Справа № 521/3230/15-ц
Провадження № 2/521/2696/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Целуха А.П.,
при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, стягнення аліментів на дитину,-
ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 з позовною заявою про визнання батьківства та стягнення аліментів, в якій просить суд встановити батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що з 2 лютого 2011 року по листопад 2012 року, позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_2 Шлюб між сторонами не укладався. 29 квітня 2012 року від шлюбу народилася донька - ОСОБА_3. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії I- ЖД № 808481, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану місті ОСОБА_4 міського управління юстиції, однак, він є батьком ОСОБА_3, про що свідчить звіт по тесту на батьківство. Але ,відповідач, у звязку з обєктивними причинами, не зміг подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства. Відповідно, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку, передбаченому ст. 135 Сімейного кодексу України. На даний час Відповідач не надає кошти на утримання доньки, чим ставить сім'ю у важке матеріальне становище. Враховуючи те, що донька перебуває повністю на утриманні позивача, відповідач ухиляється від свого обов'язку утримувати дитину, а тому позивачка змушена звертатись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів в примусовому порядку.
Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити, а також розглядати справу за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання належним чином повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку,що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Від особистих стосунків у сторін по справі народилась дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 808481.
Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Оскільки між сторонами не був зареєстрований шлюб, то запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводилась за прізвищем позивачки, а імя та по-батькові дитини вона вказувала самостійно, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні.
Також судом встановлено, що до народження дитини сторони припинили проживати разом, ОСОБА_2 батьківство не визнавав та не визнає.
Відповідно до звіту по тесту на батьківства від 05.11.2014 року, за висновком тесту ДНК вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 може являтись біологічним батьком дитини ОСОБА_3, 29 квітня 2012 року з ймовірністю 99, 9999 %. Таким чином, батьківство відповідача доведено.
Тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання відповідача батьком дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтованими, та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.
Також у судовому засіданні встановлено, що малолітня ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на утриманні позивачки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
В силу ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України гарантовано, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ст. 180 СК України та роз'яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Згідно ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) одного з батьків.
Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх доходів з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття.
Також відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.
У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень та на користь позивачки судовий збір у розмірі 243,60 гривень.
Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 8, 10, 11, 15, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294, 367 ЦПК України, ст.ст.180,182,183, 191 СК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, стягнення аліментів на дитину задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Малиновського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