Cправа № 549/172/15-ц Провадження № 2/549/57/15
РІШЕННЯ

Іменем України

27 квітня 2015 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.

при секретарі - Якубовської Т.О.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнухи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

встановив:

06.04.2015 р. позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, який мотивувала тим, що 22.02.2013 р. зареєструвала з відповідачем шлюб, який рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 27.05.2014 р. розірвано.

За час проживання з відповідачем у шлюбі в них народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після припинення спільного проживання та розірвання шлюбу дитина проживає з нею, перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги дочці не надає.

Посилаючись на ці обставини просила стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а також просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення донькою трьох років, а саме до 02.09.2016 року.

В судовому засіданні позивачка позов повністю підтримала.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, заперечень до суду не направив (а.с.22).

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 22.02.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, за час перебування в якому в них народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6-8).

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 27.05.2014 р. шлюб між ними було розірвано (а.с. 7-8).

Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

В пункті 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи

Як встановлено судом, батько дитини мешкає окремо, допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний і має таку можливість, оскільки згідно з наданою відповідачем довідкою з 01.12.2014 р. працює за договором підряду в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ТД «Модус» на посаді консультанта з продажу непродовольчих товарів та отримує дохід (а.с.24).

Оскільки відповідач проживає окремо від своєї дружини і дитини, в добровільному порядку матеріальної допомоги їм не надає, є працездатною особою і працевлаштований, інших утриманців не має, домовленості між батьками щодо способу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, отримує офіційний дохід, який згідно постанови КМУ від 26.02.1993 року N 146 (із змінами) враховуються при визначенні розміру аліментів, отже спроможний надавати матеріальну допомогу, а позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, на яку по квітень 2015 р. отримувала щомісячну одноразову допомогу при народженні (а.с.38), тому при таких обставинах є підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітньої дитини та дружини.

Таким чином суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною 3 років.

Розмір стягнутих з відповідача аліментів на користь його дитини та позивача не перевищуватиме розмір відрахувань, передбачених ст.128 КЗпП та ч.ч.3,4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження».

В звязку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача в дохід держави 243,60 грн. судового збору, від сплати якого позивач була звільнена при подачі позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 84, 91, 180,181,182,183,191 СК України, ст.ст. 10, 57, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, суд,

вирішив:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання його неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

3. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання дружини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 06.04.2015 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 02.09.2016 року.

4.Стягнення аліментів проводити на користь матері дитини ОСОБА_1.

5. Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць на утримання дитини та дружини підлягає негайному виконанню.

6. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинский районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення cуду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Рішення виготовлене в повному обсязі 30 квітня 2015 року.

Суддя:підпис

З оригіналом згідно

Суддя

Чорнухинського районного суду ОСОБА_5