АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріЛознян О.С.,
за участю: позивачів ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представника позивачів ОСОБА_7,

представника відповідача Терещенко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 травня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення депозитних коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 07 травня 2015 року позов задоволено частково. /а.с. 49-51/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представника ПАТ «КБ «Надра» Стрюкова І.О. подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що на виконання норм ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" позивачу по Договору НОМЕР_2 строкового банківського вкладу (депозит) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ Сімейний» була переказана на поточний рахунок № НОМЕР_1 сума у розмірі 11 111, 26 дол. СІІІА. 21.05.2015 позивач отримав через АБ «Укргазбанк» кошти в сумі 11 111, 26 дол. США, які були перераховані з поточного рахунку № НОМЕР_1 в якості коштів для виплати Фондом. Порядок отримання вкладниками коштів понад гарантовану суму здійснюється у черговості, значеній у ст. 52 Закону за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна - платоспроможного Банку, у зв'язку з чим, підстав для стягнення вказаних коштів в судовому порядку не було, оскільки порушений порядок, встановлений зазначеним законом. Також зазначила, що в результаті незастосування норм ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", неправильно застосовано курс гривні до іноземних валют - на дату винесення рішення суду, а застосуванню підлягав курс, що діяв на початок дня, в який запроваджено процедуру виведення Фондом Банк з ринку та здійснення тимчасової адміністрації, а саме на 06.02.2015 р. - 17, 999763 за 1 долар США. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

№ справи 761/8462/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/ 14323/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Сіромашенко Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 26.08.2014 між Публічним акціонерним товариством «Комерційним банком «Надра» (далі-відповідач/банк) та ОСОБА_5 (далі-позивач/вкладник) було укладено договір НОМЕР_2 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Сімейний», відповідно до умов якого позивач внесла на відкритий їй в банку вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2 грошовий вклад в іноземній валюті в розмірі 29779,99 доларів США, зі сплатою 12,5% річних, строком на шість місяців від дати фактичного надходження вкладу на вкладний рахунок, з датою повернення вкладу 26.02.2015 р. / а.с. 10/

Після закінчення строку дії вкладу, 26.02.2015 р. позивач звернулась до відповідача із письмовою заявою про повернення суми вкладу та нарахованих відсотків /а.с.14/.

Однак, банком було надано відповідь від 10.03.2015 за №59/2299-395 щодо неможливості повернення коштів з посиланням на те, що відповідно до ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на підставі постанови Правління НБУ від 05.02.2015 №83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.02.2015 №26 з 06.02.2015 по 05.05.2015 включно в ПАТ «КБ «Надра» запроваджено тимчасову адміністрацію. Також, було зазначено на те, що виплата коштів здійснюється в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, у розмірі 200000,00грн. /а.с.15/.

Також судом встановлено, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.04.2015 №85 здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Надра» продовжено до 05.06.2015 (включно).

Згідно зі звітом ПАТ «КБ «Надра» від 04.03.2015 р. загальна сума депозиту та нарахованих відсотків до сплати, на дату звіту, становить 31332, 57 доларів США /а.с.11-13/.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ч.1 ст. 530 ЦК України про те, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), та ст.ст. 610, 611, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 625 ЦК України щодо положень зобов'язань за договорами. Встановивши, що строк дії депозитного договору закінчився, а також, зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні докази які б свідчили про повернення банком позивачу суми депозиту та нарахованих відсотків, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти за депозитним договором в загальному розмірі 31332, 57 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 17.03.2015, становить 702691, 31 грн., з яких: 29779, 99 доларів США - сума вкладу, 1552, 58 доларів США - нараховані відсотки.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції порядку отримання вкладниками коштів передбачених ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та дії мораторію на вимоги кредиторів, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки підстави припинення зобов'язань визначено гл. 50 ЦК України, а ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» лише встановлює певні особливості виконання таких зобов'язань. Норма закону про незадоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку з огляду на поняття «задоволення» (фактичне одержання управленою стороною від боржника предмета зобов'язання) не є підставою для відмови в задоволенні відповідного позову, у зв'язку з чим порушуються конституційні права особи на судовий захист, оскільки судове рішення є лише способом захисту порушених прав та безпосередньо не приводить до задоволення вимоги кредитора, яке відбувається в порядку виконавчого провадження.

Таким чином, введення мораторію в банку не є підставою для відмови в задоволенні майнових вимог його кредиторів, оскільки ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, які регулюють забезпечення зобов'язань, установлюючи лише певну специфіку їх застосування у відповідних правовідносинах, однак, виконуватися судові рішення повинні з урахуванням особливостей, передбачених зазначеним актом.

Доводи апеляційної скарги щодо невірно застосованого курсу гривні до іноземних валют - на дату винесення рішення суду, а не курсу, що діяв на початок дня, в який запроваджено процедуру виведення Фондом Банк з ринку та здійснення тимчасової адміністрації, колегія суддів також не приймає до уваги з огляду на вище викладене, те, що грошові кошти за вкладом не виплачено, оскільки вони перевищують суму, гарантовану Фондом гарантування вкладів та заявлені позивачами станом на дату звернення з позовом до суду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 травня 2015 року - відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: