АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 760/2802/13 Головуючий у 1 - й інстанції: Шереметьєва Л.А.
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду місті Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Р.Д.

при секретарі - Кутц А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Остра» Раділова Дениса Михайловича на рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 26 січня 2015 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сахара» до ОСОБА_5, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Остра» про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 26 січня 2015 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сахара» до ОСОБА_5, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Остра» про відшкодування шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Остра» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сахара» страхове відшкодування в сумі 18043,81 грн. та судовий збір в сумі 214,60 грн.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Сахара» до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду 1-ї інстанції, представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Остра» Раділов Денис Михайлович звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 26 січня 2015 року про стягнення страхового відшкодування в сумі 18043,81 грн. та судового збору в сумі 214,60 грн. скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду 1-ї інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, без урахування усіх обставин, що мають значення для розгляду справи. Зазначає, що в обґрунтування вартості матеріального збитку суд 1-ї інстанції посилається на звіт №5940 від 10.03.2011 року. Вважає, що даний звіт не може бути належним та допустимим доказом завдання автомобілю Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, матеріального збитку, оскільки з первинної довідки про дорожньо-транспортну пригоду не вбачається, що автомобілю Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, було завдано пошкодження таких запчастин як крила переднього лівого, лонжерона переднього правового, підкрилки передньої правої, ременів безпеки передніх лівого, правого, середнього, повітряного фільтра, інтеркулера, вакуумного резервуара. Крім того, у звіті №5940 від 10.03.2011 року наявні роботи з обслуговування автомобіля, які не можуть бути віднесені до відновлювального ремонту, а тому не повинні відшкодовуватися, а саме: фарбування крила переднього правого, фарбування лонжерона переднього лівого, ремонт блок-фари передньої, ремонт лонжерона переднього правого тощо. Також, зазначає, що у відповідності до вимог чинного законодавства України після дорожньо-транспортної пригоди Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Остра» було залучено страхового комісара, яким було складено аварійний сертифікат про завдання автомобілю Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, матеріального збитку на загальну суму 31306,19 грн. Дану суму матеріального збитку, разом з франшизою, сумою витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, пенею, всього на загальну суму 32 343,29 грн., Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Остра» було відшкодовано позивачу, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Однак, судом 1-ї інстанції не взято до уваги дані обставини справи, як наслідок ухвалено необґрунтоване рішення.

В судовому засіданні представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Остра» Нагорний Олександр Костянтинович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

ОСОБА_5 підтримав доводи апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Остра» та просив її задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Сахара» БаранецьОлена Андріївна проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду 1-ї інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 02 березня 2011 року об 11 год. 40 хв. ОСОБА_5, керуючи автомобілем Daewoo, державний номер НОМЕР_2, повертаючи ліворуч з бульвару Лепсе на вулицю Героїв Севастополя, при зеленому сигналі основного світлофора, не надав дорогу автомобілю марки Volkswagen, державний номер НОМЕР_3, що рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 30.03.2011 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 застрахував свою цивільно-правову відповідальність у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Остра», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/3766843, за умовами якого, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн., за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю - 100 000 грн., франшиза - 510 грн.

Автомобіль Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Сахара».

З матеріалів справи вбачається, що 10 березня 2011 року, на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Сахара», Закритим акціонерними товариством Український центр після аварійного захисту «Експерт-Сервіс» було складено звіт про оцінку автомобіля Volkswagen, державний номер НОМЕР_3, яким встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого даному автомобілю складає 51797,13 грн.

Судом також встановлено, сторонами не заперечується, що ОСОБА_5 було сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Сахара» 2 297,13 грн., з яких 510 грн. - франшиза, 1787,13 грн. - матеріальна шкода завдана поза межами ліміту відповідальності.

Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Остра» було сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Сахара» страхове відшкодування в розмірі 31 446,19 грн.

Оскільки залишилася не відшкодованою матеріальна шкода в розмірі 18 043,81 грн., то Товариство з обмеженою відповідальністю «Сахара» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Остра» про відшкодування шкоди в розмірі 18 043,81 грн. в судовому порядку.

Рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 26 січня 2015 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Сахара» до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди сторонами не оскаржується, а тому колегія суддів перевіряє правильність висновків суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сахара» та стягуючи з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Остра» на його користь страхове відшкодування в сумі 18043,81 грн., суд 1-ї інстанції виходив з того, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають до задоволення.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду 1-ї інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки.

Частиною 2 даної статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1.4, 1.6, 1.7 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особи, відповідальність яких застрахована, - це визначені в договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована згідно з цим договором, або залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-які особи, що на законних підставах експлуатують забезпечений транспортний засіб. Забезпечений транспортний засіб - це транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

На час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02 березня 2011 року, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Остра», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/3766843.

Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно зі ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Оскільки вина ОСОБА_5 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02 березня 2011 року судом достовірно встановлена, а його цивільно-правова відповідальність, як власника автомобіля Daewoo, державний номер НОМЕР_2, була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Остра», що підтверджується полісом №ВЕ/3766843, то суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування страховиком, заподіяної та невідшкодованої позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля під час ДТП, шкоди відповідно до ліміту відповідальності в розмірі 18043,81 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що наданий позивачем звіт №5940 від 10.03.2011 року про оцінку транспортного засобу, виконаний Закритим акціонерним товариством «Експерт сервіс», не може бути належним та допустимим доказом завдання автомобілю Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, матеріального збитку, оскільки містить ряд помилок та неточностей на які суд 1-ї інстанції не звернув жодної уваги, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, оформленого Закритим акціонерними товариством Український центр після аварійного захисту «Експерт-Сервіс» на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Сахара» вартість матеріального збитку, завданого вказаному автомобілю, складає 51 797,13 грн.

При здійсненні підрахунку відповідної суми завданого позивачу матеріального збитку, оцінювач правомірно керувався вимогами Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст.60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Згідно положень ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів вважає, що звіт про оцінку автомобіля Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, складений Закритим акціонерними товариством Український центр після аварійного захисту «Експерт-Сервіс» на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Сахара» є належним, допустимим та достовірним доказом вартості, завданого позивачу матеріального збитку, оскільки він складений з дотриманням вимог діючого законодавства щодо визначення вартості матеріального збитку та відображає вартість завданого матеріального збитку на час настання дорожньо-транспортної пригоди. Відповідачем не надано доказів, а колегією суддів не встановлено будь-яких підстав та обставин, які ставили б під сумнів об'єктивність та арифметичну правильність даного звіту.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що при виплаті страхового відшкодування Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Остра» обґрунтовано визначало суму страхового відшкодування на підставі аварійного сертифікату, оформленого аварійним комісаром БурмістромВадимом Володимировичем 21.06.2011 року на замовлення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Остра», який врахував наявність на автомобілі позивача пошкоджень, які не відносяться до ДТП від 02 березня 2011 року, колегія суддів не може визнати обґрунтованими і вважає, що суд першої інстанції, визначаючи розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті позивачу, обґрунтовано послався на звіт про оцінку автомобіля Volkswagen, державний номер НОМЕР_3, складений Закритим акціонерними товариством Український центр після аварійного захисту «Експерт-Сервіс» 10 березня 2011 року, яким встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого даному автомобілю складає 51797,13 грн., так цей звіт складений на підставі огляду автомобіля експертом в присутності власника автомобіля та винної особи ОСОБА_5 10 березня 2011 року, тобто, через 8 днів після ДТП, результати огляду автомобіля були зафіксовані в протоколі огляду колісного транспортного засобу від 10 березня 2011 року, який підписаний всіма учасниками огляду без будь-яких застережень і не містить в собі інформації щодо наявності у автомобіля пошкоджень, не пов'язаних з даним ДТП, на які посилається апелянт. Представник ПАТ «Страхова компанія «Остра» не надав суду доказів того, на підставі яких даних страховим комісаром було зроблено висновки в аварійному сертифікаті про наявність у автомобіля позивача на момент ДТП 02 березня 2011 року пошкоджень не пов'язаних з даною ДТП.

Доводи апеляційної скарги про те, що у звіті №5940 від 10.03.2011 року наявні роботи з обслуговування автомобіля, які не можуть бути віднесені до відновлювального ремонту, а тому не повинні відшкодовуватися, а саме: фарбування крила переднього правого, фарбування лонжерона переднього лівого, ремонт блок-фари передньої, ремонт лонжерона переднього правого, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на таке.

Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З систематичного аналізу даної норми процесуального закону, а також поняття принципів диспозитивності та змагальності процесу вбачається, що суд не зобов'язаний за своєю ініціативою вживати всіх передбачених законом заходів для «всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи», а виходячи з конституційних засад змагальності має створити необхідні умови для такого дослідження. Обов'язок доказування фактичних обставин, що мають значення для справи, повною мірою покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі, а суд лише може за їх клопотанням сприяти у витребуванні доказів у разі виникнення при їх поданні певних труднощів.

З матеріалів справи не вбачається, що під час розгляду справи в суді 1-ї інстанції представником відповідача заявлялось клопотання про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи з метою визначення вартості матеріальної шкоди та робіт проведення яких необхідно для відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen, державний номер НОМЕР_1.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалене судом з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставини, що мають значення для справи, а викладені в рішенні висновки не відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд повно та об'єктивно встановив дійсні обставини справи, дослідив надані сторонами докази, дав їм вірну правову оцінку та ухвалив рішення у відповідності з вимогами матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановлено з дотриманням норм процесуального та матеріального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Остра» Раділова Дениса Михайловича відсутні.

Витрати по сплаті судового збору судом стягнуті з відповідача на користь позивача у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Остра» Раділова Дениса Михайловича відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 26 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: