Справа № 495/8511/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/8106/13-ц

за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову

за позовом ОСОБА_2

до:

- ОСОБА_3,

- ОСОБА_1

про стягнення суми боргу

В С Т А Н О В И В:

11.10.2013 року ОСОБА_2 (далі по тексту позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_3 (далі по тексту відповідач-1) та ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач-2) про стягнення суми боргу.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.10.2013 року заяву ОСОБА_2 (адреса: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Анісімова, 4/115) про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (адреса: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Паркова, 15/63), ОСОБА_1 (адреса: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Паркова, 15/63) про стягнення суми боргу було задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, до ухвалення рішення по справі.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.03.2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення суми боргу було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 загальну суму боргу у розмірі 456 480 грн., яка складається з: суми боргу у розмірі 317 000 грн.; сума несплачених процентів у розмірі 139 480 грн., витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 3441 грн. В іншій частині в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17.10.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено частково. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2014року скасовано, ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення суми боргу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики в сумі 74580 грн. і відсотки в сумі 179276 грн.80 коп., а всього 253856 грн.80 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 2538грн.57коп.

Додатковим рішенням апеляційного суду Одеської області від 12.12.2014 року було доповнено рішення апеляційного суду Одеської області від 17 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, та вказано, що рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2014 року в частині відмови у задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, слід залишити без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.02.2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 було відхилено. Рішення апеляційного суду Одеської області від 17.10.2014 року залишено без змін.

14.11.2014 року від відповідача-2 ОСОБА_1, на адресу суду надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову у звязку із тим, що ОСОБА_1 є власником майна, на яке накладено арешт, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відносно стягнення боргу з ОСОБА_1 було відмовлено, що підтверджено рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.03.2014 року, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17.10.2014 року, додатковим рішенням апеляційного суду Одеської області від 12.12.2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.02.2015 року.

Згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

У звязку з виниклими обставинами, суд за заявою відповідача-2 ОСОБА_1, змушений постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

В судове засідання учасники процесу не зявились, їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно до ч.5 ст.154 ЦК України, питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з положеннями ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Так, відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про зняття з нього арешту.

Згідно із ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищезазначені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність вимог ОСОБА_1, у зв'язку з чим заява про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.10.2013 року по цивільній справі №495/8106/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення суми боргу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 154, 208, 209, 210, 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.10.2013 року по цивільній справі №495/8106/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення суми боргу задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.10.2013 року по цивільній справі №495/8106/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Мишко