Категорія 46Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Ковальчука О.В.,

суддів : Копаничук С.Г., Медяного В.М.

при секретарі : Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Органу опіки та піклування Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у зв'язку з переїздом на інше постійне місце проживання,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2015 року у цій справі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1, у якій протягом останніх десяти років проживав у цивільному шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4. Спільне життя у сторін не склалось, і з травня 2013 року відповідачка із сином у квартирі позивача не проживають, відповідно, обов'язків щодо утримання житлового приміщення не виконують, а позивач зобов'язаний переплачувати кошти за комунальні послуги, якими зазначені особи не користуються.

На підставі викладеного, позивач вважає, що відповідачка та їх син втратили право користування вказаною квартирою, у зв'язку з переїздом в інше житлове приміщення, однак відповідачка добровільно не бажає зняти з місця реєстрації сина та зареєструвати його у своїй квартирі, тому просив суд визнати цих осіб такими, що втратили право користування його квартирою, у зв'язку з переїздом на інше постійне місце проживання в квартиру АДРЕСА_2.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2015 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, позивач, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вказаний позов.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, технічним паспортом на квартиру (а.с. 7,8,56).

Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4, що підтверджується їх поясненнями та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 02.09.2014 року (а.с. 11).

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію, виданої МКП «ЖЕК № 15» від 02.09.2014 року № 2685/р, у вказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 10).

Згідно з актом № 010914/862 від 01.09.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою зазначеної вище квартири, однак ОСОБА_4 в цій квартирі не проживав і не проживає (а.с. 9).

Відповідно до довідки МКП «ЖЕК № 15» від 29.12.2014 року нарахування по квартирі позивача проводиться на підставі приладів обліку на водопостачання, електроенергії та газу, нарахування по даній квартирі від кількості зареєстрованих осіб проводиться лише на вивіз твердих побутових відходів (а.с. 50).

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу УДМС у Вінницькій області від 24.10.2014 року відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 31.03.2003 року (а.с. 13), про що також зазначено у довідці № 788 від 06.03.2015 року, виданої начальником «ЖЕК-5» (а.с. 74).

Із показані свідків та наведених вище фактів судом встановлено, що ОСОБА_3 не зареєстрована та ніколи не проживала у квартирі позивача, тоді як їх син ОСОБА_4 зареєстрований за адресою цієї квартири, однак у ній також не проживає та ніколи не проживав.

Встановивши вказані обставини та керуючись ст.ст. 6, 16 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ст.ст. 180, 181 СК України, ст.ст. 9, 64, 107 ЖК УРСР, ст.ст. 1, 18 Закону України «Про охорону дитинства», суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову, мотивуючи його тим, що позивач просив визнати зазначених вище осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням у зв'язку з переїздом на інше постійне місце проживання на підставі ч. 2 ст. 107 ЖК УРСР, однак, як судом встановлено, відповідачка та її з позивачем син ніколи не проживали у спірній квартирі, тому факт їх переїзду на інше постійне місце проживання відсутній, а сама відповідачка ніколи не була зареєстрована у квартирі позивача. Разом із тим, забезпечення дотримання основоположних для дитини прав можливе лише за наявності відповідних умов її розвитку, а саме житла та необхідного майна. Оскільки ОСОБА_4 є членом сім'ї позивача, у спірній квартирі дитина була зареєстрована як член сім'ї власника квартири та за згодою останнього, а відтак малолітній ОСОБА_4 має право на користування спірним помешканням на рівні з власником.

З огляду на положення ст. 60 ЦПК України, позивач не довів тих обставин, на які він посилався, як на підставу своїх вимог.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до іншої оцінки доказів, ніж зроблена судом, але не дають підстав для висновку про незаконність та необґрунтованість оскарженого рішення, а тому відповідно до положень ст. 308 ЦПК України вказану апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2015 року - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : О.В. Ковальчук

Судді : С.Г. Копаничук

В.М. Медяний