Справа № 484/1151/15-ц
Провадження № 2/484/680/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Маржиної Т.В.

при секретарі - Мірошниченко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ТОВ "КОНВІ ПАК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової позики, ціна позову: 107 835, 27 грн., -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2015 р. ТОВ "Конві Пак" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової позики, мотивуючи тим, що 16.10.2013 року до ТОВ "Конві Пак" звернувся працівник ОСОБА_1 із заявою про надання йому безвідсоткової грошової позики в розмірі до 100 000 грн. 16.10.2013 року між сторонами був укладений кредитний договір про надання безвідсоткової позики № 135.8-10.13. На момент укладення договору відповідач працював у позивача на посаді - комірник. Згідно до п.п. 2.1 Договору розмір позики складає до 100 000,00 грн. Позивачем було надано відповідачу позику на загальну суму 93 850,00 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами. Відповідач не виконав своїх зобовязань, позивачеві кошти в строк до 01.12.2014 року не повернув. Оскільки відповідач не виконав покладене на нього грошове зобовязання щодо повернення суми позики, він несе відповідальність за не виконання грошового зобовязання у вигляді обовязку на вимогу позивача сплатити 3 % річних від простроченої суми, що складає 809,94 грн., а також 13 175,33 грн. інфляційних витрат. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача 107 835,27 грн.

В судовому засідані представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в сумі 69 000 грн., мотивуючи тим, що умовою прийняття на роботу до ТОВ "Конві Пак" було підписання кредитного договору, однак фактично гроші він не отримував, крім 69 000 грн. Зазначену суму він частинами повертав підприємству шляхом відрахувань із заробітної плати. Скільки повернув, пояснити не може. Просив задовільнити позов частково, в сумі 69 000 грн., не погодився щодо стягнення суми з врахуванням індексу інфляції та 3 % річних.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював у ТОВ "Конві Пак" з 16.10.2013 року до30.01.2015 року, зі встановленою заробітною платою 1 300 грн., що підтверджується наказом №96к від 16.10.2013 року про прийняття на роботу, наказом №1 к від 30.01.2015 року про звільнення.

З наданої суду заяви від 16.10.2013 року вбачається, що відповідач просив керівництво надати йому безвідсоткову грошову позику. В судовому засіданні відповідач підтвердив, що така заява написана ним власноручно. ОСОБА_2 яких доказів того, що заяву написано під впливом обману, насильства, тощо - суду не надано.

Також з наданої суду копії договору безпроцентної позики №135.8-10.13 від 16.10.2013 року, оригінал якого було оглянутого судом, вбачається, що між сторонами був укладений договір безвідсоткової позики, за умовами якого відповідач мав право отримати в борг кошти в сумі 100 000 грн.

Як вбачається з наданих суду видаткових касових ордерів: № 1328 від 20.12.2013 року на суму: 3 300,00 грн., № 78 від 21.01.2014 року на суму: 3 000,00 грн., № 85 від 22.01.2014 року на суму: 4 000,00 грн., № 169 від 07.02.2014 року на суму: 1 000,00 грн., № 209 від 21.02.2014 року на суму: 2 000,00 грн., № 299 від 07.03.2014 року на суму: 2 000,00 грн., № 342 від 21.03.2014 року на суму: 2 800,00 грн., № 458 від 11.04.2014 року на суму: 69 000,00 грн., № 503 від 17.04.2014 року на суму: 5 750,00 грн., № 732 від 12.06.2014 року на суму: 1 000,00 грн., відповідач отримав у касі ТОВ "Конві Пак", як безвідсоткову позику: 93 850 грн.

Відповідач підтвердив, що особисто розписувався у зазначених касових ордерах. Видача заначеної суми підтверджується первиною бухгалтерською документацією, оглянутою судом.

З наданих суду довідок № КП-00000016 від 27.04.2015 року вбачається, що відповідачу заробітна плата нараховувалася і виплачувалася у зазначеному при прийняті на роботу розмірі. У нарахованому розмірі заробітна плата повністю видавалася відповідачу, що підтверджено відомостями на виплату грошей: № 35 за жовтень 2013 року, № 48 за листопад 2013 року, № 9 за січень 2014 року, № 4 за грудень 2013 року, № 11 за січень 2014 року, № 15 за лютий 2014 року; відомостями на виплату грошей: №01.077 від 18.03.2014 року, № 01.115 від 25.04.2014 року, №01.140 від 20.05.2014 року, №01.154 від 03.06.2014 року, №01.171 від 20.06.2014 року, №01.202 від 21.07.2014 року, №01.226 від 14.08.2014 року, №01.051 від 20.02.2015 року, де наявні підписи відповідача про отримання грошей (заробітної плати) через касу, або шляхом перерахування повної суми заробітної плати за кількістю відпрацьованих днів на банківський рахунок відповідача.

Із зазначених документів видно, що відрахування із заробітної плати відповідача на погашення суми позики не здійснювалося, тож твердження відповідача в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, обставини, на які по посилається позивач як на підставу своїх вимог, повністю доведені належними та допустимими доказами. Відповідачем жодних доказів на підтвердження своїх заперечень не надано.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що між сторонами відповідно до ст. 1046 ЦК України 16.10.2013 року було укладено договір позики на загальну суму 93 850 грн., які відповідач отримав і зобовязався повернути до 01.12.2014 року. Договір укладено з дотриманням передбаченої ст. 1047 ЦК України письмової форми. У встановлений в договорі строк 01.12.2014 року відповідач не повернув позивачу позичені гроші, чим порушив вимогу ст. 1049 ЦК України.

Також, відповідно до ст. 625 ЦК України та п. 6.1 Договору боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тож відповідно до розрахунку з відповідача слід стягнути 3% річних. в сумі 809,94 грн. (93 850х3%х365=809,94) та інфляційні витрати в сумі 13 175,33 грн.

Крім того, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати (судовий збір).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ТОВ "КОНВІ ПАК" (, адреса: вул. Віскозна, 2С, м. Київ) борг за договором безвідсоткової позики 135.8-10.13 від 16.10.2013 року в сумі: 107 835 (сто сім тисяч вісімсот тридцять пять) грн. 27 коп., яка складається з: 93 850 грн. 00 коп. - заборгованість за договором безвідсоткової позики, 809 грн. 94 коп. - три відсотки річних, 13 175 грн. 33 коп. - інфляційні витрати.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь ТОВ "КОНВІ ПАК" (, адреса: вул. Віскозна, 2С, м. Київ) на відшкодування судових витрат: судовий збір в сумі 1 078 (одна тисяча сімдесят вісім) грн. 36 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: