Номер провадження 2-о/754/169/15
Справа №754/5270/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

06.05.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Ярошенка С.В.,

при секретарі - Моторенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті її діда ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що останній помер у 1918 році і похований на Дарницькому кладовищі в м. Києві.

Під час збирання необхідних документів виявлено, що свідоцтво про смерть її діда ОСОБА_2 відсутнє, загубилось або не видавалось взагалі.

Заявникові необхідно встановити факт батьківства з метою отримання свідоцтва про його смерть.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника, за наявних у справі матеріалів.

Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 являється онукою ОСОБА_2, що підтверджується відповідними документами, наявними у матеріалах справи.

ОСОБА_2 помер у 1918 році та похований на Дарницькому кладовищі в м. Києві.

Свідоцтво про смерть ОСОБА_2 відсутнє (загубилось або не видавалось).

За результатами перевірки було встановлено, що актовий запис про смерть ОСОБА_2 в період з 1918 року по 1919 рік не виявлено.

Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз'яснено в п. 13 Постанови №5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з послідуючими змінами та доповненнями) заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується довідкою, виданою РС СКП «Спецкомбінат ПКПО» від 18.09.14 року, згідно якої ОСОБА_2 похований на Дарницькому кладовищі м. Києва.

Вище вказані обставини вказують на неможливість реєстрації факту смерті особи через органи, що здійснюють реєстрацію актів цивільного стану.

Беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини справи, досліджені докази, пояснення представника заявника, суд, приходить до висновку про те, що вимоги про встановлення факту смерті підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 212, 214, 215, 256-259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у 1918 році у м. Києві.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя