Справа № 466/6244/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 січня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді Білінської Г.Б.

при секретарі Яремі О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

встановив:

04 вересня 2014 року позивач - ПАТ СК «Українська страхова група» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 04.03.2011 року між ПАТ СК «Українська страхова група» та ОСОБА_1 був укладений поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/0704823, предметом якого є страхування транспортного засобу «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1. 03.06.2011 року відбулось ДТП за участю т.з. «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та т.з. «Субару», д.н.з. НОМЕР_2, що належить ПП «Укрриба», під керуванням ОСОБА_3 Згідно довідки ДАІ винний у скоєнні ДТП ОСОБА_1

17.10.2011 р. ПрАТ СК «Уніка» звернулося до позивача в порядку регресу з претензією про сплату страхового відшкодування. 05.08.2011 р. страхувальник звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 02.11.2011 р. ПАТ СК «Українська страхова група» на підставі претензії ПрАТ СК «Уніка» № 516 від 17.10.2011 р. було складено страховий акт № ДКЦВ-3080. Позивач на підставі вищевказаних документів потерпілій стороні здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 41415,64 грн. У добровільному порядку відповідач відшкодування не сплатив, а тому позивач змушений звернутися до суду.

Представник позивача скерував на адресу суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, покликаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях.

З'ясувавши дійсні обставини справи, повно та всебічно дослідивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.03.2011 року між ПАТ СК «Українська страхова група» та ОСОБА_1 був укладений поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/0704823, предметом якого є страхування транспортного засобу «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1.

В судовому засіданні встановлено, що 03.06.2011 року відбулось ДТП за участю т.з. «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та т.з. «Субару», д.н.з. НОМЕР_2, що належить ПП «Укрриба», під керуванням ОСОБА_3

Згідно довідки ДАІ винним у скоєнні вказаного ДТП визнано ОСОБА_1

Відповідно до страхового акту № ДКЦВ-3080 від 02.11.2011 р., ОСОБА_1 03.06.2011 року повідомив ПАТ СК «Українська страхова група» про вищезазначене ДТП, тобто в день ДТП, а не 05.08.2011 р., як вказано в позові.

Як вбачається з досудового попередження ПАТ СК «Українська страхова група» ОСОБА_1, то позивач просить відшкодувати відповідача шкоду в розмірі 4463,18 грн., тоді як в позові закладена сума 41415, 64 грн.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що 03.06.2011 р. ОСОБА_1 в його присутності по телефону, який був в казаний в страховому полісі повідомив ПАТ СК «Українська страхова група» про настання ДТП.

Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 38.1.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до ст. 33.1.4 вищевказаного закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Однак відповідач вчасно повідомив позивача про вказане ДТП, що підтверджується страховим актом та показаннями свідка.

Керуючись ст.ст. 10, 62, 212-215, 218, 219 ЦПК України, суд, -

вирішив:

у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Г. Б. Білінська