АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________
Справа № 2/638/25/13. Головуючий 1 інст.: - Григорєва А.О.
Провадження №22-ц/790/3563/15. Суддя-доповідач: - Кокоша В.В. Категорія: договірні.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського В.М., Черкасова В.В.,

при секретарі: - Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною ОСОБА_6 - представника ОСОБА_7 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2013 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 - про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулося з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування своїх вимог зазначало, що 26 грудня 2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ЗАТ «ОТП Банк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк»), та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №ML704/009/2007, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 215 000 доларів США зі сплатою відсотків у відповідних розмірах з кінцевою датою погашення кредиту до 26 грудня 2022 року.

У цей же день, у забезпечення виконання ОСОБА_6 зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_7 було укладено договір поруки №SR-704/009/2007.

Однак, зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_6 виконані не були, у зв'язку з чим станом на 6 жовтня 2009 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 1 850 051 грн. 86 коп.

У грудні 2009 року ПАТ «ОТП Банк» уточнило свої позовні вимоги, посилаючись на те, що 29 березня 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №CL 700/1189/2006, за умовами якого банк надав ОСОБА_6 кредит у розмірі 23 228 доларів США зі сплатою 12% річних та строком повернення цих коштів до 25 березня 2011 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ОСОБА_6 та банком було укладено договір застави транспортного засобу №PCL 700/1189/2006, предметом якого є легковий автомобіль RENAULT MEGAN SCENIC, номерний знак НОМЕР_1.

Однак, умови кредитного договору ОСОБА_6 виконані не були, у зв'язку з чим станом на 27 листопада 2009 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 109 528 грн. 73 коп.

8 червня 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №ML 700/492/2006, за умовами якого банк надав ОСОБА_6 кредит у розмірі 100 000 доларів США зі сплатою 11% річних та строком повернення цих коштів до 8 червня 2021 року.

Цього ж дня ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6 уклали договір іпотеки №ML 700/492/2006/1, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Проте, умови кредитного договору ОСОБА_6 виконані не були, у зв'язку з чим станом на 27 листопада 2009 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 835 642 грн. 46 коп.

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ «ОТП Банк» просило суд стягнути з ОСОБА_6 на його користь заборгованість за кредитними договорами №CL 700/1189/2006 у розмірі 109 528 грн. 73 коп. та №ML 700/492/2006 у розмірі 835 642 грн. 46 коп.

В уточнених у листопаді 2010 року вимогах ПАТ «ОТП Банк» просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на його користь заборгованість за кредитним договором №ML-704/009/2007 від 26 грудня 2007 року у розмірі 224 066 доларів США 08 центів, що еквівалентно 1 772 340 грн. 28 коп. (тіло кредиту з відсотками), 93 002 грн. 17 коп. штрафних санкцій.

Стягнути з ОСОБА_6 на його користь заборгованість за кредитним договором №CL 700/1189/2006 від 29 березня 2006 року у розмірі 12 179 доларів США 54 центи, що еквівалентно 96 338 грн. 94 грн., також заборгованість за кредитним договором №ML700/492/2006 від 8 червня 2006 року у розмірі 102 695 доларів США 76 центів, що еквівалентно 812 313 грн. 19 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ «ОТП Банк» судовий збір у сумі 1 700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2013 року позивача ПАТ «ОТП Банк» замінено на ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Відповідач ОСОБА_6, діючий у власних інтересах та інтересах ОСОБА_7, позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2013 року, уточненим ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 березня 2014 року, позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML-704/009/2007 від 26 грудня 2007 року у загальному розмірі 1 865 342 грн. 45 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML700/492/2006 від 8 червня 2006 року у розмірі 812 313 грн. 19 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судовий збір у розмірі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 1 липня 2014 року задоволено апеляційну скаргу представника ТОВ «ОТП Факторинг України».

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2013 року в частині відмови у задоволенні позову скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №CL 700/1189/2006 від 29 березня 2006 року у розмірі 12 179 доларів США 54 центи, що еквівалентно 96 338 грн. 94 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Додатковим рішенням апеляційного суду Харківської області від 19 серпня 2014 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір у розмірі 1 827 грн.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 15 грудня 2014 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_6 - представника ОСОБА_7

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2013 року та ухвалу цього ж суду від 14 березня 2014 року, рішення апеляційного суду Харківської області від 1 липня 2014 року та додаткове рішення цього ж суду від 19 серпня 2014 року - скасовано.

У задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року задоволено касаційну скаргу представника ТОВ «ОТП Факторинг України».

Рішення апеляційного суду Харківської області від 15 грудня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши представника ТОВ «ОТП Факторинг України», дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 - представника ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції вважав доведеними й обґрунтованими позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в частині солідарного стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_7 заборгованості за кредитним договором №ML-704/009/2007 від 26 грудня 2007 року у загальному розмірі 1 865 342 грн. 45 коп., а з ОСОБА_6 заборгованості за кредитним договором №ML700/492/2006 від 8 червня 2006 року у розмірі 812 313 грн. 19 коп. Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №CL700/1189/2006 від 29 березня 2006 року, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі постанови державного виконавця Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ від 5 вересня 2013 року відкрито виконавче провадження з виконавчого напису приватного нотаріуса Харківського МНО Бондар І.М. про звернення стягнення на рухоме майно - автомобіль RENAULT MEGAN SCENIC держаний номер НОМЕР_1.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку за апеляційною скаргою представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна», апеляційний суд не погодився з висновком суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_6 заборгованості за кредитним договором №CL700/1189/2006 від 29 березня 2006 року та вважав, що наявність виконавчого напису за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання (добровільного чи примусового), не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін та не позбавляє права кредитора на судовий захист. За таких обставин апеляційний суд ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_6 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором №CL 700/1189/2006 від 29 березня 2006 року у розмірі 12 179 доларів США 54 центи, що еквівалентно 96 338 грн. 94 коп.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині часткового задоволення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а також з рішенням апеляційного суду Харківської області 1 липня 2014 року щодо стягнення з ОСОБА_6 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором №CL700/1189/2006 від 29 березня 2006 року, оскільки вони відповідають обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема договорів та інших правочинів ( ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З матеріалів справи вбачається, що 29 березня 2006 року ЗАТ «Райффайзенбанк України», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк», ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6 уклали кредитний договір №CL700/1189/2006, за умовами якого банк надав ОСОБА_6 кредит у розмірі 23 228 доларів США зі сплатою 12% річних на строк до 25 березня 2011 року (а. с.103-105 том №1).

Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 29 березня 2006 року ЗАТ «Райффайзенбанк України» та ОСОБА_6 уклали договір застави автотранспортного засобу №PCL700/1189/2006, згідно з яким ОСОБА_6 передав у заставу банку належний йому на праві власності легковий автомобіль RENAULT MEGAN SCENIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. с. 57-58 том №1).

Позичальник ОСОБА_6 свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, погашення кредиту та сплату відсотків у строки та розмірах, встановлених кредитним договором, не здійснює.

Згідно розрахунку заборгованості ЗАТ «ОТП Банк» наданого до суду, заборгованість ОСОБА_6 за кредитним договором №CL700/1189/2006від 29 березня 2006 року станом на 8 жовтня 2010 року становить 12 179 доларів США 54 центи (з яких: залишок заборгованості за кредитом - 10 839, доларів США 52 центи; відсотки за користування кредитом - 1340 доларів США 02 центи), що еквівалентно 96 338 грн. 94 коп. ( а. с. 161, 163-176 том №1)

8 червня 2006 року ЗАТ «Райффайзенбанк України», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк», ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6 уклали кредитний договір №ML700/492/2006, за умовами якого банк надав ОСОБА_6 кредит у розмірі 100 000 доларів США зі сплатою 11% річних на строк до 8 червня 2021 року ( а. с.106-109 том №1).

Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 8 червня 2006 року ЗАТ «Райффайзенбанк України» та ОСОБА_9 уклали договір іпотеки №PML700/492/2006/1 (майнової поруки), за умовами якого ОСОБА_9 передав у іпотеку банку належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 59-62, 63-65 том №1).

Позичальник ОСОБА_6 свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, погашення кредиту та сплату відсотків у строки та розмірах, встановлених кредитним договором, не здійснює.

Згідно розрахунку заборгованості ЗАТ «ОТП Банк» наданого до суду, заборгованість ОСОБА_6 за кредитним договором №ML 700/492/2006 від 8 червня 2006 року станом на 8 жовтня 2010 року становить 102 695 доларів США 76 центів (з яких: залишок заборгованості за кредитом - 92569 доларів США 74 центи; відсотки за користування кредитом - 10126 доларів США 02 центи), що еквівалентно 812 313 грн. 19 коп. ( а. с. 160 том №1).

26 грудня 2007 року ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6 уклали кредитний договір №ML-704/009/2007, за умовами якого банк надав ОСОБА_6 кредит у розмірі 215 000 доларів США зі сплатою за користування кредитом плаваючої процентної ставки, а саме: фіксований відсоток 5,99% річних + FIRD (FIRD - процентна ставка по строковим депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору) на строк до 26 грудня 2022 року.

Пунктами 1.4.1.1.3, 1.4.1.1.4 частини 2 кредитного договору сторони передбачили, що плаваюча процентна ставка по кредиту підлягає корегуванню протягом дії цього договору щоразу після перебігу кожного (дванадцятого) календарного місяця, починаючи з дати укладення цього договору, якщо інше не передбачено цим договором; плаваюча процентна ставка за користування кредитом впродовж першого року дії цього договору, підлягає коригуванню після перебігу (одинадцятого) календарного місяця, починаючи з дати укладення цього договору.

Згідно п. 4.1.1 кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмір 1 % від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожний день прострочки (а. с. 3-7 том №1).

Таким чином, з 26 грудня 2007 року по 1 грудня 2008 року процентна ставка за вказаним договором становила 13,49 річних і складалася з фіксованого відсотку у розмірі 5,59 % та ставки FIRD -7,5 %; з 1 грудня 2008 року по 1 грудня 2009 року процентна ставка за вказаним договором становила 16,49 річних і складалася з фіксованого відсотку у розмірі 5,59 % та ставки FIRD -10,5%.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №ML-704/009/2007, ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_7 26 грудня 2007 року уклали договір поруки №SR-704/009/2007, за умовами якого ОСОБА_7 зобов'язалася перед ЗАТ «ОТП Банк» відповідати солідарно з ОСОБА_6 за повне та своєчасне виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором №ML-704/009/2007 від 26 грудня 2007 року.

Згідно п. 2.3.1 договору поруки №SR-704/009/2007 поручитель підтвердив, що він ознайомлений з положеннями кредитного договору, цілком розуміє його зміст та згоден виступати поручителем за борговими зобов'язаннями (а. с.12 том №1).

Позичальник ОСОБА_6 свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, погашення кредиту та сплату відсотків у строки та розмірах, встановлених кредитним договором, не здійснює.

Згідно розрахунку заборгованості ЗАТ «ОТП Банк» наданого до суду, заборгованість ОСОБА_6 за кредитним договором №ML-704/009/2007 від 26 грудня 2007 року станом на 12 жовтня 2010 року становить 224 066 доларів США 08 центів (з яких: залишок заборгованості за кредитом - 191 861 долар США 05 центів; відсотки за користування кредитом 32 205 доларів США 03 центи), що еквівалентно 1 772 340 грн. 28 коп. та 93 002 грн. 17 коп. пені за прострочення виконання грошового зобов'язання ( а. с.162 том №1).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступленням права вимоги).

10 грудня 2010 року ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» уклали договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно з яким останнє набуло право вимоги до відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7 щодо сплати загальної суми заборгованості, яка включає суму основного боргу, проценти, нараховані на суму боргу, усі та будь-які штрафні санкції на дату набрання чинності, а також право нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу за кредитними договорами з дати набрання чинності ( а. с. 209-218 том №1).

Оформлюючи відступлення права вимоги (ст. ст. 513, 514, 516, 517, 651, 1077, 1078, 1082, 1084 ЦК України), банк та фактор не обумовлювали ніяких змін щодо обсягу прав і обов'язків, які за договорами перейшли до нового кредитора, тож до останнього перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, включаючи установлені договором правила щодо валюти зобов'язання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2013 року позивача ПАТ «ОТП Банк» замінено на позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а. с. 70 том №2).

Позичальник ОСОБА_6 та його поручитель ОСОБА_7 відмовилися у добровільному порядку виплатити ТОВ «ОТП Факторинг Україна» виниклу заборгованість за кредитним договорами, у зв'язку з чим суд першої інстанції правомірно стягнув солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML-704/009/2007 від 26 грудня 2007 року у загальному розмірі 1 865 342 грн. 45 коп. та судові витрати, а також з ОСОБА_6 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML700/492/2006 від 8 червня 2006 року у розмірі 812 313 грн. 19 коп.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для скасування рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2013 року в частині часткового задоволення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК України. Наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. У разі звернення кредитодавця до суду після вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки з вимогою про стягнення кредитної заборгованості суд має з'ясувати питання про виконання виконавчого напису і з урахуванням цього вирішити спір на підставі чинного законодавства та умов кредитного договору.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 1 липня 2014 року встановлено, що ТОВ «ОТП Факторинг України» реалізувало своє право на стягнення заборгованості за кредитним договором №CL 700/1189/2006 від 29 березня 2006 року у спосіб, передбачений ст. 18 ЦК України - шляхом звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого надпису на борговому документі.

На підставі постанови державного виконавця Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ від 5 вересня 2013 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого надпису №4628, виданого 12 липня 2013 року приватним нотаріусом Харківського МНО Бондар І.М., щодо звернення стягнення на автомобіль RENAULT MEGAN SCENIC, номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_6

Доказів про те, що вказаний автомобіль було реалізовано виконавчою службою на час розгляду апеляційної скарги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судом, сторонами у справі до суду не надано.

З огляду на це, апеляційний суд своїм рішенням від 1 липня 2014 року правомірно скасував рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2013 року в частині відмови у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та стягнув з ОСОБА_6 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №CL 700/1189/2006 від 29 березня 2006 року у розмірі 12 179 доларів США 54 центи, що еквівалентно 96 338 грн. 94 коп. (а. с.71-73 том №3).

За таких обставин, колегія суддів не вбачає правових підстав для скасування рішення апеляційного суду Харківської області від 1 липня 2014 року та додаткового рішення цього ж суду від 19 серпня 2014 року.

Вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанції з'ясували дійсні обставини справи, перевірили доводи та заперечення сторін, дослідили надані сторонами докази та ухвалили законні й обґрунтовані рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6- представника ОСОБА_7 про те, що рішення судів ухвалені за відсутності доказів на підтвердження факту отримання кредиту та утворення заборгованості за кредитними договорами; письмового договору про підвищення процентної ставки за кредитним договором №ML 700/492/2006 від 8 червня 2006 року з грудня 2007 року з 5,59% до 13 ,49 % та з 1 грудня 2008 року до 16, 49 %; належним чином підтвердженого факту передачі права вимоги від ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна»; збільшення обсягу відповідальності поручителя за кредитним договором без згоди поручителя; з порушенням правил підсудності; без повідомлення позичальника про зміну кредитора ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та відсутності в останнього ліцензії на здійснення валютних операцій, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.

В письмових запереченнях ОСОБА_6 не спростовував факт отримання ним кредитів у банку та повернення ним банку частини кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Вказані обставини стверджуються розрахунками заборгованості ЗАТ «ОТП Банк» наданими до суду, в який відображено суму кредитних котів повернутих ОСОБА_6 банку, а також суми заборгованості по кредитним договорам.

Порядок коригування плаваючої процентної ставки за кредитним договором №ML-704/009/2007 від 26 грудня 2007 року врегульовано сторонами пунктами 1.4.1.1.3, 1.4.1.1.4 частини 2 кредитного договору, який не містить зобов'язання сторін щодо укладення додаткових договорів з цього приводу.

Судовим розглядом встановлено, що з 26 грудня 2007 року по 1 грудня 2008 року процентна ставка кредитним договором №ML-704/009/2007 від 26 грудня 2007 року становила 13,49 річних і складалася з фіксованого відсотку у розмірі 5,59 % та ставки FIRD -7,5 %; з 1 грудня 2008 року по 1 грудня 2009 року процентна ставка за вказаним договором становила 16,49 річних і складалася з фіксованого відсотку у розмірі 5,59 % та ставки FIRD -10,5%.

Доводи ОСОБА_6 - представника ОСОБА_7 про те що, збільшення обсягу відповідальності поручителя за кредитним договором відбулося без згоди поручителя, не відповідає обставинам справи, оскільки за умовами кредитного договору плаваюча процентна ставка по кредиту підлягала корегуванню протягом дії цього договору щоразу після перебігу кожного (дванадцятого) календарного місяця, починаючи з дати укладення цього договору, а плаваюча процентна ставка за користування кредитом впродовж першого року дії цього договору, підлягала коригуванню після перебігу (одинадцятого) календарного місяця, починаючи з дати укладення цього договору.

При укладанні договору поруки №SR-704/009/2007 поручитель ОСОБА_10 підтвердила, що вона ознайомлена з положеннями кредитного договору, цілком розуміє його зміст та згодна виступати поручителем за борговими зобов'язаннями (п. 2.3.1 договору поруки).

Наведене свідчить, що ОСОБА_10 при укладанні договору поруки підтвердила свою згоду на коригування плаваючої процентної ставка по кредиту, яка підлягала корегуванню протягом дії цього договору щоразу після перебігу кожного (дванадцятого) календарного місяця, починаючи з дати укладення цього договору, а також на коригування плаваючої процентної ставки за користування кредитом впродовж першого року дії цього договору після перебігу (одинадцятого) календарного місяця, починаючи з дати укладення цього договору.

Ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями необхідна при укладенні кредитного валютного договору, а в даному випадку між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення права вимоги (цесії), а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_6- представника ОСОБА_7 про відсутність правових підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за кредитними договорами є надуманими.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_6- представника ОСОБА_7, не є суттєвими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - представника ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2013 року в частині часткового задоволення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна», рішення апеляційного суду Харківської області від 1 липня 2014 року та додаткове рішення апеляційного суду Харківської області від 19 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання н им законної сили.

Головуючий:

Судді: