі-продажу спірної квартири у зв'язку із її ухиленням від сплати по кредиту.

Також, ОСОБА_2, посилаючись на те, що права та обов'язки кредитора перейшли до ПАТ "Дельта Банк, вважає за необхідне замінити в договорі кредитора з ТОВ "Український промисловий банк" на ПАТ "Дельта Банк".

В подальшому, ОСОБА_2, посилаючись на зазначені у зустрічній позовній заяві обставини справи, та з підстав, передбачених ст. ст.3, 4, 15, 16, 27, 319, 321, 344, 546, ч.2 ст. 651, 627, 635, 638, 657, 658, 655-657, 658, 655-657 ЦК України, просила в суді першої інстанції внести зміни до попереднього договору купівлі- продажу двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 у м. Виноградів, посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу від 13 січня 2011 року і зареєстрованого в реєстрі за № 288, зокрема в п. 5. п. п. А, Б, п.6, п.7 вказаний "Товариство з обмеженою відповідальністю" "Український промисловий банк" необхідно замінити на ПАТ „ Дельта Банк ".

Рішенням Виноградівського районного суду від 22 жовтня 2014 року первісний позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано попередній договір купівлі - продажу, укладений 13.01.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, Виноградівського району Закарпатської області - розірваним.

Усунуто перешкоди у здійсненні права власності на нерухоме майно ОСОБА_3 шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 Закарпатської області.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2- відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 не погодилася з рішенням суду першої інстанції і оскаржила це рішення у апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити та задовольнити зустрічний позов.

Інші особи, які брали участь у справі, рішення місцевого суду у апеляційному порядку не оскаржили.

Апелянт та його представник у суді апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі.

Позивач та його представник в суді апеляційної інстанції вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які з'явилися по справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Задовольняючи первісний позов та визнаючи попередній договір купівлі- продажу спірної квартири розірваним з підстав , передбачених ч.1 ст. 635 та ч.1 ст.651 ЦК України, місцевий суд вважав доведеним факт істотного порушення відповідачем п. 7 цього попереднього договору , у зв'язку із несплатою повного щомісячного платежу протягом двох місяців кредитного зобов'язання позивача за кредитним договором та покладаючи обов'язок на відповідача по усуненню перешкод у користуванні правом власності на спірну квартиру шляхом виселення відповідача із спірної квартири.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, місцевий суд виходив з того, що відповідач не є стороною кредитної угоди, а заміна кредитора у кредитному зобов'язанні не порушує права та обов'язки відповідача, як сторони у спірному попередньому договорі.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже, місцевий суд, ухвалюючи рішення про задоволення первісного позову, на порушення вимог ст. ст. 212, 214, 303 ЦПК України на зазначені положення цивільного законодавства уваги не звернув, не з'ясував зміст цивільних прав та обов'язків сторін відповідно до умов нотаріально посвідченого між сторонами по справі попереднього договору купівлі- продажу квартири та вимог чинного законодавства, ступінь та належність виконання договірних зобов'язань кожною зі сторін, передбачену попереднім договором та законом, відповідальність за порушення умов договору, не проаналізував докази, що надані сторонами у підтвердження їх вимог та заперечень в частині додержання належного виконання умов договору.

З'ясування зазначених обставин та їх належна оцінка має значення для правильного вирішення справи, а тому ухвалення судом рішення без їх з'ясування та оцінки є помилковим.

Судова колегія не може погодитися з висновком місцевого суду у частині вирішення первісного позову, оскільки у цій частині рішення суду не відповідає нормам процесуального та матеріального права.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого суду, який, розглядаючи зустрічний позов по справі, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

Рішення місцевого суду у частині вирішення первісного позову підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Однією з встановлених ч. 2 ст. 11 ЦК України підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ч. 1 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Правилами ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення другою стороною та в інших випадках, встановлених договром або законом.

Судом апеляційної інстанції встановлені наступні факти.

