Справа № 303/7120/15-ц
Номер рядка стат.звіту - 43
21 грудня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
в особі: головуючого-судді Куропятник О.М
при секретарі Годьмаш О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Мукачівський міський відділ Державної міграційної служби України в Закарпатській області про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
20 листопада 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 39, в будинку № 1 по вул. Росвигівській в м.Мукачево Закарпатської області.
Свої вимоги мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, однак в квартирі зареєстрований ОСОБА_2, який не проживає за вказаною адресою з 08.07.1994 року. Реєстрація відповідача за вказаною вище адресою створює незручності, додаткові витрати на утримання квартири, порушує право позивача, як власника на вільне користування та розпорядження своїм майном.
Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з наведених підстав у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився повторно за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив.
Представник Мукачівського міського відділу Державної міграційної служби України в Закарпатській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення.
Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування від 08.07.1994 року (а.с.6), реєстраційним посвідченням № 2146 від 13.07.1994 року (а.с.8), довідкою Мукачівського малого державного міжрегіонального підприємства технічної інвентаризації № 2146 від 13.07.1994 року (а.с.9), довідкою Мукачівського міжрегіонального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 04.11.2015 року (а.с.17).
Згідно довідки ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюм» № 1-013510 від 18.11.2015 року, в м.Мукачево, вул. Росвигівська, 1/39 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3 дружина; ОСОБА_4 донька; ОСОБА_2 - колишній власник квартири (а.с.19).
Факт не проживання ОСОБА_2 за адресою: м.Мукачево, вул. Росвигівська, 1/39 з 08.07.1994 року підтверджується ОСОБА_4 від 17.11.2015 року, засвідченим уповноваженою особою паспортистом ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» ОСОБА_5 (а.с.20).
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.
Вимоги ст. 391 ЦК України передбачають, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 чинить позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, а також є таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 39, в будинку № 1 по вул. Росвигівській в м.Мукачево Закарпатської області, у звязку з його відсутністю за місцем проживання понад встановлений законом строк, а тому позов є підставними і таким, що підлягає задоволенню.
Згідно з ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 487,20 грн. судових витрат.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 224, 225, 294 ЦПК України, Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК Української РСР, суд,-
Позовну заяву задовольнити повністю.
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування та розпорядження належною йому на праві приватної власності квартирою № 39, в будинку № 1, по вул. Росвигівській в м.Мукачево Закарпатської області, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 39, в будинку № 1 по вул. Росвигівській в м.Мукачево Закарпатської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 (двадцять) коп. судових витрат.
На рішення суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.М. Куропятник