Справа № 761/8473/15-ц
Провадження №2/761/4460/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 травня 2015 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.,

за участю представника позивача та третьої особи: ОСОБА_1

представника відповідача: Ходюк О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа - ОСОБА_6 про визнання договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: визнати договір поруки №39-06-П/02 від 26.09.2006 року, укладений між сторонами таким, що припинив свою дію.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.09.2006 року між ОСОБА_6 та Банком був укладений договір про відкриття кредитної лінії №39-06-Ил/02. За умовами договору Банк відкрив Позичальнику кредитну лінію в сумі 70 000,00 доларів США зі сплатою 15% річних та терміном погашення до 25.09.2021 року. 25.06.2007 року розмір кредитного ліміту був збільшений до 300 000,00 доларів США.

Для забезпечення виконання умов кредитного договору між ОСОБА_3 та Банком був укладений оспорюваний договір поруки за яким поручитель відповідає в тому обсязі, що і боржник. 25.06.2007 року до Договору поруки було укладено відповідну додаткову угоду у зв'язку із збільшенням кредитного ліміту.

В червні 2010 року банк звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором та рішенням суду в тому числі і з поручителя стягнуто заборгованість.

Позивач вважає, що договір поруки є таким, що припинив свою дію внаслідок того, що п.3.1 Договору містить положення, що договір діє до повного його виконання та не може дана умова розглядатись як встановлення строку дії поруки у відповідності з ст.252 ЦК України.

Крім того, банк не направляв поручителю вимогу про перерахування суми заборгованості.

В судовому засіданні представник позивача та третьої особи підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо заявлених вимог так як ще не настав строк виконання основного зобов'язання, а тому порука не може бути припинена.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 26.09.2006 року між Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ (правонаступником якого є відповідач) (далі - Банк) та ОСОБА_6 (далі - Позичальник, згідно із свідоцтвом про зміну імені від 02.07.2014 року, ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_6) був укладений Договір про відкриття кредитної лінії №39-06-Ил/02. За умовами даного договору, Банк відкрив Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності в розмірі 70 000,00 доларів США з оплатою 15% річних, строком користування до 25.09.2021 року (п.2.1, 3.2 Договору).

Додатковою Угодою №1 від 25.06.2007 року до Кредитного договору №39-06-Ил/02 від 26.09.2006 року, було викладено в новій редакції п.2.1 Договору за яким розмір кредитної лінії склав 300 000,00 доларів США.

26.09.2006 року між Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ (правонаступником якого є відповідач) (далі - Кредитор) та ОСОБА_6 (далі - Боржник, згідно із свідоцтвом про зміну імені від 02.07.2014 року, ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_6), ОСОБА_3 (далі - Поручитель) був укладений Договір поруки №39-06-П/02. За умовами даного договору, Поручитель зобов'язався перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором №39-06-Ил/02 від 26.09.2006 року, укладеним між Кредитором та Боржником, відповідно до якого Боржникові наданий кредит у розмірі 70 000,00 доларів США, зі сплатою 15% річних.

Пунктом 6.2 Договору поруки передбачено, що договір діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Додатковою угодою до Договору поруки №39-06-П/02 від 26.09.2006 року викладено в новій редакції п.1.1 Договору поруки за яким збільшено розмір кредитної лінії до 300 000,00 доларів США.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України).

Рішенням апеляційного суду м.Києва від 23.12.2014 року у справі за позовом ПАТ «Банк Фінанси і кредит» до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором встановлено, що у досудовому порядку банк з вимогою про дострокове повернення кредиту до позичальника та поручителя не звертався, проте скористався своїм правом вимагати дострокового повернення кредиту звернувшись до суду з даним позовом 28 травня 2010 року.

Також під час розгляду справи не було встановлено, що Банк звернувся до Боржника з вимогою про дострокове повернення кредиту.

Як вбачається з умов Кредитного договору, строк виконання основного зобов'язання - 25.09.2021 року, тобто він ще не настав.

А тому, оскільки в судовому засіданні встановлено, що строк виконання основного зобов'язання не настав, суд не може взяти до уваги посилання представника третьої особи на постанови Верховного Суду України від 23.05.2012 року у справі №6-33цс12 та від 17.09.2014 року у справі №6-170цс13, так як правова позиція у постанові від 23.05.2012 року у справі №6-33цс12 говорить про зміну строку виконання зобов'язання у зв'язку із направленням банком вимоги про дострокове повернення суми кредиту, а в постанові від 17.09.2014 року у справі №6-170цс13 в правовій позиції зазначено, що настав строк виконання основного зобов'язання до того, як банк звернувся до суду з позовом. В зв'язку із викладеним, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та припинення поруки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 252, 559 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа - ОСОБА_6 про визнання договору поруки припиненим - відхилити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула