У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про припинення права на частку у спільному майні, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 20 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 15 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що вона є співвласником Ѕ частини (740,5 кв. м) земельної ділянки, площею 0,1481 га, по АДРЕСА_1. Іншими співвласниками вказаної земельної ділянки є ОСОБА_6 з часткою 3/8, що становить 555,37 кв. м, та ОСОБА_5 з часткою 1/8, що становить 185,12 кв. м.

Посилаючись на те, що частка ОСОБА_5 у спільному майні є незначною і не може бути виділена в натурі без втрати її цільового призначення, припинення права ОСОБА_5 на частку у спільному майні не завдасть відповідачці істотної шкоди, просила припинити право власності ОСОБА_5 на 1/8 частини земельної ділянки по АДРЕСА_1 та визнати за

ОСОБА_4 право власності на 1/8 частини вказаної земельної ділянки, стягнувши на користь відповідача вартість вказаної частки в якості компенсації за її частку у спільному майні.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області

від 20 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 15 грудня 2014 року, позов задоволено. Припинено право власності ОСОБА_5 на 1/8 частини земельної ділянки, площею 185,1 кв. м, кадастровий номер НОМЕР_1 загальною площею 1 481 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частини земельної ділянки площею 185,1 кв. м, кадастровий номер НОМЕР_1 загальною площею 1 481 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Виплачено на користь ОСОБА_5 вартість 1/8 частини земельної ділянки площею 185,1 кв. м, кадастровий номер НОМЕР_1 загальною площею 1 481 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, у розмірі 21 037 грн за рахунок коштів, внесених ОСОБА_4 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Херсонській області за квитанцією від 21 серпня 2014 року № 166. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено та матеріалами справи підтверджено, що співвласниками земельної ділянки, загальною площею 0,1481 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована по АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 - 1/2 частини, ОСОБА_6 - 3/8 частини, ОСОБА_5 - 1/8 частини (а. с. 12−15).

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди − у судовому порядку.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 25 червня 2014 року № 021/2014 провести розподіл земельної ділянки площею 0,1481 га, кадастровий номер НОМЕР_1, по АДРЕСА_1 з виділом 1/8 частини площею 185,1 кв. м. у натурі з урахуванням цільового призначення, архітектурно-будівельних, санітарних та протипожежних норм і правил неможливо (а. с. 73−94).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Оскільки ст. 88 ЗК України не врегульовано питання припинення спільної часткової власності на земельну ділянку, суд правильно застосував ст. 365 ЦК України.

Суди обґрунтовано задовольнили позов відповідно до вимог ст. 365 ЦК України, оскільки частка відповідачки у спірній земельній ділянці є незначною порівняно з часткою позивачки та третьої особи; частка земельної ділянки не може бути виділена в натурі без втрати цільового призначення; позивачем попередньо внесено вартість 1/8 частини земельної ділянки на депозитний рахунок суду.

Містобудівний розрахунок «Будівництво житлового будинку на 1/8 частини земельної ділянки по АДРЕСА_1», що виготовлений Приватним підприємством «СанВінд» та наданий відповідачкою на підтвердження можливіості використання земельної ділянки за цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, проведений без врахування ряду вимог ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Крім того, ОСОБА_5 на праві власності належить двокімнатна квартира, не заперечувалося сторонами.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 20 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 15 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Євграфова Є.П., Завгородня І.М.