АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2105/15
Справа № 191/4038/14-ц
Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Повєткін В.В.
Категорія 05
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Левцунову І.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2014 року

за позовом ОСОБА_2 до Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, -

В с т а н о в и в :

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю посилаючись на те, що вона є добросовісним нубувачем житлового будинку по вул. Л. Чайкіної, 90 в м. Синельникове, фактично та безперервно користується з січня 1985 року по дійсний час. У січні 1985 року вона домовилась з громадянкою ОСОБА_4 придбати у неї за домовленістю житловий будинок. Будинок належав ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Синельниківською Державною нотаріальною конторою 22.05.1966 року за реєстром № 1274 після померлого чоловіка. Свідками придбання нею житлового будинку у громадянки ОСОБА_4 є громадяни: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 У присутності свідків було засвідчено, що будинок їй продано за ціною 1.460,00 рублів, про що складено розписку. У присутності свідків власниця будинку передала їй правовстановлюючі документи на будинок та документи про сплату комунальних послуг. З цього періоду вона та її сім'я постійно та безперервно сплачували усі податки та комунальні послуги і сплачують безперервно по сьогоднішній день. Будинок та прилеглу територію постійно приходилося приводити у належний санітарний стан, було виконано ряд серйозних робіт по його відновленню, що вимагало багато часу та значних фінансових витрат. ОСОБА_4 підготувала документи для оформлення купівлі-продажу житлового будинку нотаріально. В Синельниківському БТІ вона отримала довідку від 04.02.1985 року для відчудження житлового будинку як продавець, але здійснити свій намір не встигла. Так як вона була в літньому віці, стан її здоров'я погіршився, вона занемогла та 27.02.1988 року померла. Вищевказана довідка БТІ від 04.02.1985 року є доказом того, що власниця будинку ОСОБА_4 мала намір та бажання його продати, та все для цього документально підготувала. Згідно довідки Синельниківського БТІ на сьогоднішній день дійсна вартість житлового будинку становить 46.168,00 грн. На сьогоднішній день інших претендентів на вищевказаний будинок не існує. Позивач просила суд визнати за нею право приватної власності на житловий будинок по вул. Л. Чайкіної, 90 в м. Синельникове на земельній ділянці площею 400,0 кв.м. з надвірними побудовами та спорудами за набувальною давністю (а.с.3-5).

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог - відмовлено (а.с.54-55).

В апеляційній скарзі (а.с.57-58) ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та повернути справу до суду першої інстанції на новий розгляд, оскільки:

- судом не було долучено до участі в справі голову квартального комітету;

- сторони не були завчасно повідомленні про час та дату слухання справи відповідно до діючого цивільного процесуального законодавства, повідомлялись в телефонному режимі;

- суд не прийняв до уваги, що в спірному житловому будинку проживає неповнолітній онук позивача, який не має іншого житла, родина позивача вклала багато коштів на ремонт будівлі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що між попередньою власницею спірного житлового будинку та позивачем мали місце договірні правовідносини щодо купівлі останньою цього будинку, що виключає можливість визнання права власності за набувальною давністю в силу відсутності умови безпідставного набуття майна.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що сторони не були завчасно повідомленні про час та дату слухання справи відповідно до діючого цивільного процесуального законодавства, повідомлялись в телефонному режимі, не є підставою для скасування судового рішення, оскільки позивач та його представник приймали участь у розгляді справи 23 вересня, 31 жовтня та 26 грудня 2014 року (а.с.25-26,33,51-52).

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є будинок, що відповідно до технічного паспорту станом на 25.12.2013 року належить ОСОБА_4 (а.с.16-18), яка згідно з свідоцтвом про смерть померла 27.02.1988 року (а.с.15).

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з довідками голови квартального комітету № 7 Синельниківської міської ради позивач з сім'єю проживає в цьому будинку з лютого 1985 року (а.с.11,12).

Відповідно до розяснень, наданих в п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав № 5 від 07.02.2014 року, володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Натомість з позовної заяви вбачається, що позивач зазначає про своє право володіння спірним будинком на підставі договору купівлі-продажу між нею та власником будинку ОСОБА_4, нібито укладеним в 1985 році, про що в рішенні суду першої інстанції обгрунтовано вказано, як на недобросовісність володіння позивачем нерухомим майном.

Крім того, згідно з вказаними розясненнями, володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Позивачем доказів безперервного володіння нерухомим майном протягом десяти років суду першої інстанції не надано.

Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції, на вимогу якого ні позивачем, ні її представником не надано квитанцій про сплату позивачем комунальних платежів та інших платежів за будинок за період з 1985 року, тобто за період з якого позивач, за її твердженням, безперервно володіє цим будинком (а.с.104,105,106).

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги щодо незалучення до участі у справі голови квартального комітету, та проживання в будинку неповнолітнього онуки позивача та вкладення коштів на ремонт будівлі, оскільки такі обставини не мають правового значення для вирішення спірного питання в порядку, передбаченому ч.1 ст.344 ЦК України.

Не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи представника позивача в суді апеляційної інстанції за межами вимог апеляційної скарги щодо не встановлення судом першої інстанції кола спадкоємців після смерті власника будинку ОСОБА_4 (а.с.107), оскільки згідно з повідомленнями Першої Синельниківської державної нотаріальної контори та довідкою зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась (а.с.31,37,38).

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і по становив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесу ального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: