Справа № 342/698/15-ц
Провадження № 2/342/443/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Гайдича Р.М.

секретаря судового засідання Вінтоник Р.І.

з участю :

позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Цюмпала А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача: орган опіки та піклування Городенківської РДА про позбавлення батьківських прав та встановлення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом. В позові зазначено, що ОСОБА_3 є батьком неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу проживає з позивачкою та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9. Починаю з січня 2010 року відповідач проживає в Тернопільській області і жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує. ОСОБА_3, як батько не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, не спілкується з нею взагалі. Дочка не отримує від батька жодного вітання чи подарунка на день народження та інші свята. Відповідач не дбає про нормальне самоусвідомлення доньки, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу культурних та інших духовних цінностей. Відповідач ухиляється від виховання дитини, свідомо нехтує своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. У зв'язку з чим, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивача просила її позов задовольнити. Пояснила, що відповідач близько 6 років жодного разу не спілкувався з дочкою, його не цікавить як вона проживає, навчається в школі, він не надає коштів на її утримання.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджено поштовими повідомленнями при матеріалах справи.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Цюмпала А.П. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача, оскільки дитина перебуває, на повному утриманні та вихованні матері яка забезпечена матеріально, а батько ніякої участі у вихованні та утриманні доньки не бере, тому орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_4

Суд вислухавши позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно з п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Також Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року (далі Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно до положень ст. 9 зазначеної Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

При цьому поняття розлучення слід тлумачити з огляду на право одного з батьків на спілкування з дитиною та обов'язок другого батька надати можливість для такого спілкування.

Крім того, відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

В судовому засіданні встановлено, що:

Копією свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_1 стверджено, що шлюб між сторонами розірвано про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №40 від 07.10.2010 року (а.с.9).

Відповідач являється батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджено копією свідоцтва про народження, НОМЕР_2 (а.с.10).

Відповідно до копії довідки виданої директором Тишківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, стверджено, що ОСОБА_4, учениця 2 класу та її батько ОСОБА_3 ні одного разу не був у школі, ні у телефонному режимі не цікавився навчанням, вихованням дочки. Взагалі він не відомий нікому з педагогічних працівників. Вітчим, ОСОБА_6 з почуттям батьківської відповідальності ставиться до ОСОБА_4, часто відвідує школу, цікавиться навчанням дівчинки, дбає про забезпечення умов життя дитини (а.с.15).

Копією довідки від 06.05.2015 року №308 виданої виконавчим комітетом Тишківської сільської ради стверджено, що ОСОБА_1 не зареєстрована але проживає в АДРЕСА_1 і її склад сім'ї: чоловік - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10., ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.14).

Згідно копії Акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_1, яка не зареєстрована, але проживає за адресою АДРЕСА_1 умови проживання дітей в даному будинку є нормальними (а.с.17).

Довідкою виданою 24.06.2015 року виконкомом Поялницької сільської ради Яремчанської міської ради, стверджено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 прописані за адресою АДРЕСА_2, але не проживають за вищевказаною адресою.

На даний час позивач перебуває в другому шлюбі, який було зареєстровано 27.10.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області, що стверджено копією свідоцтва про одруження НОМЕР_3 (а.с.8).

Копією висновку органу опіки та піклування Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області від 26.06.2015 року стверджено, що доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.28). Де зазначено, що ОСОБА_3 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

У висновку органу опіки і піклування Городенківської РДА також зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свідок ОСОБА_8, яка являється матір'ю позивача, ствердила, що відповідач проживав з її донькою три роки і у них народилась дочка ОСОБА_4. Після розлучення відповідач близько 6 років взагалі не цікавиться дитиною, жодного разу не приїзджав до неї і навіть не дзвонив. Дитина не знає свого батька.

Свідок ОСОБА_10, господарство якої межує з господарством позивача зазначила, що сторони по справі проживали разом, але після розлучення вона жодного разу не бачила відповідача на протязі кількох років. Дитина навчається в школі. Вона ніколи не згадує про батька і не знає його.

Відповідно до вимог ст.10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст.166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки, а саме не відвідує її, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує її необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дочці доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, тому даний позов слід задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав та стягувати аліменти на утримання дитини.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.10,11,57,60,209,212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача: орган опіки та піклування Городенківської РДА про позбавлення батьківських прав та встановлення аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя с.Росоховатець Козівського району Тернопільської області відносно дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, жительки АДРЕСА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку/доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 до Спеціального фонду державного бюджету України судовий збір у розмірі 487,20 (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок) гривень .

Стягнення аліментів розпочати з 01.07.2015 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Гайдич Р.М.