Справа № 500/1735/15-ц
Провадження № 2/500/1515/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

27.03.2015 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. В якості правовстановлюючого документу - рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, але відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, факт якої засвідчується печаткою реєструючого органу. Право власності у набувача на нерухоме майно виникає з моменту його реєстрації. Отже, за її відсутності у набувача майна за договором право власності виникнути не може.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглянути у його відсутність.

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.05.2006 року було визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 право власності в рівних частках по 1/2 частині кожному на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.08.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 11.06.2012 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 2750, ОСОБА_4 заповіла усе її майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що за законом буде мати право - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39701846 від 23.02.2015 року, наданого приватним нотаріусом Єфіменко М.Д., заповіт ОСОБА_4 від 11.06.2012 року, зареєстрований за № 2750 не змінювався та не скасовувався.

Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено записами у будинковій книзі, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. № 02-14/152 від 12.03.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. В якості правовстановлюючого документу - рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, але відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, факт якої засвідчується печаткою реєструючого органу. Право власності у набувача на нерухоме майно виникає з моменту його реєстрації. Отже, за її відсутності у набувача майна за договором право власності виникнути не може.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1233, 1234, 1235, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.Я.Присакар