АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3764/15 Справа № 206/7806/14 Головуючий у 1 й інстанції - Румянцев О.П. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року м. Дніпропетровськ 18 травня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Прозорової М.Л., Пономарь З.М..,

при секретарі - Яловій Ю.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія.» на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 19 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія.» про стягнення страхового відшкодування та матеріального збитку заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що 27 квітня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ 2410», державний номер НОМЕР_1, під її керуванням та автомобіля «ВАЗ 217030», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3. Внаслідок зазначених подій автомобілю «ГАЗ 2410», державний номер НОМЕР_1, завдано механічних пошкоджень, тим самим спричинило матеріального збитку у сумі 12 847,85 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована страховою компанією ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» згідно полісу НОМЕР_3 від 10 жовтня 2013 року.

Просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь франшизу у розмірі 1000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн., витрати на оплату послуг експерта автотоварознавця в сумі 425 грн., а всього 1925 грн.; стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на її користь вартість відновлюваного ремонту в розмірі 11 847,85 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн., витрати на оплату послуг експерта авто товарознавця в сумі 425 грн., а всього 12 772,85 грн.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 19 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено (а.с.71-73).

Стягнуто з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 вартість відновлювального ремонту в сумі 11 847,85 грн., витрати на правову допомогу в сумі 500 грн., витрати на експертне дослідження в сумі 425 грн. та судовий збір в сумі 121,80 грн., а всього 12894,45 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 франшизу в сумі 1000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 500 грн., витрати на експертне дослідження в сумі 425 грн. та судовий збір в сумі 121,80 грн., а всього 2046,80 грн. (дві тисячі сорок шість грн. вісімдесят коп.).

В апеляційній скарзі ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить змінити рішення суду в частині розміру стягнутої суми страхового відшкодування з урахуванням податку на додану вартість.

У решті - судове рішення не переглядається.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і об ґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам ухвалене у справі рішення не відповідає, тому підлягає зміні.

Ухвалюючи рішення про стягнення з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 12 894,45 грн., суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 22, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та з урахуванням висновку автотоварознавчої експертизи прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Проте висновки суду першої інстанції неповністю відповідають нормам матеріального й процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.

Судом встановлено, що 27 квітня 2014 року близько о 13.45 год. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ВАЗ 217030» державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля «ГАЗ 2410» державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, через порушення п.п. 12.1, 10.4 ПДР України водієм ОСОБА_3(а.с. 6). В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «ГАЗ 2410» державний номер НОМЕР_1 завдано механічних ушкоджень. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження про оцінку вартості матеріального збитку №39/14А від 08 липня 2014 року вартісне значення матеріального збитку, заподіяного позивачу, як власнику пошкодженого автомобіля складає 12847,85 грн. (а.с. 43-64).

Відповідно до копії полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_3 від 07 жовтня 2013 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі 51 000 грн.(а.с.5). 28 липня 2014 рок позивач подала заяву до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» про виплату страхового відшкодування, однак на час звернення до суду першої інстанції, рішення по справі не прийняв, страхове відшкодування не сплатив.

З урахуванням встановленого випливають наступні висновки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України та ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Положеннями ст.9 Закону України «Про страхування» розмір страхової суми та (або) розмір страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладення договору страхування або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування, а страхове відшкодування - страхова виплата здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування та страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Колегія суддів, звертаючи увагу на той факт, що матеріали справи не містять доказів проведення позивачем ремонтно-відновлювальних робот пошкодженого автомобіля та сплати їх вартість з урахуванням податку на додану вартість, а також зважаючи на те, що ні нормами права, які регулюють спірні правовідносини, ні умовами договору страхування між ОСОБА_3 та ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», не передбачено при визначенні розміру страхового відшкодування виходити з розміру витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом пошкодженого автомобіля з урахуванням податку на додану вартість. Тому є неправомірним обчислення з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» страхової суми виходячи з розміру витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом пошкодженого автомобіля, враховуючи податок на додану вартість.

Статтею 1192 ЦК України передбачено відшкодування потерпілому збитків в розмірі відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті позивачу повинна бути визначена без податку на додану вартість та становить, виключивши з неї суми франшизи, 12 847, 85 грн. - 1 000 грн. - 2 369,57 = 9 478,28 грн.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта про неналежність та недопустимість висновку спеціаліста, як доказу на підтвердження оцінки шкоди завданої майну позивача, оскільки висновок спеціаліста, складено спеціалістом, який має діюче свідоцтво на заняття діяльністю з оцінки колісних транспортних засобів, достатній стаж роботи в даній галузі; вартість відновлювального ремонту автомобіля визначена з урахуванням коефіцієнта фізичною зносу транспортного засобу, тобто відповідає вимогам, передбаченим чинним законом.

З урахуванням вищевстановлених обставин у справі, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині змінити шляхом приведення його у відповідність до вищевикладеного.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія.» - задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 19 січня 2015 року змінити зменшивши суму стягнення з приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія.» на користь ОСОБА_2 вартості відновлювального ремонту до 9 478, 28 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова М.Л. Прозорова З.М. Пономарь