Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/645/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2015 рокуКиївський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Шаповал Т.В.

при секретарі - Лавріненко О.А.

розглянувши у м.Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Полтави з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 . В позовній заяві посилалася на те, що вона проживає за вказаною адресою з 1980 року. Разом з нею проживав її чоловік ОСОБА_3 та її син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_3 помер. Після смерті чоловіка за вищевказано адресою залишилися проживати вона, її син та мати чоловіка -ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. Також вказує, що її померлий чоловік за життя не оформив своє право на частку у домоволодінні, а саме спадщину після померлого батька. Єдиною власницею домоволодіння є ОСОБА_5 Померла ОСОБА_5 за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_6 та ОСОБА_2 Вищевказані особи вимагають від неї покинути домоволодіння. Також вказує, що вона постійно проживає за даною адресою, сплачує комунальні послуги, тому на підставі ст. 64 ЖК України набула права користування в даному домоволодінні. Іншого житла не має.

Просила суд визнати за нею прво на користування домоволодінням за адресою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили в їх задоволенні відмовити.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з"явилася, хоча була належним чином повідомлена про день і час розгляду справ. В попередньому судовому заасіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Друга Полтавська державна нотаріальна контора належним чином повідомлена про день і час розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила, хоча була належним чином повідомлена про день і час розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною, 1,2 ст. 11 ЦПК України, визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізчиних чи юридичних осіб, поданим відповіднодо цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд

Судом встановлено, ОСОБА_5 є власницею домоволодіння за адресою АДРЕСА_1.

ЇЇ син ОСОБА_3 разом зі своєю дружиною ОСОБА_1- позивачем по справі, та сином проживав в вищевказаному домоволодінні. Даний факт не заперечується сторонами.

Позивач з 2001 року зареєстрована в спірному домоволодінні.

Відповідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5

Як встанолено судом та вбачається з копії спадкової справи №495/2014, заведеної після смерті ОСОБА_5, остання склала за життя заповіт, яким на випадок смерті заповідала все належне їй майно ОСОБА_2 та ОСОБА_6

Згідно ст. 64 ЖК України, на яку посилається позивач в позовній заяві, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Однак, відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

Посилання позивача та його представника на вимоги ст. 64 ЖК України як на підставу позову, тобто застосування даної статті до правовідносин, які виникли є помилковим, оскільки правове положення членів сім"ї власника будинку, визначене ст. 156 ЖК України та на них не поширена дія ст. 64 ЖК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5, яка є власником домоволодіння померла, ОСОБА_3, який помер у 2007 році не був власником спірного домоволодіння, тому позивачка не набула самостійного права на житло з підстав передбачених законом.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини та враховуючи норми діючого законодавства, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Т.В.Шаповал