22.09.2015 Справа № 756/3354/15-ц
унікальний №756/3354/15-ц
провадження № 2/756/2695/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМ Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Луценко О.М.,

при секретарі Бублієві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду із позовною заявою до Київської міської ради, третя особа Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно, а саме визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину спадкового майна, яке складається з 16/675часток житлового будинку АДРЕСА_1 та з 1/12 частин житлового будинку АДРЕСА_1. Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину спадкового майна, яке складається з 16/675часток житлового будинку АДРЕСА_1 та з 1/12 частин житлового будинку АДРЕСА_1.

Позов обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з 16/675 часток житлового будинку АДРЕСА_1 та з 1/12 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Спадкоемцями після його смерті за заповітом є рідна сестра ОСОБА_1, а за законом на обов'язкову частку дружина ОСОБА_2

Позивачі зазначали, що відповідно до інформаційної довідки, виданої КП « Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» за № ПБ-2014 № 4895 від 31.10.2014року, 16/675 часток житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстровані за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданим Першою Київської державною нотаріальною конторою 29.05.1995 року, а 1/12 частина житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, видане Першою Київською державною нотаріальною конторою 21.10.1997року.

Позивачі вказують, що вони є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 за заповітом та за законом, своєчасно звернулись до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини, однак оформити спадкові права на 16/675 часток житлового будинку АДРЕСА_1 та з 1/12 частини житлового будинку АДРЕСА_1, не може, оскільки в них відсутній правовстановлюючий документ на право власності на дану нерухомість. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, в оформленні свідоцтва про право на спадщину на вказану нерухомість нотаріусом було відмовлено та запропоновано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на таке майно в порядку спадкування.

До початку судового засідання позивачі надали заяву з проханням розглядати справу без їхньої участі, оскільки позовні вимоги підтримують з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач надіслала суду пояснення, відповідно до яких просила вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства та слухати справу за відсутності їх представника

Третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві надіслала суду пояснення, відповідно до яких, просила вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства та слухати справу за відсутності їх представника

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, яке видане 20.06.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві.

Після його смерті відкрилась спадщина на з 16/675 часток житлового будинку АДРЕСА_1 та з 1/12 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Як вбачається з спадкової справи № 02-14/287-2014, зареєстрованої 26.09.2014 року, наданої державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори, спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1, а за законом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2

Заяви від інших спадкоємців про прийняття спадщини в матеріалах спадкової справи відсутні.

В матеріалах спадкової справи знаходиться заява позивача ОСОБА_1 від 26.09.2014 року про прийняття спадщини, а саме ? частини спадкового майна, яке складається з 16/675часток житлового будинку АДРЕСА_1 та з 1/12 частин житлового будинку АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3 на підставі заповіту. Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом на майно, яке належить ОСОБА_3

В матеріалах спадкової справи знаходиться заява ОСОБА_2 від 26.09.2014 року про прийняття спадщини, а саме ? частини спадкового майна, яке складається з 16/675часток житлового будинку АДРЕСА_1 та з 1/12 частин житлового будинку АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3 на підставі закону. Таким чином, позивач є спадкоємцем за законом на майно, яке належить ОСОБА_3

Також судом встановлено, що згідно відповіді державного нотаріусу Двадцять першої київської державної нотаріальної контори від 13.01.2015 року на заяви позивачів про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказане вище майно, останнім у видачі свідоцтва про право на спадщину на 16/675часток житлового будинку АДРЕСА_1 та з 1/12 частин житлового будинку АДРЕСА_1 відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа.

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст.1270 Цивільного кодексу України). Таким чином, спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов'язкову частку.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться лише за заявою власника, який реєструє право власності на своє майно.

Аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що для отримання свідоцтва про право на спадщину на 16/675часток житлового будинку АДРЕСА_1 та з 1/12 частин житлового будинку АДРЕСА_1 нормами чинного законодавства встановлена необхідність наявності витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухомість за спадкодавцем, що в даному випадку є неможливим у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 328, 392, 1258, 1261, 1270, 1278, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 57 -61, 88, 208 - 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_2) право власності в порядку спадкування за заповітом на 16/675 часток житлового будинку АДРЕСА_1 та з 1/12 частин житлового будинку АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано Апеляційному суду м. Києва, через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів, з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів після отримання копії рішення суду стороною, яка не була присутня при його оголошені.

Суддя О.М. Луценко