Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/3214/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 жовтня 2015 року м. Овруч
Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Кулініча Я. В.
з секретарем Деменчук О. Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -
Представник позивача надіслав заяву в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних та доказів.
За таких обставин суд проводить розгляд справи без фіксації технічними засобами, у відповідності до п.2 ст. 197 ЦПК України.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
22.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір факторингу № 22/12/14/1-2, за яким первісний кредитор передав новому кредитору право грошової вимоги.
Форма і умови кредитного договору не суперечать вимогам параграфів 1,2 глави 71, зокрема ст.ст.526-527, 1055 ЦК України.
У відповідності до ст. 612 п.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.
Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).
Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.
Така правова позиція ВС України викладена у постанові по справі №6-20 цс 14 від 19.03.2014 року, в силу вимог ч. 1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.
Зважаючи на викладене позов підлягає задоволенню.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.
Зважаючи на викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 31, 60, 209, 212, 214-215, 224-226 ч. 1 ст.360-7 ЦПК України, ст.ст.11,215,509,525,526,554,610-611,1049,1054 ЦК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подана заява до Овруцького районного суду Житомирської області протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Овруцький районний суд в апеляційний суд Житомирської області позивачем протягом 10 днів з дня отримання його копії, відповідачем в цей же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_2