Справа № 455/1819/14-ц
Провадження № 2/455/109/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

13 травня 2015 року

Старосамбірський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Лойзик М.В.,

при секретарі Бобельській Н.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Старий Самбір справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Благо-Інвест» про визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

23.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом посилаючись на те, що з метою отримання коштів на ремонт квартири звернувся у січні 2010 року до Львівської філії ТзОВ «Благо-Інвест», що знаходилася по вулиці Чорновола 59, де отримав інформацію про порядок оформлення документів та можливість отримання позики у центральному офісі у місті Житомир після чого 13.01.2010 року уклав із ТзОВ «Благо-Інвест» договір № 003394 за умовами якого Адміністратор (ТзОВ «Благо-інвест») за згодою Учасника (ОСОБА_1) зобов'язується вчиняти від імені та за рахунок Учасника певні юридичні дії, спрямовані на придбання Товару, зазначеного в Додатку № 1 до даного Договору на умовах діяльності програми «ІнвестЕкономний», що міститься в Додатку № 1, які є невід'ємними частинами цього договору, в тому числі; а) сформувати групу Учасників, забезпечити її адміністрування, присвоїти і повідомити Учасника його код у групі; б) організувати та проводити Асигнаційні заходи, здійснювати оплату Товару на користь Учасника або надати Учаснику відповідну суму у позику; в) надавати інші послуги і здійснювати інші правочини, погоджені сторонами у порядку та в строки, передбачені цим Договором та Додатками до нього. Товар - це сума позики у розмірі 80000 гривень. Отримавши запевнення про отримання грошей найближчим часом, сплатив за оформлення документів 4800 гривень і кожного місяця протягом багатьох років сплачував на рахунок ТзОВ «Благо-Інвест» щомісячні внески у сумі 666.67 гривні та платежі за адміністративні витрати по 84 гривні. Також сплачував додаткові платежі для прискорення отримання позики. В загальному з 13.01.2010 року до 11.12.2012 року сплатив 43730.97 гривні, але не отримав бажаного. Вважає, що відповідач обманув його, шахрайським способом заволодів його коштами. Філія ТзОВ «Благо-Інвест» у місті Львові закрита, тому просив визнати Договір недійсним, як такий, що суперечить вимогам ст.91, 203, 638 ЦК України, іншим нормативним актам та стягнути з відповідача 43730.97 гривні.

В судовому засіданні ОСОБА_1позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача повторно в судове засідання не з'явився, хоч був належно повідомлений про дату, час і місце слухання справи, що підтверджується розписками про отримання повісток (а.с. 91,96,129,133), тому суд за згодою позивача важає можливим вирішити спір в порядку, встановленому ст.224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Судом встановлено, що 13.01.2010 року між позивачем ОСОБА_1 та ТзОВ «Благо-Інвест» був укладений договір № 003394 про надання послуг, за умовами якого позивач, ставши учасником групи та сплативши реєстраційний платіж, взяв на себе зобов'язання здійснювати щомісячні загальні платежі та укласти договір позики для придбання товару, а відповідач у свою чергу взяв на себе зобов'язання надати учасникам системи послуг із створення груп, акумулювати кошти від учасників груп, придбати товар або надати учаснику відповідну суму позики.

На виконання вимог спірного Договору, позивач 13.01.2010 року сплатив реєстраційний платіж у розмірі 4800 гривень, що підтверджується квитанцією № 45974922 від 13.01.2010 року (а.с.17) і щомісячно сплачував по 666.67 гривні чистого внеску та по 84 гривні на адміністративні витрати, а також додаткові платежі для прискорення отримання позики і до 11.09.2012 року сплатив 43730.97 гривні, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.18-78).

Правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем у зв'язку із укладенням згаданого Договору, підпадають під ознаки таких, що регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно з пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» споживачем, права якого захищаються вказаним вище Законом, є лише громадянин (фізична особа), котрий замовляє або має намір замовити послуги для власних потреб, якою і є позивач ОСОБА_1 При цьому Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією або ж фізичною особою-підприємцем, які надають послуги незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва, яким є відповідач ТзОВ «Благо-Інвест».

У відповідності з ч.1 ст. 626 та ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Із спірного Договору вбачається, що відповідач здійснює діяльність по адмініструванню придбання в групах і такий договір пов'язаний із наданням відповідачем зазначених послуг.

Дослідивши спірний Договір суд дійшов до висновку, що такий спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків сторін у ньому; укладений із дотриманням порядку укладення таких угод; грунтується на вільному виборі сторін, вільному визначенні умов цього договору та з врахуванням всіх обов'язкових вимог цивільного законодавства. Позивач як сторона Договору і споживач послуг під час його укладення мав реальну інформацію про послуги, що йому будуть надаватися і умови їх надання; права, обов'язки, відповідальність сторін, і відповідно, здійснив свідомий вибір.

Вказане відповідає вимогам ст.4, ч.2 ст.19 та ч.1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», які повинні бути враховані та застосовуватися при укладенні будь-яких видів договорів (контрактів) про надання послуг.

Вимога позивача про визнання Договору недійсним обгрунтована твердженням про те, що такий суперечить вимогам ст.91, 203, 638 ЦК України, відповідач обманув його, шахрайським способом заволодів його коштами, в теперішній час філія ТзОВ «Благо-Інвест» у місті Львові закрита.

Статтею 215 ЦК україни встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами (стороною) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою, шостою ст.203 цього Кодексу.

У відповідності з ч.1-3, 5-6 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави, суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі ст.91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною.

Згідно відомостей із Єдиного державного реєстру (а.с.10-15) ТзОВ «Благо-Інвест», юридична адреса: місто Житомир, вул Хлібна 9/4, зареєстроване 14.08.2006 року, основний вид діяльності - оптова торгівля товарами господарського призначення, в процесі припинення не перебуває.

Аналіз показань позивача про обставини та мету укладення спірного Договору та зміст самого Договору № 003394 від 13.01.2010 року, укладеного між позивачем та представником ТзОВ «Благо-Інвест», що діяв на підставі довіреності від 01.01.2010 року, свідчить, що такий укадений з ініціативи позивача, у відповідності з його волею, не суперечить Цивільному Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства чи інтересам держави, суспільства, його моральним засадам; спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Враховуючи наведене суд не знаходить підстав для визнання оспорюваного Договору недійсним та стягнення з відповідача в користь позивача 43730.97 гривні, сплачених на виконання умов згаданого Договору.

Твердження позивача про те, що відповідач обманув його, шахрайським способом заволодівши його коштами спростовується фактом закриття провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000025 за заявою ОСОБА_1 від 02.01. 2013 року, за п.2 ч.1 ст.284 КПК України (у з'язку з відсутністю в діях ТзОВ «Блага-Інвест» складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України), від 11.12.2013 року (а.с.125).

Факт ліквідації Філії ТзОВ «Благо-Інвест» у місті Львові, виходячи з положень ст.215 ЦК України, якою визначені підстави недійсності правочину, не може бути підставою визнання оспорюваного Договору недійсним.

Керуючись ст.10,11,209,212,214-215,218,224 ЦПК України, ст.91, 203, 638 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у позові до Товариства з обмеженою відповідальністю «Благо-Інвест» про визнання недійсним Договору № 003394 від 13.01.2010 року та у стягненні з ТзОВ «Благо-Інвест» 43730.97 гривні.

Рішення може бути переглянуте за заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з часу отримання його копії.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з часу його проголошення.

Суддя