Справа № 22-ц-4416/11 Головуючий у І інстанції Білик Г.О.
Провадження № 22-ц/3362/11 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 33 22.10.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі: :

головуючого судді: Воробйової Н.С.,

суддів: Семенцова Ю.В., Ігнатченко Н.В.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2011 року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 02 липня 2010 року відбулось залиття квартири № 90 за адресою: вул. Грушевського,1-а в м. Бровари Київської області, власниками якої є вони, з вини відповідачів, що проживають в квартирі поверхом вище. Внаслідок залиття, що сталось з вини відповідачів, причиною якого став незакритий кран гарячої води на кухні, їм завдана матеріальна та моральна шкода. На підтвердження своїх позовних вимог позивачами надано акт проведення обстеження помешкання ЖЕК № 4 від 02 липня 2010 року. Просили стягнути солідарно з відповідачів 5016 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 174 грн. 40 коп. витрат на складання кошторису на ремонтно-будівельні роботи в сумі та судові витрати.

В ході розгляду справи позивачі уточнили та зменшили позовні вимоги, а саме просили стягнути солідарно з відповідачів на користь кожного з позивачів по 1254 грн. матеріальної шкоди та по 350 грн. моральної шкоди, витрати на складання кошторису на ремонтно-будівельні роботи в сумі 174 грн. 40 коп. та судові витрати.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2011 року відмовлено ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачі подали до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати як незаконне та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд серед інших питань вирішує: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Але судом першої інстанції, вважає колегія суддів, дані вимоги закону у повному обсязі не виконано.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не доведено факт спричинення останнім майнової шкоди, завданої залиттям квартири, а саме протиправними діями відповідачів, а також розмір матеріальної шкоди, завданої таким залиттям.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Згідно з частиною другої статті 1116 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обовязок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1. 02 липня 2010 року відбулось залиття вищевказаної квартири. Власниками квартири № 94, з якої відбулось залиття квартири позивачів, є відповідач ОСОБА_6 та її малолітній син - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживали в ній станом на 2 липня 2010 року. Позивачі звернулись до ЖЕК № 4, що обслуговує даний будинок, в результаті чого 02.07.2010 року комісією в складі начальника ЖЕК-4, майстра та сантехніка складений акт проведення обстеження помешкання житлового будинку квартири АДРЕСА_2

Згідно п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою КМ України від 08.10.1992 року № 572, власники квартир, наймачі та орендарі зобовязані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримуватись правил пожежної безпеки, при появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла.

Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобовязані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку ( квартири ) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України.

Позивачі подали позов до ОСОБА_6 та ОСОБА_7, але останній не є власником квартири № 94, не зареєстрований та не проживав у ній на час залиття квартири позивачів.

Таким чином, майнова шкода, завдана позивачам внаслідок залиття квартири, яке сталася 02 липня 2010 року, повинна відшкодовуватися саме власником квартири № 94 відповідачем ОСОБА_6

Як вбачається з матеріалів справи, в результаті залиття квартири АДРЕСА_2 було пошкоджено майно позивачів. Розмір завданої позивачам матеріальної шкоди на суму 5190 грн. 40 коп. підтверджується локальним кошторисом № 2-1-1 на ремонт квартири № 90 ( а. с . 33-37 ) та квитанцією до прибуткового касового ордера на складання кошторису на ремонтно-будівельні роботи ( а. с . 50 ). А тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 5190 грн. 40 коп. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Вона полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

За правилами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Внаслідок залиття квартири позивачів їм було заподіяно моральну шкоду, яка полягала в душевних стражданнях, повязаних з пошкодженням майна.

Враховуючи вимоги розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що з відповідача ОСОБА_6 на користь позивачів підлягає стягненню 1400 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

За вказаних обставин, оскільки при апеляційному розгляді встановлено невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на корить ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 по 1297 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та по 350 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні позову в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_7 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на корить ОСОБА_4 60 грн. 40 коп. судового збору..

Стягнути з ОСОБА_6 на корить ОСОБА_4 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішення апеляційного суду.

Головуючий

Судді