АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9700/15 Справа № 201/1572/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Трещов В. В. Доповідач - Котушенко С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Красвітної Т.П., Козлова С.П.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 жовтня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ "Банк Кредит Дніпро" про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів. Позивач вказував на те, що 06 березня 2013 року між ними був укладений договір №4744 банківського вкладу "Універсальний" на суму 735 000 грн. на строк 370 днів; 16 листопада 2012 року - договір №8631 банківського вкладу "В Десятку" на суму 45 000 доларів США на строк 3 місяці; 29 травня 2012 року - договір №06 банківського вкладу "VIP-Прибутковий" на суму 50 000 доларів США на строк 3 місяці. Посилаючись на те, що по кожному з договорів він звертався до відповідача щодо дострокового повернення сум вкладів, але безрезультатно - просив стягнути з банку на свою користь суми вказаних вкладів.

Справа розглядалася судами неодноразово. Останнім рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 жовтня 2015 року (з урахуванням ухвали від 16 жовтня 2015 року про виправлення описки) позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення як постановленого з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не вбачає передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно зі ст.1060 ЦК України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Судом встановлено, що 29 травня 2012 року між сторонами було укладено договір №06 строкового банківського вкладу "VIP-Прибутковий" на суму 50 000 доларів США.

Вказану суму було внесено в банк позивачем, що підтверджується видачею йому ощадної книжки.

16 листопада 2012 року між сторонами було укладено договір №8631 строкового банківського вкладу "В Десятку" на суму 45 000 доларів США. Вказану суму було внесено в банк позивачем, що підтверджується виданою йому квитанцією готівкового зарахування №42228 від 16 листопада 2012 року.

06 березня 2013 року між ними був укладений договір №4744 строкового банківського вкладу "Універсальний" на суму 735 000 грн. США. Цю суму було також внесено в банк позивачем, що підтверджується видачею йому прибуткового касового ордеру №42228 від 06 березня 2013 року.

Встановивши, що вказані вклади банком не були видані ОСОБА_3, суд дійшов обгрунтованого висновку про задоволення його позову .

Доводи апеляційної скарги про те, що банк категорично не визнає факт укладення вказаних договорів, оригінали яких в банку відсутні, не заслуговують на увагу, оскільки судом досліджені оригінали цих договорів, примірники яких разом з ощадною книжкою та іншими документами були видані позивачеві банком відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року №492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за №1172/8493.

Посилання апеляційної скарги на те, що грошові кошти за вказаними депозитними договорами не внеслись до каси банку, а були привласнені ОСОБА_4 - начальником одного з відділень банку, спростовуються листом банку №6/23-1290 від 19 лютого 2014 року, направленим на адресу позивача (а.с.87 т.1). Вказаним листом банк підтверджує факт укладення з позивачем договору №06 строкового банківського вкладу "VIP-Прибутковий" від 29 травня 2012 року на суму 50 000 доларів США. Доказів про те, що грошові кошти за іншими депозитними договорами ОСОБА_3 були привласнені працівником банку відповідач суду не надав, хоч це і є його процесуальним обов'язком.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд відмовив у зупиненні провадження по даній справі до моменту винесення судом вироку відносно ОСОБА_4, не є підставою для скасування оскарженого рішення.

Відповідно до положень ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Ухвалене судом рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Козлов С.П.

Красвітна Т.П.