Позивач, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі- продажу від 22.11.2007 року, є власником квартири АДРЕСА_1 в м. Виноградів Закарпатської області.

Позивачем придбано вищезазначену квартиру за кредитні кошти, отримані ним за кредитним договором за № 416/ФКВ-07 від 23.11.2007 року, укладеного між ним та ТОВ "Український промисловий банк" в розмірі 24. 700.00 доларів США з процентною ставкою за користування кредитом 11.89 % річних , із строком повернення до 22.11.2032 року .

23 листопада 2007 року, з метою забезпечення виконання ОСОБА_3 кредитного договору, між ОСОБА_4 та ТОВ "Український промисловий банк" був укладений договір поруки.

23 листопада 2007 року для забезпечення виконання кредитного зобов'язання , з позивачем по справі ОСОБА_3 та ТОВ "Український промисловий банк" було укладено договір іпотеки спірної квартири.

30 червня 2010 року, у зв'язку з ліквідацією кредитора між ТОВ "Український промисловий банк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань, і кредитором по даному кредитному договору виступає ПАТ "Дельта Банк".

13.01.2011 року між сторонами було укладено попередній нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу спірної квартири, відповідно до якого позивач зобов'язався не пізніше 01.12.2032 року укласти основний договір купівлі з відповідачкою по справі , тобто продати належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 Закарпатської області , а відповідачка зобов'язалася виконувати в повному обсязі кредитні зобов'язання за кредитним договором № 416/ФКВ-07 від 23.11.2007 року, згідно з яким позивач отримав цільовий кредит для придбання житла у ТОВ "Український промисловий банк" в розмірі 24.700 .00 доларів США на строк до 22.11.2032 року.

Цим попереднім договором купівлі- продажу визначено вартість спірної квартири у сумі 28 тис. доларів США.

Відповідно до п. 3 попереднього договору купівлі продажу від 13.01.2011 року, на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення основного договору відповідачка передала, а позивач отримав гроші в розмірі 3980 гривень, що на момент укладання договору становило 500 доларів США., а пунктом 4 сторони обумовили, що дана сума розцінюється ними як аванс в рахунок наступного основного договору.

Згідно з п. 5 даного договору сторони домовились, що сума авансу, визначеного в п. 3 цього договору, буде збільшуватись щомісячно, починаючи з 13.01.2011 року на гривневий еквівалент суми щомісячного платежу, відповідно до кредитного договору № 416/ФКВ-07 від 23.11.2007 року з усіма можливими змінами та доповненнями, укладеного ОСОБА_3 з ТОВ "Український промисловий банк".

Позивачем у суді першої та апеляційної визнається факт того, що він на виконання умов попереднього договору, передав відповідачці квартиру, вселивши її для проживання , де вона проживає і до теперішнього часу.

Пунктом 6 попереднього договору купівлі- продажу визначено обов'язкові умови для укладання основного договору, а саме, щомісячна, з моменту підписання попереднього договору купівлі - продажу, своєчасна сплата відповідачкою відсотків, страхування майна з нульовою франшизою, сплату штрафів, пені, санкцій, що випливають з виконання зобов'язань за кредитним договором.

Вимогами п. 7 попереднього договору купівлі продажу, передбачено, що у разі несплати відповідачкою повного щомісячного платежу протягом двох місяців по кредитному договору, порушення інших умов, вказаних в п.6 цього Сторона 1 договору, тобто позивач, за первісним позовом вправі в односторонньому порядку відмовитись від умов попереднього договору без повернення суми авансу Стороні 2 , тобто відповідачу. Крім того, Сторона 2 зобов'язана сплатити Стороні 1 за неналежне виконання зобов'язань за попереднім договором штраф у розмірі 100 відсотків авансу, про отримання якого Сторона 1 надає розписку.

Позивачем було письмово повідомлено відповідача про розірвання умов попереднього договору купівлі продажу в односторонньому порядку у зв'язку з невиконанням нею умов договору.

У лютому та березні 2014 року позивач письмово повідомляв відповідача про відмову в односторонньому порядку від умов попереднього договору та вимагав її виселення з квартири АДРЕСА_1

Підставою для розірвання попереднього договору купівлі- продажу квартири була вимога позивача, як сторони, у зв'язку з істотним порушенням даного договору, як покупця, зазначена у пункті 7 цього договору, яка полягала у порушенні відповідачкою виконання кредитного зобов'язання позивача, у несплаті щомісячних платежів за кредитним договором, у зв'язку з чим банк, повторно звертався до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з нього заборгованості по кредитному договору.

Місцевий суд на підтвердження факту порушення відповідачем істотних умов цього попереднього договору, прийняв до уваги ухвали Виноградівського районного суду від 12.02.2014 року та від 06.10.2014 року у цивільній справі № 299/2861/14ц про залишення позовів ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - без розгляду.

Судова колегія вважає, що вищенаведені ухвали місцевого суду про залишення позову кредитора до позичальника ОСОБА_3 стверджують факти відсутності заборгованості за кредитним зобов'язанням ОСОБА_3

Сторонами по справі визнаються факти того, що відповідачка по справі, у період з 14 лютого 2011 року по 22 жовтня 2014 року на виконання цього попереднього договору сплатила вартість квартири у сумі 19 тисяч доларів США, які внесла у касу банку на виконання кредитного зобов'язання позивача.

Також, у суді апеляційної інстанції сторонами цього попереднього договору та представником банку визнається факти того, що станом на лютий місяць 2015 року відповідачка сплатила кошти банку в рахунок повернення банку кредитних коштів ОСОБА_3, на виконання ним даного кредитного зобов'язання.

Матеріалами справи стверджується, що основний договір між сторонами цього спірного договору повинен бути укладений не пізніше 1 грудня 2032 року, і цей строк, як укладення та повної оплати вартості квартири, ще не наступив , і відповідачкою на оплату вартості спірної квартири у сумі 28 тис. доларів США на час розгляду справи у суді апеляційної інстанції сплачені кошти у сумі 21.745 . 00 доларів США.

Із змісту цього спірного попереднього договору вбачається, що сторонами цього договору є продавець ОСОБА_3 та покупець ОСОБА_2, АТ „Дельта Банк", як кредитор по кредитному зобов'язанню позичальника ОСОБА_3, не є стороною даної угоди.

Також із змісту спірної угоди вбачається, що сторони уклали цей попередній договір, у якому, поклавши на покупця ОСОБА_2 обов'язок виконувати кредитне зобов'язання позичальника ОСОБА_3, при цьому не визначили спосіб надання інформації ОСОБА_2 щодо місячних платежів, тобто строкової кредитної заборгованості.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлений факт виконання ОСОБА_2. грошового зобов'язання, передбаченого п. 7 цього спірного договору, оскільки кредитор прийняв кошти від ОСОБА_2 на погашення строкової заборгованості за кредитним договором, а позичальник не звертався з письмовою відмовою до банку, щодо неприйняття цих коштів .

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що ОСОБА_2, як стороною цієї спірної угоди, виконуються обумовлені істотні умови встановлені попереднім договором.

З врахування наведеного, судова колегія приходить до висновку, що відсутні правові підстави, визначені правилами ст.526, ч.1 ст.530, ст. 610, ст.ст. 611, 635, 638, 639, 640, 651, 652 ЦК України, для розірвання спірного попереднього договору купівлі- продажу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду у частині вирішення первісного позову ОСОБА_3 підлягає скасуванню, та у цій частині первісного позову ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні первісного позову ОСОБА_3, на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України

Рішення суду першої інстанції у частині вирішення зустрічного позову підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Виноградівського районного суду від 22 жовтня 2014 року у частині вирішення первісного позову ОСОБА_3 скасувати та у цій частині первісного позову ухвалити нове рішення.

У задоволенні первісного позову ОСОБА_3 - відмовити.

У решті рішення суду першої інстанції - залишити без змін

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: