АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________Провадження № 22ц/790/1965/15 Головуючий 1 інст. - Шелест І.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - КРУГОВОЇ С.С.,

суддів - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

- МІНЕНКОВОЇ Н.О.

секретарів - Красношапка К.С., Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 17 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом у якому просила розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №528; стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу), а також після розірвання шлюбу змінити прізвище на дівоче - ОСОБА_2.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 17 грудня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яке б обґрунтовувалось встановленими та доведеними судом обставинами, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення є незаконним та ухваленим з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Позивач не довела свої позовні вимоги у порядку встановленому ЦПК України.

Претензій до позивача не має, проте із доводами її позову не згоден у зв'язку з їх невідповідністю дійсності, оскільки він ніколи не застосовував до неї фізичної сили, не зловживає спиртними напоями та не має відносин з іншими жінками.

Доводи про утримання позивачем дитини та те, що відповідач не приймає участі у вихованні дочки також не відповідають дійсності.

З травня 2011 року по сьогоднішній день позивач ніде не працює та не має доходу, відповідач повністю утримує позивача та їх спільну дитину доньку ОСОБА_4.

Також у апеляційній скарзі звертає увагу на неточності щодо місця проживання позивача та їх доньки.

Представник ОСОБА_5, який діє в інтересах позивача 28 квітня 2015 року подав до суду апеляційної інстанції письмові пояснення в яких просить вирішити питання про місце проживання дитини, а саме змінити рішення суду першої інстанції та визначити місце малолітньої дитини ОСОБА_4 разом з матір"ю ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на ці норми закону, вимоги представника позивача про зміну рішення суду і визначення місця проживання дитини, не можуть бути враховані, оскільки позивач до суду першої інстанції з такими позовними вимогами не зверталась, вони не були предметом розгляду в суді і по ним суд не ухвалював рішення, яке є предметом апеляційного перегляду по данній справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і є недоцільним.

Задовольняючи позов в частині стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є батьком дитини і повинен утримувати її до повноліття.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 14.10.2011 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстицію, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 528 (а.с.6).

Як свідчить свідоцтво про народження, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 і її батьками є ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.7).

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України).

Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки сторін припинені.

Таким чином, суд правильно дійшов висновку про розірвання шлюбу.

Що стосується стягнення аліментів , судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін ( ч.1 ст. 10 ЦПК України).

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.60 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судова колегія виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що батьки зобов'язані нести витрати в рівних частинах для забезпечення дитині необхідного рівня життя.

Оскільки діючим законодавством покладений обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей на батьків, то обов'язок забезпечити гідний рівень життя малолітньої дитини лежить на обох батьках.

Суд першої інстанції правильно стягнув аліменти з дати подання позову з 25 листопада 2014 року і обгрунтував розмір аліментів в ? частини з усіх видів заробітку відповідача на утримання однієї дитини, оскільки дитина потребує матеріальної допомоги.

Суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини по справі, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінив докази, які були досліджені в судовому засіданні і дійшов висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги в основному зводяться до оцінки підстав викладених позивачем в позовній заяві, які судом не були покладені в основу рішення суду. Що стосується посилання відповідача на те, що на час ухвалення рішення вони проживали з позивачем і дитиною в одній квартирі і він як батько надає добровільно матеріальну допомогу не спростовує висновків суду. На даний час відповідач не заперечує, що він і позивач проживають окремо , але пояснює, що дитина 2 дні знаходиться у матері , 2 дні у нього. Доказів , що дитина знаходиться на його утриманні відповідач суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, ч. 1 ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 17 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -