Справа № 2/331/17/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі :

головуючого судді - Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, третя особа : Інспекція з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області, про захист прав споживача шляхом розірвання договору та стягнення суми матеріальних збитків, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя на розгляді знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, третя особа : Інспекція з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області, про захист прав споживача шляхом розірвання договору та стягнення суми матеріальних збитків.

Статтею 157 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п»ятнадцять днів.

Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України « Про статус суддів» : - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об»єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

З матеріалів справи вбачається, що на протязі розгляду справи позивач неодноразово не зявлялася у судові засідання, а саме: 26 січня 2015 р. 09 годин 30 хвилин, 11 лютого 2015 р. 09 годин 30 хвилин.

Так, в судове засідання, призначене на 26 січня 2015 р., позивач не зявилася, хоча про час, день і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення № 69 4, відповідно до якого ОСОБА_1 14 січня 2015 року особисто отримала копію ухвали суду від 04.12.2014р. про відновлення провадження у справі та призначення справи до розгляду у відкрите судове засідання. (а.с. 110)

Причини своєї неявки позивач суду не повідомила. В матеріалах справи відсутня заява або клопотання про відкладення розгляду справи або розгляд справи за її відсутності.

Надалі, в судове засідання, призначене на 11 лютого 2015 р., позивач не зявилася, хоча про час, день і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення № 69 5, відповідно до якого ОСОБА_1 30 січня 2015 року особисто отримала судову повістку.

Причини своєї неявки позивач суду не повідомила. В матеріалах справи відсутні заяви або клопотання про відкладення розгляду справи або розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ст.ст. 74, 76 ЦПК України, які встановлюють порядок виклику сторін у судове засідання, судова повістка, разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі і вручається службовій особі, яка розписується про одержання повістки, у разі, якщо сторона у справі є юридичною особою. Розписки про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день, особами, які її вручили повертається до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися у судове засідання без поважних причин.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального права, слід вважати, що повторною неявкою є друга поспіль неявка позивача або його представника, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Крім того, причини повторної неявки значення не мають.

Таким чином, в силу ч.2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що позивач повторно не зявилася до суду без поважних причин.

Представник відповідача надав суду заяву з проханням у разі повторної неявки у судове засідання позивача залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 169, п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений представник позивача або позивач повторно не зявився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Вищевказані норми процесуального права мають сприяти розглядові цивільних справ у розумні строки, оскільки неявка до суду позивача може свідчити про втрату ним інтересу до вирішення справи, а вирішення спору у такому випадку було б порушенням принципу диспозитивності.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати права і виконувати процесуальні обовязки.

В порушення зазначеної норми процесуального права та не зважаючи на прийняті судом заходи для сприяння здійсненню позивач своїх прав, остання не виконала покладені не неї процесуальні обовязки та двічі поспіль у судове засідання не зявилася.

Зазначені обставини свідчать про те, що неявки позивача у судові засідання є наміром затягнути розгляд справи по суті, яке в свою чергу суперечить вимогам ст. 157 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд справи судом упродовж розумного строку.

У звязку з тим, що в матеріалах справи відсутня заява позивача про розгляд справи за її відсутності, суд вбачає законні підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до ст. 207 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, а відповідно і не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

Керуючись ч.2 ст. 77, ч.3 ст.169, п.3 ч.1, ч.1 ст. 207 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, третя особа : Інспекція з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області, про захист прав споживача шляхом розірвання договору та стягнення суми матеріальних збитків залишити без розгляду.

Розяснити позивачу його її на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

11.02.2015