справа № 198/440/15-ц
провадження № 2/0198/193/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Маслівець О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Юрївка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позову зазначає, що 24.06.2014 року помер батько позивача ОСОБА_3 За життя спадкодавець розпорядився своїм майном, залишивши заповіт на ім'я позивача.

ОСОБА_1 своєчасно у встановлений законом строк звернулась до Юр'ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки. До складу спадкового майна нотаріус не зміг включити житловий будинок за адресою: Дніпропетровська обл., Юр'ївський район, с. Вербуватівка, вул. Переїздна, 12, який належав бабусі позивача ОСОБА_4, померлої 30 жовтня 2008 року. На момент смерті ОСОБА_4 батько позивача, ОСОБА_3, був зареєстрований та проживав разом з власницею будинку, тому вважається таким, що прийняв спадщину.

ОСОБА_1 намагалась оформити право на спадщину у вигляді житлового будинку через органи нотаріату, однак державний нотаріус постановою від 16.06.2015 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на обєкт нерухомого майна, а саме свідоцтво про право власності на імя ОСОБА_4, видане 26.09.1988 року Павлоградським райвиконкомом.

Таким чином, на даний час позивач не може оформити після смерті ОСОБА_3 спадкові права на житловий будинок, так як відсутній оригінал свідоцтва про право власності, в звязку з чим змушена звернутись до суду з позовом про визнання за нею в порядку спадкування права власності на житловий будинок за адресою: Дніпропетровська обл., Юр'ївський район, с. Вербуватівка, вул. Переїздна, 12.

Позивач в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив слухати справу за відсутності представника відповідача, проти задоволення позову не заперечував.

Суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що належить задовольнити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2008 року померла бабуся позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 244911, виданим виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області 01 листопада 2008 року (а.с. 23).

За інформацією КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» померлій на праві власності належав житловий будинок за адресою: Дніпропетровська обл., Юр'ївський район, с. Вербуватівка, вул. Переїздна, 12, на підставі свідоцтва про право власності, виданого 26.09.1988 року Павлоградським райвиконкомом (а.с. 28).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За життя ОСОБА_4 відповідно до заповіту, посвідченого 29.04.1991 року Варварівською сільською радою Юрївського району Дніпропетровської області за реєстровим № 67, залишила все належне їй майно своєму синові ОСОБА_3. Останній спадщину прийняв, оскільки 04 квітня 2009 року подав до Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину у встановлений законом термін, а також був зареєстрований на момент смерті разом зі спадкодавцем, однак свідоцтво про право власності не отримав (а.с. 22, 61, 108).

Батько позивача ОСОБА_3 помер 24 червня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 563641, виданим виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області 25 червня 2014 року (а.с. 11).

В свою чергу, померлий ОСОБА_3 також розпорядився всім належним йому майном та майновими правами та обовязками, заповівши їх позивачу ОСОБА_1 (а.с. 12).

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на домоволодіння, що складається з житлового будинку за адресою: Дніпропетровська обл., Юр'ївський район, с. Вербуватівка, вул. Переїздна, 12.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині.

За вимогами статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач прийняла шляхом подання відповідної заяви до Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, на підставі чого було заведено спадкову справу (а.с. 74-106).

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

16 червня 2015 року позивач звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній оригінал документа, що підтверджує право власності на житловий будинок, про що свідчить постанова державного нотаріуса № 184/02-31 від 23.03.2015 року (а.с. 16).

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві( п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5).

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Отже, постанова державного нотаріуса Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року є такою, що відповідає вимогам нормативних актів.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 подавала оголошення в засобах масової інформації про втрату оригіналу свідоцтва про право власності, виданого 26.09.1988 року Павлоградським райвиконкомом, про свідчить газета обласної сфери розповсюдження «Зоря» від 09.09.2015 року (а.с. 109).

Враховуючи викладене, суд відмічає, що відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу, який би підтверджував факт належності спадкодавцю права власності на житловий будинок, стала єдиною обставиною, що унеможливила отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку.

За нормами, закріпленими в ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, спадкодавець мав право на спірне майно, оригінал документа, що посвідчує право власності на спадкове нерухоме майно, дійсно втрачено, а позивачем надано суду достатньо доказів, які свідчать про прийняття її батьком спадщини після смерті матері ОСОБА_4, а нею спадщини після смерті ОСОБА_3, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., Юр'ївський район, с. Вербуватівка, вул. Переїздна, 12, в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 59, 60, 209, 212-215, 218, 294ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська обл., Юр'ївський район, с. Вербуватівка, вул. Переїздна, 12, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 24 червня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Юрївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.О.Гайдар