Справа № 699/626/15-ц
Номер провадження 2/699/337/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2015 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Побережної Н.П.,

за участі секретарів судового засідання - Могильної І.В., Журавель Я.А.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Бурковської О.М.,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Відділу Держземагенства у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області - Буркова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсунь-Шевченківський цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації, за участі третіх осіб, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району, Відділу Держземагенства у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними щодо відмови у видачі сертифікату на право на земельну частку (пай) та зобов'язання видати такий сертифікат,

ВСТАНОВИВ:

13.07.2015 позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у видачі їй сертифікату на право на земельну частку (пай) по Селищенській сільській раді, визнати за нею, як за колишнім членом КСГП ім. Кірова с. Селище, право на земельну частку (пай) в розмірі 2,47 умовних кадастрових гектарів, з земель запасу або резервного фонду Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області та зобов'язати відповідача видати позивачеві сертифікат на право на земельну частку (пай) по Селищенській сільській раді.

Свій позов позивач мотивує тим, що в період з лютого 1994 по червень 2002 перебувала у трудових відносинах та була членом колгоспу ім. Кірова с. Селище Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Після розпаювання позивача було повідомлено, що вона не має права на земельний пай по Селищенській сільській раді, так як вона не писала відповідну заяву. Відповідач підтвердив факт, що позивач є в списках громадян, які мають право на отримання земельної частки (паю) із земель КГСП ім. Кірова під прізвищем «ОСОБА_2», але у видачі сертифіката їй відмовили, мотивуючи це тим, що в даному випадку повноваження щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення за межами міста належить до Головного управління Держземагенства у Черкаській області. На думку позивача рішення відповідача щодо відмови у видачі сертифіката є незаконним, тому вона і звернулась до суду з даним позовом.

У суд представник позивача з'явився, підтримав позов, надав пояснення аналогічні до позову.

Представник відповідача до суду з'явився, проти задоволення позову заперечував, мотивуючи тим, що в матеріалах по паюванню земель переданих у колективну власність КСП ім. Кірова Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району наявне рішення №4 від 27.12.1996 року загальних зборів колгоспу про внесення змін і доповнень списку до додатку №1 державного акту, яким виключено позивача із списків осіб, які мають право на отримання сертифікату.

Представник Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району до суду не з'явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують.

Представник Відділу держземагенства у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області до суду з'явився, проти задоволення позову заперечив, мотивуючи тим, що в матеріалах по паюванню земель переданих у колективну власність КСП ім. Кірова Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району наявне рішення про виключення позивача із членів КСП.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов не належить до задоволення на підставі наступного.

Згідно ст. ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У суді встановлено, що згідно архівної довідки №456 від 07.11.2014, виданої трудовим архівом Корсунь-Шевченківського району, ОСОБА_2 дійсно була членом колгоспу ім. Кірова с. Селище і працювала у колгоспі ім. Кірова с. Селище Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (з 05.03.2000 СТОВ «Прогрес») з лютого 1994 по червень 2002 (а.с.15).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Селищенською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області 16.09.1970, прізвище у позивача було «ОСОБА_2» (а.с.11).

09.02.1991 між позивачем та ОСОБА_3 був укладений шлюб (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №6 від 15.04.2015 - а.с.13), який розірвано 21.02.1996, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, виданим Корсунь-Шевченківським райвідділом ЗАГСу 21.02.1996, актовий запис №21 (а.с.14) та після розірвання шлюбу позивач взяла дошлюбне прізвище «ОСОБА_2».

16.07.1996 між позивачем та ОСОБА_4 був укладений шлюб та позивач змінила прізвище на ОСОБА_2 (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №0 від 15.04.2015 - а.с.12).

Позивач зверталась до відповідача із заявою від 21.04.2015, у якій просила прийняти рішення про видачу їй сертифіката на право на земельну ділянку (пай) в межах Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (а.с.7).

Листом Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації №01-14/1161 від 12.05.2015 позивачеві відмовлено так, як за позивачем право на земельну частку (пай) не визнано, а також не посвідчено у встановленому законом порядку сертифікатом на право на земельну частку (пай), зазначено, що в даному випадку повноваження щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення за межами міста належить до Головного управління Держземагенства у Черкаській області та запропоновано звернутись до суду для визнання у судовому порядку права на земельну частку (пай) із земель бувшої колективної власності в адміністративних межах Селищанської сільської ради Корсунь-Шевченківського району (а.с.9).

На підставі рішення Селищанської сільської ради народних депутатів від 25.10.1995 №11 КСГП ім. Кірова було видано державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_3 від 13.11.1995, що зареєстрований в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №6 (а.с.16-17, 134-135).

Згідно додатку №1 до Державного акту «список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства позивач включена за №715 як ОСОБА_2. (а.с.18-19, 138-157).

27.12.1996 року рішенням №4 загальних зборів (зборів уповноважених) про зміни і доповнення списку до додатку №1 Державного акту на право колективної власності №24 КСП ім. Кірова Корсунь-Шевченківського району Черкаської області були внесені зміни до списку та позивач був виключений із членів КСП (а.с.33, 119).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Пунктом 17 розділу Х Земельного кодексу України визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно п.5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Зі змісту ст. 23 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" вбачається, що вищим органом самоврядування у підприємстві є загальні збори його членів або збори уповноважених. У період між зборами справами підприємства займається правління. Повноваження загальних зборів (зборів уповноважених) і правління визначаються статутом підприємства. Загальні збори (збори уповноважених), зокрема, приймають рішення про реорганізацію і ліквідацію підприємства.

Суд не бере до уваги твердження представника позивача щодо відсутності в книгах протоколів засідань правління колгоспу та протоколів загальних зборів уповноважених членів колгоспу за 1996 рік та 1997 рік відомостей про виведення з членів колгоспу ОСОБА_2, оскільки суд вважає, що рішення №4 від 27.12.1996 року, оригінал якого судом було оглянуто в судовому засіданні на даний час чинне та не скасоване чи визнане недійсним. Крім того, таке рішення прийняте у спосіб та органом (загальними зборами членів КСП) відповідно до законодавства.

Отже, оскільки позивач виключений із списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, то позивач не має права на земельну частку (пай) КСП ім. Кірова Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, а тому суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215, 294 ЦПК України, п.17 розділу Х ЗК України, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»,

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 23.09.2015.

Суддя Побережна Н. П.