Придніпровський районний суд м.Черкаси
Р І Ш Е Н Н Я

29 квітня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі :

головуючого судді Демчика Р.В.,

при секретарі Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Придніпровський районний відділ у м. Черкаси Управління державної міграційної служби України в Черкаській області про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Придніпровський районний відділ у м. Черкаси Управління державної міграційної служби України в Черкаській області про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру.

Свій позов обґрунтовує тим, що вона 24 жовтня 2005 року придбала у власність квартиру №86 по вул. сержанта Смірнова, 5 в м. Черкаси, що підтверджується договором купівлі-продажу від 24 жовтня 2005 року. У вказаній квартирі крім неї зареєстровані: її мати ОСОБА_4, та брати ОСОБА_2 та ОСОБА_3

ЇЇ брати вже дорослі, але не працюють, не мають паспортів і не приймають участі в утриманні житла та оплати комунальних послуг. Оскільки вона являється єдиним власником, то, відповідно до ст. 232 ЦК України несе тягар у тримання майна.

У звязку з цим просила суд усунути перешкоди у здійсненні її права та розпорядження її майном, шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на проживання в квартирі 86 по вул. сержанта Смірнова, 5 в м. Черкаси; зобовязати Придніпровський районний відділ у м. Черкаси Управління державної міграційної служби України в Черкаській області зняти з реєстрації в квартирі 86 по вул. сержанта Смірнова, 5 в м. Черкаси ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Під час розгляду справи,через канцелярію суду позивачка надала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила усунути перешкоди у здійсненні власником квартири №86 по вул. сержанта Смірнова , 5 права користування та розпорядження майном, шляхом виселення із вищевказаної квартири без надання іншого житла ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Справу просила розглянути в її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, справу просив розглянути в його відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій справу просив розглянути в його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 1 грудня 2005 року, квартира 86 в будинку 5 по вул. сержанта Смірнова належить на праві власності ОСОБА_5

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії 1-СР №039682 від 16 липня 2008 року ОСОБА_5, після укладання шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1.

Як вбачається з картки форми 17 у вказаній квартирі крім ОСОБА_1 зареєстровані: її мати ОСОБА_4, та брати ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Також статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщення нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічні положення містяться і у ч.1 ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України, до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням .

Відповідно до ч.2 ст. 64 ЖК України, до членів сімї наймача належить дружина наймача, ї діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ч.3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщення інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Підстави виселення членів сімї (колишніх членів сімї) власника будинку або квартири передбачені ст. 157 ЖК України та частиною першою ст. 116 ЖК України.

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач або члени його сім'ї, які проживають разом з ним, використовують квартиру не за призначенням, систематично руйнують її, порушують правила співжиття, роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи попередження і громадського впливу щодо таких осіб виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Тобто для застосування цієї статті необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів.

Під заходами впливу є заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах мешканців будинків чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами і іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.

Доказом застосування заходів попередження і громадського впливу можуть бути постанови про притягнення до відповідальності, протоколи або постанови громадських організацій, трудових колективів, що засудили винного.

Саме до цього зводяться роз'яснення, викладені в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України».

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з актів про заходи громадського впливу на порушників правил проживання в будинку №5 по вул. сержанта Смірнова в м. Черкаси від 20 листопада 2013 року, 11 вересня 2014 року, 21 січня 2015 року та 5 березня 2014 року, неодноразово надходили скарги мешканців будинку на дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які порушують правила проживання в будинку. Проведена бесіда з правопорушниками та попереджено про недопустимість порушення правил проживання в будинку та створення незручностей для мешканців будинку.

За таких обставин суд вважає, що позивачкою в судовому засіданні доведений факт порушення відповідачами правила співжиття, що робить неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи попередження і громадського впливу щодо таких осіб виявилися безрезультатними, а тому приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі наведеного, ст. 321,391 ЦК України, ст.ст. 9, 64, 116, 156 ЖК України, України, керуючись ст.ст. 10, 14, 212, 213 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження майном - квартирою №86 по вул. сержанта Смірнова , 5 шляхом виселення із вищевказаної квартири ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без надання іншого житлового приміщення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

ОСОБА_6