Ухвала

іменем україни

01 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Карпенко С.О., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: відділ містобудування, архітектури Косівської районної державної адміністрації, інспекція державного архітектурного-будівельного контролю в Івано-Франківській області, про визнання недійсними декларацій про початок виконання будівельних робіт, визнання недійсними містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки, зобов'язання привести квартиру у попередній стан відповідно до плану будинку та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсними декларацій про початок виконання будівельних робіт, визнання недійсними містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки, зобов'язання привести квартиру у попередній стан відповідно до плану будинку

Позовні вимоги мотивували тим, що вони є власниками квартири АДРЕСА_3, а відповідач власник квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_4 почала здійснювати у своїй квартирі капітальний ремонт із повною реконструкцією кімнат квартири. На проведення вказаних робіт останній було надано декларацію про початок виконання будівельних робіт, зареєстровану в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області (далі - Інспекція ДАБК) 03 січня 2013 року та містобудівні умови й обмеження забудови земельної ділянки, видані відділом архітектури Косівської районної державної адміністрації 17 грудня 2012 року.

Вважаючи що через надання вказаних документів були порушені їх права та інтереси як власників суміжної квартири, позивачі просили визнати їх недійсними та зобов'язати ОСОБА_4 привести квартиру АДРЕСА_1 у попередній стан, відповідно до плану будинку.

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 01 жовтня 2013 року позов задоволено частково.

Визнано недійсною декларацію про початок виконання будівельних робіт, зареєстровану в Інспекції ДАБК в Івано-Франківській області 03 січня 2013 року № ІФ 28. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 жовтня 2013 року рішення суду першої інстанції змінено в частині розподілу судових витрат. В решті судове рішення залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 лютого 2014 року вищевказані судові рішення в частині визнання недійсною декларації про початок будівельних робіт, зареєстровану в Інспекції ДАБК в Івано-Франківській області від 03 січня 2013 року № ІФ 28 скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При повторному розгляді справи ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 у цьому будинку. ОСОБА_1 перешкоджає їй у здійсненні права власності, пошкодила вхідні двері, перекриття та стелю, заподіяла моральні страждання. Просила стягнути на свою користь з останньої у відшкодування шкоди: матеріальної - 9 860 грн, моральної 5000 грн.

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено.

Визнано незаконними декларацію про початок виконання будівельних робіт зареєстровану в Інспекції ДАБК в Івано-Франківській області від 03 січня 2013 року видану ОСОБА_4 та містобудівні умови й обмеження забудови земельної ділянки, видані відділом архітектури Косівської районної державної адміністрації від 17 грудня 2012 року.

Зобов'язано ОСОБА_4 привести квартиру у попередній стан, відповідно до плану будинку та ДБН.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, задовольнити її позов, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржені судові рішення не відповідають.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, суди виходили із того, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2013 року скасовано рішення Косівської міської ради від 04 червня 2009 року про надання колишньому власнику квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_6 дозволу про переведення квартири з житлового приміщення в нежитлове, і, що оскільки без переведення житлового приміщення у нежитлове, без відповідного дозволу на це виконавчого комітету місцевої ради, та без згоди суміжних власників квартири в цьому будинку, декларація, містобудівні умови й обмеження забудови земельної ділянки, видані незаконно та повинні бути скасовані.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суди обґрунтовували свої висновки відсутністю доказів заподіяння шкоди ОСОБА_4 діями ОСОБА_1

Проте погодитися з такими висновками судів не можна.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1, а позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 власниками суміжної квартири АДРЕСА_3 у цьому будинку.

Інспекцією ДАБК в Івано-Франківській області 03 січня 2013 року зареєстровано декларацію про початок виконання ОСОБА_4 будівельних робіт із реконструкції належної їй квартири під магазин непродовольчих товарів.

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 01 жовтня 2013 року було визнано недійсною декларацію про початок виконання будівельних робіт та відмовлено у задоволенні інших позовних вимог, а саме про визнання недійсними містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки, та зобов'язання ОСОБА_4 привести квартиру у попередній стан. Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 жовтня 2013 року рішення суду першої інстанції змінено лише в частині розподілу судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 лютого 2014 року вищевказані судові рішення в частині визнання недійсною декларацію про початок будівельних робіт, зареєстровану в Інспекції ДАБК в Івано-Франківській області 03 січня 2013 року скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому рішення судів в частині відмови в задоволенні позову про визнання недійсними містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки, прийнятих відділом містобудування, архітектури Косівської районної державної адміністрації 17 грудня 2012 року та зобов'язання ОСОБА_4 привести квартиру АДРЕСА_1 у попередній стан у суді касаційної інстанції не оскаржувалося. Судові рішення в зазначеній вище частині набрали законної сили та є чинними.

Не зважаючи на це, судами повторно розглянуто позовні вимоги про визнання недійсними містобудівних умов і обмеження забудови земельної ділянки та зобов'язання ОСОБА_4 привести квартиру у попередній стан.

Судова колегія вважає, що за таких обставин судові рішення в зазначеній вище частині підлягають скасуванню, оскільки підстав для повторного розгляду позовних вимог про визнання недійсними містобудівних умов і обмеження забудови земельної ділянки та зобов'язання відповідача привести квартиру у попередній стан, суди не мали.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Вирішуючи спір в частині визнання незаконною декларацію про початок виконання будівельних робіт та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суди у порушення ст. ст. 213, 214, 303, 304 ЦПК України не зазначені положення закону уваги не звернули, доводів та заперечень сторін належним чином не перевірили, у достатньому обсязі не визначилися з характером спірних правовідносин й не з*ясували підстави звернення позивачів за захистом порушеного права, не встановили, яким чином діями відповідача, що полягають в отриманні декларації про проведення будівельних робіт щодо реконструкції належної їй квартири порушуються права позивачів як співвласників суміжної квартири цього ж будинку. При цьому судами не дана оцінка тому, чи є ОСОБА_4 належним відповідачем у справі, оскільки Інспекція ДАБК в Івано-Франківській області, вчиняючи дії з реєстрації вказаної декларації, діяла як орган державної влади з приводу реалізації владних повноважень.

За таких обставин, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій рішення не можуть вважатися законними і обґрунтованими, у зв'язку із чим, відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 336, 338, ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2015 року скасувати.

В частині позовних вимог про визнання незаконною декларацію про початок виконання будівельних робіт, зареєстровану в Інспекції державного архітектурного-будівельного контролю в Івано-Франківській області від 03 січня 2013 року, видану ім'я ОСОБА_4 та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко