Справа № 144/487/15-ц
Провадження № 2/144/151/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі : головуючого - судді Германа О.С.,

при секретарі судового засідання - Пігулі А.А.,

за участю прокурора Січкаренка І.В., позивача ОСОБА_1, представника відповідача Зайцева В.М., представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Задорожної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик цивільну справу за заявою прокурора Теплицького району в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до Теплицької селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ДНЗ ясла-садок смт. Теплик Теплицького району, про стягнення безпідставно одержаних коштів,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Теплицького району 28 квітня 2015 року звернувся до суду в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, 2009 року народження, законним представником якої є ОСОБА_1, до Теплицької селищної ради, третя особа ДНЗ ясла-садок смт. Теплик Теплицького району, про стягнення безпідставно одержаних коштів у розмірі 1010 грн. 60 коп., посилаючись на те, що вказані кошти були безпідставно сплачені за харчування ОСОБА_4 в ДНЗ ясла-садок смт. Теплик Теплицького району в 2012-2015 роках, оскільки плата за харчування дітей - сиріт, за перебування в державних та дошкільних закладах не справляється.

В судовому засіданні прокурор Січкаренко І.В. заявлені вимоги підтримав, пояснив, що внаслідок стягнення коштів за харчування малолітньої ОСОБА_4 в ДНЗ ясла-садок смт. Теплик Теплицького району, порушено її право на особливий захист і допомогу з боку держави, на утримання у комунальних дошкільних навчальних закладах за рахунок держави.

Законний представник неповнолітньої ОСОБА_4 - опікун ОСОБА_1 позов підтримала.

Представник відповідача - Теплицької селищної ради - секретар виконкому Зайцев В.М. заперечив проти позову, вважає його безпідставним. Вказав, що обґрунтування їх позиції міститься у поданому до суду письмовому запереченні. Також додав, що оплата за харчування з дитини отримувалась згідно п. 2.2, 2.3 Порядку встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 21.11.2002 № 667 та у зв'язку з відсутністю звернення ОСОБА_1 до ДНЗ ясла-садок або Теплицької селищної ради про вирішення питання, щодо звільнення від оплати за харчування дитини - сироти. Також додав, що не згідний з трактуванням п. 2.6 даного порядку на який посилається позивач.

Представник третьої особи ДНЗ ясла-садок смт. Теплик Теплицького району - Задорожна Н.А. пояснила, що їй, як завідуючій даного закладу у садку було відомо про те, що ОСОБА_4 має статус дитини - сироти.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до прокуратури Теплицького району, щодо представництва прокуратурою у суді інтересів її підопічної ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є дитиною - сиротою. Розпорядженням Теплицької РДА Вінницької області від 17 травня 2012 року ОСОБА_4 було надано статус дитини - сироти. Мати дитини ОСОБА_5 померла, батько дитини ОСОБА_6 помер, встановлено опіку над малолітньою ОСОБА_4, опікуном призначено ОСОБА_1. З метою здобуття дитиною дошкільної освіти, її догляду та оздоровлення, створення умов для її фізичного, розумового і духовного розвитку, ОСОБА_4 було влаштовано до ДНЗ ясла-садок смт. Теплик Теплицького району, який знаходиться у комунальній власності Теплицької селищної ради Вінницької області. Згідно довідки Теплицької селищної ради № 192 від 22 квітня 2015 року за харчування ОСОБА_4 у ДНЗ в період з 2012 по 2015 року сплачено 1010 грн. 60 коп.

Відповідач у запереченні вказує, що оскільки заява від ОСОБА_1 про те, що вона має статус малозабезпеченої сім'ї та те що ОСОБА_4 є дитиною сиротою не надходила, то селищна рада не приймала відповідного рішення.

Частиною 2 ст. 35 Закону України «Про дошкільну освіту» передбачено, що організація та відповідальність за харчування дітей у державних і комунальних дошкільних навчальних закладах покладаються на Раду міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські державні адміністрації, районні державні адміністрації, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти, інші центральні органи виконавчої влади, яким підпорядковані дошкільні навчальні заклади, органи місцевого самоврядування, а також на керівників дошкільних навчальних закладів.

Відповідно до ч. 5 ст. 35 цього Закону батьки або особи, які їх замінюють, вносять плату за харчування дітей у державному та комунальному дошкільному навчальному закладі у розмірі, що не перевищує 60 відсотків (у міській місцевості) та 40 відсотків (у сільській місцевості) від вартості харчування на день.

Згідно п. 2.2. Порядку встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 21.11.2002 № 667, розмір плати за поданням дошкільного навчального закладу встановлюють місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування або підприємства, організації та установи, які перебувають у державній (комунальній) формі власності і мають у своєму підпорядкуванні дошкільні навчальні заклади, один раз на рік з урахуванням матеріального стану сім'ї та режиму роботи закладу. Вони можуть установлювати додаткові пільги щодо батьківської плати за харчування дітей у дошкільних навчальних закладах за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів, підприємств, організацій, установ.

Так, згідно ст.ст. 6, 25 Закону України «Про охорону дитинства» держава гарантує дитині право на охорону здоров'я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя. З цією метою держава, серед іншого, вживає заходів щодо пільгового забезпечення дітей ліками та харчуванням у порядку, встановленому законодавством. Діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави

У статтях 8, 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» зазначено, що держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Соціальний захист та захист прав дітей у межах своєї компетенції здійснюють місцеві державні адміністрації, виконавчі органи сільських, селищних рад.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про дошкільну освіту» органи місцевого самоврядування в системі дошкільної освіти в межах їх компетенції: забезпечують реалізацію державної політики у сфері дошкільної освіти на відповідній території; ведуть облік дітей дошкільного віку; контролюють додержання вимог законів та інших нормативно-правових актів у сфері дошкільної освіти, забезпечують соціальний захист, охорону життя, здоров'я та захист прав учасників навчально-виховного процесу.

Згідно ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать сприяння діяльності дошкільних та позашкільних навчально-виховних закладів; організація обліку дітей дошкільного та шкільного віку.

Згідно ч. 2 ст. 33 Закону України «Про дошкільну освіту» дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, гарантовано право на утримання у державних і комунальних дошкільних навчальних закладах за рахунок держави, а також на захист їх особистих, майнових і житлових прав згідно із законодавством України.

Відповідно до п. 2.6. «Порядку встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 21.11.2002 № 667 - плата з батьків не справляється за харчування дітей у санаторних дошкільних навчальних закладах(групах) для дітей з малими й затухаючими формами туберкульозу, у спеціальних дошкільних навчальних закладах(групах) для дітей, які потребують корекції фізичного та (або) розумового розвитку, в інших випадках, передбачених законодавством України(діти-сироти і діти, позбавлені батьківського піклування, які перебувають під опікою і виховуються в сім'ях, батьки і діти, потерпілі від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, діти працівників органів внутрішніх справ, які загинули під час виконання службових обов'язків, тощо).

Отже Теплицька селищна рада Теплицького району повинна була контролювати ДНЗ ясла-садок смт. Теплик Теплицького району, щодо перебування та харчування у них дітей - сиріт, для того щоб захистити їх права, та безпідставно не отримувати кошти на харчування від дітей - сиріт, що суперечить закону, а також відповідно до п. 2.6 «Порядку встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 21.11.2002 № 667 плата з батьків не справляється за харчування дітей в інших випадках(що підпадає під суть даного спору), передбачених законодавством України(діти-сироти і діти, позбавлені батьківського піклування, які перебувають під опікою і виховуються в сім'ях, батьки і діти, потерпілі від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, діти працівників органів внутрішніх справ, які загинули під час виконання службових обов'язків, тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як вимоги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 88, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області на користь законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти у розмірі 1010(одна тисяча десять)грн. 60 коп.

Стягнути з Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області на користь держави за розгляд справи в суді першої інстанції судовий збір у розмірі 243(двісті сорок три)грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: