Справа № 367/500/15 Головуючий у І інстанції Оладько С.І.
Провадження № 22-ц/780/2616/15 Доповідач у 2 інстанції Коцюрба О. П.
Категорія 18 12.05.2015
УХВАЛА

Іменем України

12 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі :

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Журби С.О., Мережко М.В.,

При секретарі - Химинець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 09 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування, визнання права власності на ? частину земельних ділянок,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. У судовому засіданні позивач та його представник заявили клопотання про забезпечення позову та просили накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0388га розташовану за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 та на земельну ділянку площею 0,1112 га розташовану за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_2,які по праву власності належать ОСОБА_4.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 09 лютого 2015 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Не погоджуючись з вище зазначеною ухвалою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу якою відмовити в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ухвала постановлена згрубими порушеннями норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем заявлена вимога про визнання не дійсним договорів дарування, визнання права власності на ? земельних ділянок, яка належить відповідачу та яка може бути відчужена за час розгляду справи, що в подальшому може утруднити виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України - суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права про визнання недійсними договорів дарування, визнання права власності на ? частину земельних ділянок. В позовній заяві зазначає, що відповідно до рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 грудня 2010 року, рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 16 квітня 2011 року, ухвали Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2011 року за ним серед іншого було визнано право власності на ? частини земельної ділянки площею 0,15 га розташованої по АДРЕСА_1. Однак в процесі виконання рішення він дізнався, що спірна земельна ділянка була незаконно поділена на дві і в результаті відповідно до договорів дарування від 20 липня 2012 року та 18 липня 2012 року подарована ОСОБА_2 ОСОБА_4.

Отже, такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на спірну земельну ділянку, співмірний із заявленими позивачем вимогами та відповідає нормам закону.

Таким чином, доводи апелянта про не з'ясування усіх обставин справи та не відповідність ухвали нормам матеріального права є не обґрунтованими.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 304, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 09 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді