АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/3174/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1400/15Головуючий у 1-й інстанції Окунь Т.В. Доповідач ап. інст. Чічіль В. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Мартєва С.Ю., Хіль Л.М.,

За участю секретаря: Колодюк О.П.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 6 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, у якому зазначала, що з 2007 року по 2012 рік проживала з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Спільна дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, має встановлений статус дитини-інваліда, проживає й перебуває на утриманні матері та не може обходитися без постійного стороннього догляду.

Відповідач сплачує аліменти на її користь на утримання сина у розмірі ? частини від доходу, між тим, у добровільному порядку матеріально не забезпечує позивачку.

Вважає, що ОСОБА_3 має матеріальну можливість, окрім сплати аліментів на дитину, нести й витрати по її утриманню у вказаному вище розмірі.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 6 березня 2015 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 грудня 2014 року і до досягнення дитиною шести років.

У межах суми платежів за один місяць рішення суду звернуто до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. та на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу у розмірі 487,20 грн.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 23 квітня 2015 року виправлено описку у рішенні суду у зазначенні періоду стягнення аліментів, викладено резолютивну частину рішення суду у наступній редакції: позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 грудня 2014 року та протягом всього часу проживання позивача з дитиною-інвалідом і опікування нею.

У межах суми платежів за один місяць рішення суду звернуто до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. та на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу у розмірі 487,20 грн.

В апеляційному порядку рішення місцевого суду оскаржено ОСОБА_2, посилаючись на порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є дитиною-інвалідом, з вродженою аномалією розвитку головного мозку, затримкою психомоторного розвитку, затримка мовного розвитку, згідно медичного висновку №16 від 26 квітня 2012 року (а.с. 3).

Комісією поліклініки «Медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» для малолітнього ОСОБА_4 розроблена індивідуальна програма розвитку дитини-інваліда №22 від 28 березня 2014 року (а.с. 5).

Рішенням ЛКК поліклініки «Медичний центр ПМСД» від 10 липня 2013 року оформлено новий медичний висновок на дитину-інваліда №19/1, який підпадає під категорію «Дитина-інвалід підгрупи А».

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч. 2-4 ст. 84 та ст.ст. 86 і 88 СК України.

Частиною 1 ст. 88 СК України передбачено, що якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідачем не заперечується, що малолітній ОСОБА_4 проживає з матір'ю ОСОБА_2, на користь якої з ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання сина на підставі рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 4 грудня 2012 року у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину щомісячно, починаючи з 1 липня 2012 року і досягнення дитиною повноліття.

Позивачка також отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда ОСОБА_4 у розмірі 1042,10 грн.

Відповідач має постійне місце роботи, працює водієм в Комсомольському МВ УМВС України в Полтавській області на посаді міліціонера-водія. Згідно довідки №8/230 від 17 грудня 2014 року за шість місяців отримав грошове забезпечення у розмірі 14 479,74 грн., з яких утриманий Єдиний соціальний внесок у розмірі 281,23 грн. та аліменти у розмірі 3 691,95 грн.

З урахуванням встановлених обставин у справі, місцевий суд дійшов вірного висновку щодо наявності підстав часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі 1/6 частин всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, що суд першої інстанції при визначені розміру аліментів виходив з положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», не заслуговує на увагу, оскільки зі змісту мотивувальної частини рішення суду вбачається, що розмір аліментів, які мають стягуватись на користь позивачки, визначений місцевим судом, виходячи з реальної можливості відповідача сплачувати щомісячно визначений судом розмір аліментів без порушення його прав.

Характерним є також обставина того, що у одному з доводів апеляційної скарги також посилається на положення вищезазначеного закону та прожитковий мінімум для працездатної особи, обґрунтовуючи необхідність визначення аліментів саме у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу).

Безпідставним є твердження апелянта, що ОСОБА_3 є працездатним та може надавати їй матеріальну допомогу у більшому, ніж визначено судом розмірі, оскільки у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач має інші доходи, окрім заробітної плати.

При цьому, місцевим судом вірно враховано, що відповідач винаймає житло, що підтверджується актом проживання від 5 березня 2015 року (а.с. 53), та сплачує щомісячні платежі за автомобіль (а.с. 48-52).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення місцевого суду відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 6 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: В.А. Чічіль

Судді: С.Ю. Мартєв

Л.М. Хіль

З оригіналом згідно:

суддя В.А. Чічіль