Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/1035/15 Головуючий у 1 інстанції: Галущенко Ю.А.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 11" лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2014 року по справі

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її чоловік ОСОБА_8 після смерті батьків отримав право власності в порядку спадкування на 1/4 частину житлового будинку літ. "А" за адресою: АДРЕСА_1.

Співвласниками цього житлового будинку є ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яким на праві власності належали 1/4 та 1/2 його частина відповідно.

В 2006 р. вона з чоловіком ОСОБА_8 на земельній ділянці по АДРЕСА_1 побудували житловий будинок літ. "Ж", який був введений в експлуатацію згідно акту приймання індивідуального будинку від 20.09.2006р.

Розпорядженням голови Шевченківської районної адміністрації № 425р від 29.01.2007 р. в зв'язку з новим будівництвом були встановлені ідеальні частки співвласників: за ОСОБА_8 - 11/20 частин, за ОСОБА_6 - 3/10 частини, за ОСОБА_5 - 3/20 частин домоволодіння.

В 2009 р. ОСОБА_8 належну йому в будинку літ. "А" 1/4 частину, що після перерахунку часток складає 3/20 частини домоволодіння, подарував ОСОБА_4, відповідачу по справі, на підставі нотаріально посвідченого договору дарування. Проте фактично за вказаним договором ОСОБА_8 подарував не 3/20 частини будинку під літ. "А", як це зазначено в договорі, а 3/20 частини всього домоволодіння

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 11/20 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Вона є єдиним спадкоємцем першої черги. 31 липня 2012 року у встановлений строк звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Постановою від 08 квітня 2014 р. № 65 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 11/20 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 через неможливість визначити склад спадкового майна, оскільки договір дарування від 27 червня 2009 року не зареєстрований в ОП ЗМБТІ.

Проте ОСОБА_4 фактично проживає у зазначеній частині будинку та користується нею.

Вважає, що її права та інтереси були порушені, оскільки вона як спадкоємець не може оформити право на спадщину та розпоряджатись майном на власний розсуд. Її чоловіку належало 11/20 частин вказаного домоволодіння, після укладення договору дарування 3/20 частин домоволодіння від 27 червня 2009 року, на її думку, ОСОБА_8 залишився власником 2/5 (або 8/20) частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі ст.ст. 15, 16, 722, 1258, 1261, 1269, 1270 ЦК України просила визнати за нею право власності на 2/5 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2014 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 6/20 частин домоволодіння по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. В іншій частині позову відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального права, помилковість розрахунків суду першої інстанції часток домоволодіння, просить змінити рішення суду, визнавши за нею право власності на 2/5 частини у домоволодінні по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судове рішення відповідає вимогам ст.213,214 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України).

При вирішенні спору суд з достатньою повнотою з'ясував обставини справи, дав оцінку всім доказам у сукупності і, визначивши обсяг спадкового майна, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання за ОСОБА_3 права власності в порядку спадкування за законом на 6/20 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8

Такі висновки суду узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства, правильно визначено характер спірних правовідносин та застосовано положення норм матеріального права.

Обставини, якими обґрунтовується апеляційна скарга, були предметом перевірки і оцінки суду, і вони не спростовують мотивованих висновків суду.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина.

У відповідності до ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги є ОСОБА_3 та ОСОБА_9

ОСОБА_3 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.62).

ОСОБА_9 подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини (а.с.62 звор.).

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки суд визнав за нею право власності у порядку спадкування не на ту частину домоволодіння , яку вона просила, є неприйнятими.

Оскільки склад спадщини згідно зі статтею 1218 ЦК України визначається на момент відкриття спадщини, то до спадкоємців переходить частка спадкодавця у тому обсязі, у якому вона існує на цей момент.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і згідно п.1 ч.2 зазначеної статті, способом захисту цивільних прав та інтересу може бути визнання права,

Обраний позивачкою спосіб захисту погоджується з вимогами матеріального права і, встановивши дійсний обсяг спадкового майна, суд дійшов вірного висновку про визнання за нею права власності у порядку спадкування на 6/20 частин домоволодіння і вирішення судом зазначених питань не буде виходом за межі позовних вимог, оскільки вони є похідними від визначеного ОСОБА_3 предмету судового спору - визнання права власності на спадщину після смерті ОСОБА_8

Згідно зі ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Судом встановлено, що 27 червня 2009 р. укладено і нотаріально посвідчено договір дарування, за умовами якого ОСОБА_8 подарував ОСОБА_4 належну йому 3/20 частин будинку літ. "А" по АДРЕСА_1 (а.с.33).

Відповідно до положень ст. 204 ЦК України, якою встановлена презумпція правомірності правочину, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як убачається з матеріалів справи договір дарування не визнавався недійсним, його недійсність прямо не встановлена законом, а відтак він є чинним. Тому суд обґрунтовано визнав неприйнятними доводи сторін, якими обґрунтовується і апеляційна скарга, про те, що фактично за вказаним договором ОСОБА_8 подарував не 3/20 частини будинку під літ. "А", як це зазначено в договорі, а 3/20 частин всього домоволодіння.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_8 прийняла у встановленому законом порядку спадщину, у відповідності до ст. ст. 1216, 1218, 1261 ЦК України вона успадкувала належні ОСОБА_8 6/20 частин у домоволодінні по АДРЕСА_1

Доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

У відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: