Справа № 263/3967/15-ц
Провадження № 2/263/1530/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі Григорьєвій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на її утримання на період навчання в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.09.2014 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 23.12.1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу 16.06.1996 року народилась дитина дочка ОСОБА_3. У 2014 року ОСОБА_3 поступила до Маріупольського державного університету на економіку-правовий факультет, де продовжує навчання на денній формі по теперішній час. Самостійного заробітку ОСОБА_3 не має, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач такої допомоги їй не надає. Зазначила, що відповідач ОСОБА_2 працевлаштований та працює на ПАТ «ММК ім. Ілліча» слюсарем, отримує заробітну плату. Стан його здоровя є задовільним. Вважає, що відповідач має можливість надавати дочці матеріальну допомогу, проте не робить цього. Просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання на період навчання в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення дочкою двадцяти трьох років, починаючи стягнення з 01.09.2014 року.

Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги уточнила, просила стягувати аліменти, починаючи з 08 квітня 2015 року з дня подачі позову до суду.

Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) не заперечував.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Розглянувши позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серії І-НО № 347735, виданого 29.06.1996 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки від 23.03.2015 року № 154 року ОСОБА_3 є студенткою денної форми навчання першого курсу економіко-правового факультету Маріупольського державного університету спеціальності «Системний аналіз». Термін закінчення навчального закладу 2018 рік.

Відповідно до довідки від 10.04.2015 року № 2/81904, виданої ПАТ «ММК ім. Ілліча», ОСОБА_1 працює в цеху № 601, Аглофабрика, ПАТ «ММК ім. Ілліча», та її заробітна плата за лютий та березень 2015 року склала 6168,80 гривень.

Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня донька, син продовжує навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовою, якщо вони можуть надати матеріальну допомогу.

Стаття 200 Сімейного кодексу України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина в твердій грошовій сумі або в долі від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як вбачається з довідки від 14.04.2015 року № 2/81942, виданої ПАТ «ММК ім. Ілліча», ОСОБА_2 працює в цеху № 601, Аглофабрика, ПАТ «ММК ім. Ілліча», та його заробітна плата за лютий-березень 2015 року склала 11537,12 гривень.

Згідно з довідкою від 10.04.2015 року № 2/81904, виданої ПАТ «ММК ім. Ілліча», ОСОБА_1 працює в цеху № 601, Аглофабрика, ПАТ «ММК ім. Ілліча», та її заробітна плата за лютий-березень 2015 року склала 6168,80 гривень.

Виходячи з того, що ОСОБА_3 навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, у звязку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, слід вважати встановленим, що вона потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.

Платник аліментів ОСОБА_2 будь-яких відомостей про свій стан здоровя чи неможливість сплачувати аліменти на утримання дочки на період навчання суду не надав. Тому, вивчивши докази у справі, суд вважає, що він може надавати допомогу своїй дочці.

При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, стан здоровя та матеріальне становище дитини, доходи відповідача, відсутність у платника аліментів на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, а також інші обставини, які мають значення для справи, зокрема те, що доходи матері не можуть забезпечити належні умови для розвитку та навчання дочки, яка не має власних доходів, а відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини до закінчення нею навчання або досягнення 23 років слід задовольнити повністю та стягувати такі аліменти в розмірі ? частини щомісячно до закінчення ОСОБА_3 навчання або досягнення нею 23 років.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та положень ст. 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, за один місяць згідно із положеннями п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 130, 174, 209, 212-215, 218, 224-226, 367 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 198, 199, 200, 201 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, аліменти на її утримання на період навчання у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 08.04.2015 року, за умови продовження навчання у Маріупольському державному університеті до його закінчення, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.М. Томілін