РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11253/15-ц

пр. № 2/759/4908/15

10 вересня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ніколенку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в липні 2015 року заявила позов до ОСОБА_2, за яким просила розірвати укладений між сторонами шлюб, змінити прізвище на дошлюбне, та постановити рішення про стягнення аліментів на утримання дитини сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50% від заробітку відповідача, щомісячно, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, і пояснила, що відносини між сторона вичерпали себе, поновлювати їх не бажає.

Представник позивача ОСОБА_4 в підтримку доводів свого довірителя послався на відповідні приписи сімейного законодавства.

ОСОБА_2 позов визнав частково, і пояснив, що в силу об'єктивних чинників може сплачувати аліменти в сумі 1500 грн., щомісячно, а також просив надати сторонам строк на примирення за підстав того, що бажає зберегти шлюб.

Представник відповідача ОСОБА_5 підтримала позицію свого довірителя, пославшись на зібрані докази.

Судом встановлено таке.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.07.2010 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 (див. свідоцтво про народження).

За поясненнями сторін, вони з липня поточного року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, дитина залишилась проживати з матір'ю, майнового спору на даний час не має.

Позивач наполягала на розірванні шлюбу, щодо надання сторонам строку на примирення заперечувала.

Не знаходить підстав для збереження даного шлюбу і суд.

Так, сам відповідач не навів переконливих доводів, що вказували б на можливість примирення сторін, за час провадження у справі (майже два місяці) таке примирення не досягнуто. А за поясненнями позивача заходів для примирення відповідачем не вживалось.

Крім того, позивач пояснила, що вона звільнилась з роботи, оскільки не могла працювати в колективі, яким керує її чоловік. Відповідачем дані пояснення не спростовані. На твердість позиції позивача, на думку суду, вказує і те, що після розірвання шлюбу вона бажає змінити прізвище на дошлюбне.

Разом з тим, ОСОБА_1 в судовому засіданні щиро заявила, що вдячна чоловіку за все що, він зробив для неї та сім'ї.

Виходячи з того, що шлюб заснований перш за все на взаємній вільній згоді чоловіка та жінки (ст. 24 СК України), а такої згоди на продовження шлюбних відносин сторони, як це вбачається з наведеного, не досягли, і даних, що вказували б на можливість досягнення такої згоди не встановлено, суд вважає дійсним шлюб вичерпаним, тобто таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України.

Отже, позов в цій частині вимог підлягає задоволенню.

У зв'язку з цим, підлягають задоволенню і вимоги позивача про зміну прізвища на підставі ст.113 СК України.

Що стосується вимог про стягнення аліментів, то суд з огляду на позицію сторін та на надані докази вважає, що вони правильно засновані на приписах ст.ст. 141, 180-183, 191 СК України, проте їх розмір позивачем явно завищено.

Визначаючи розмір аліментів суд виходить з приписів ст. 182 СК України, за якими, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач працює на постійній основі в ТОВ «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) на посаді керівника відділу технічної служби та має оклад 13500 грн. на місяць, що підтверджується довідкою товариства.

Позивачем не заперечується і знаходить своє підтвердження доказами, що відповідач має дитину від попереднього шлюбу, батьків пенсіонерів, на даний час наймає житло.

За довідками органу Пенсійного фонду України, розмір пенсії батька відповідача складає 2048,75 грн. на місяць, а матері - 1139,70 грн., батьки проживають в м. Шостка Сумської області.

З огляду на договір оренди, відповідач наймає житло за орендною платою в 4000 грн. на місяць + оплата комунальних послуг.

Крім того, ОСОБА_2 стверджує, що на даний час з ним проживає і перебуває на його повному утриманні дочка від попереднього шлюбу.

За поясненнями позивача, вона перебуває в пошуках роботи, заробітку не має, вона та дитина проживає разом з батьками і фактично перебувають на їх утриманні, за станом здоров'я вона та дитина здорові.

За таких даних, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для врегулювання спору по суті буде рішення про визначення аліментів в розмірі ? частки від заробітку відповідача.

Саме в такому (приблизно) розмірі позивач пропонувала відповідачу надавати допомогу на утримання дитини перед зверненням до суду.

При цьому, суд враховує, що погіршення матеріального становища позивача викликано саме її діями, оскільки підстава за якою вона звільнена з роботи дає право на отримання виплат через фонд по безробіттю, проте на облік до відповідного органу вона стала. Крім того, виходячи з пояснень сторін, вона могла б і не звільнятись з роботи.

Поряд з цим, суд зважає на те, що у батьків відповідача є ще один син, який може також у разі необхідності надати їм допомогу, а щодо дочки від іншого шлюбу, то в її утриманні має приймати окрім батька (відповідача) ще і мати.

Інші доводи сторін та докази в їх обгрунтування не спростовують висновки суду.

Отже, позов підлягає задоволенню частково.

За таких рішень, судові витрати у справі суд покладає на відповідача відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 15 липня 2010 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві (актовий запис №1448) між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Змінити прізвище позивача на дошлюбне «ОСОБА_1».

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 15.07.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий М.Ф. Сенько