Провадження № 2/537/509/2015
Справа № 537/956/15-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого - судді - Степури А.А., при секретарі - Грицьковій Я.С.,

за участю прокурора - Бендерова Є.С.,представника позивача ОСОБА_1, педагога ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування Крюківської районної ради м.Кременчука про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, де просить винести рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої вимоги мотивував тим, що в період перебування у шлюбі, який був зареєстрований 29 квітня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м.Кременчука та розірваний на підставі рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 12 грудня 2013 року у нього та у відповідачки ОСОБА_4, народилась донька ОСОБА_5. Влітку 2013 року відповідачка стала зловживати спиртними напоями перестала приходити ночувати і в липні місяці взагалі покинула нас з донькою. Це стало підставою для розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з ним. Вже більше півтора року він не чув та не бачив свою колишню дружину. Відповідачка з того часу перестала брати участь у вихованні доньки, взагалі більше не виявляла бажання навіть зустрітися з дитиною чи хоча б подзвонити їй. Донька для нього це його життя. З донькою в них особливі, близькі та довірительні стосунки, вона для нього найдорожче, що в нього є, він дуже гордий за її успіхи, він її дуже любить і робе все для того щоб його донька була щаслива. Весь цей час саме він займається її вихованням, саме він несе за неї відповідальність. Нещодавно він пересвідчився, що відповідачка веде аморальний бродяжий спосіб життя і жодним чином не має наміру змінити все найкраще. Такі дані підтвердилися довідкою Крюківського ВМ КМВ УМВС України в Полтавській області від 12.01.2015 року. Такі ж відомості містяться і в характеристиці Роди громадської самоорганізації населення мікрорайону № 13, наданий на запит його адвоката. Відповідачка ніде не працює, з останнього місця роботи Крюківського вагонобудівного заводу її було звільнено 27.07.2013 року на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України. Те, що відповідачка не проявляє інтересу до дитини підтверджується характеристикою з місяця навчання нашої доньки, де зазначено, що виключно тато здійснює належний контроль за навчанням та поведінкою доньки, підтримує зв'язок зі школою та класним керівником , систематично відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами доньки, дбає про її фізичний та духовний розвиток, забезпечує матеріально, допомагає гімназії відкликається на прохання вчителів, мати ж навпаки до гімназії не з'являється успіхами дівчинки не цікавиться. Він для своє доньки створив всі необхідні умови для проживання, успішного виховання та навчання, ОСОБА_5 має власну кімнату з усіма потрібними їй речами. Відповідно до висновку акта обстеження матеріально - побутових умов проживання учениці 4-а класу Кременчуцької гімназії № 6, оформленого комісією у складі класного керівника ОСОБА_2 соціального педагога ОСОБА_6 практичного психолога ОСОБА_7 для ОСОБА_5 створено всі необхідні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, батько прикладає зусилля для забезпечення добробуту та благополуччя доньки. Він вважає, що бродяжий спосіб життя зловживання спиртними напоями, при цьому повне ігнорування доньки відповідачкою на протязі півтора року це і є ухилення від свого обов'язку по вихованню дитини. Прихильність до нього їхньої спільної дитини є всебічною, він повністю може забезпечити її повноцінне утримання, достатній рівень виховання, турботи та стабільного психологічного стану доньки. Її матір переїхала до них і зараз вона допомогає йому опікуватися його донькою. За таких обставин він вважає, що є всі підстави позбавити відповідачку батьківських прав відносно їхньої доньки.

Позивач та представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, хоча завчасно надіслала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Крюківської районної ради м.Кременчука Полтавської області Євтушенко А.С. в судове засідання не з'явилася, хоча завчасно надіслала клопотання про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник прокуратури м. Кременчука - Бендеров Є.С, проти позову не заперечував, вважає позов цілком обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Вислухавши позивача його представника, прокурора, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років, отже , ОСОБА_10 є належним позивачем до суду.

У відповідності до положень п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з ст. 171 Сімейного кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Аналогічні положення містить ст. 12 вищевказаної Конвенції ООН, де зазначено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Враховуючи дані обставини, суд прийшов до висновки, що при вирішенні даної справи суд враховує думку ОСОБА_5, яка досягши десятирічного віку та будучи допитаною за участю педагога ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що вважає ОСОБА_4 такою, що не приймає участь у вихованні та утриманні своєї доньки, і позбавлення її батьківських прав відповідає її інтересам, так як мати не цікавиться її життям, не спілкується із нею.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.04.2005 року батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Згідно рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 12.12.2013 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано.

Відповідно до характеристики виданої начальником ПАТ «Кременчуцького сталеливарного заводу» встановлено, що позивач ОСОБА_3 в грудні 2009 року прийнятий на роботу ПАТ «Кременчуцького сталеливарного заводу» слюсарем - ремонтником сталевоплавленого цеху третього розряду. На підприємстві проявив себе, як добросовісний, відповідальний працівник, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Спокійний, скромний, чуйний, в трудовому колективі відмічений як виконавчий працівник.

Згідно акту обстеження житлових умов (а.с.15), довідки про склад сім'ї (а.с.18), характеристики неповнолітньої дитини (а.с. 14) ОСОБА_5 проживає спільно з батьком - ОСОБА_3, бабусею ОСОБА_11 в м.Кременчуці, Полтавської області. Усім необхідним забезпечена повністю. Навчається у 4 класі Кременчуцької гімназії № 6. За час перебування дитини в школі її мати - ОСОБА_4 жодного разу не відвідувала доньку у школі, не цікавилася її навчанням та вихованням.

Згідно рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради м.Кременчука ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 доцільно позбавити батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Допитані судом свідки, ОСОБА_12, ОСОБА_11, вказали, що відповідач більше півтора року ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої доньки, її матеріально не забезпечує, з дитиною не спілкується та нею не піклується, не цікавиться її станом здоров"я, умовами проживання, навчання. Перешкод у спілкуванні з дитиною, про будь-які заборони з боку позивача по відношенню до відповідача зустрічам їй з дитиною, їм невідомо, бо таких заборон не було. Також свідок ОСОБА_12 підтвердила, що відповідачка вживає спиртні напої.

У суду не виникає сумніву у правдивості цих свідчень, оскільки вони підтверджуються змістом наведених вище достовірних документів.

Відповідно до листа від 12.01.2015 року виданого начальником Крюківського ВМ Кременчуцького МВ у Полтавській області встановлено, що ОСОБА_4 веде бродячий та аморальний спосіб життя допитати її по даному факту не виявилось можливим так як місцезнаходження та фактична адреса її проживання невідома.

Згідно листа виданого начальником управління кадрів ПАТ «Крюківського вагонобудівного заводу» встановлено, що ОСОБА_4 працювала на ПАТ «КВБЗ» з 14.04.2011 року по 27.07.2013 року прибиральником виробничих приміщень механоремонтного цеху. Звільнена 27.07.2013 року за п.4 ст. 40 КЗпП України за здійснення прогулів без поважних причин з 27.07.2013 року по 02.09.2013 року.

Відповідно до характеристики виданої головним спеціалістом по роботі з населенням Крюківської районної ради м.Кременчука Полтавської області від 17.12.2014 року встановлено, що при неодноразовому відвідуванні ОСОБА_4 за вказаною у запиті адресою, зустрітися із нею та її близькими не було можливості. На телефонні дзвінки та на письмове прохання зателефонувати відповіді не отримала. ОСОБА_4 дільничним інспектором характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, не має постійного місця проживання. Скарг та заяв з боку жителів мікрорайону в раду ГСН на ОСОБА_4 не надходили.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (п.15) роз'яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожний окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Оскільки судом встановлено, що відповідачка жодної уваги дитині протягом тривалого часу не приділяє, суд вважає доведеною належними доказами ту обставину, що ОСОБА_4 самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків.

Зазначене відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Задовольняючи позов суд також враховує той факт, що жодних доказів чинення відповідачу перешкод у спілкуванні з дитиною суду не надано, до державних органів, органів внутрішніх справ, судових органів відповідач за захистом своїх прав як мати не зверталася.

В судовому засіданні також не було здобуто доказів на предмет того, щоб стан здоров'я та матеріальне становище відповідачки не позбавляло її можливості приймати участь у вихованні дитини, сприяти її духовному та фізичному розвитку, цікавитись життям до здоров'ям доньки, приймати участь у її становленні як особистості, що свідчить про свідоме нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов'язками.

Аналіз наведених обставин свідчить, що відповідачка більше півтора року, без поважних причин, не дбає про стан здоров'я доньки, про її фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує її до самостійного життя, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, тобто ухиляється від виконання батьківських обов'язків, що дає підстави позбавити її батьківських прав відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому суд вважає, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому необхідно стягнути з відповідача судовий збір.

Керуючись , ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212, 213, 215, ЦПК України, ст. ст. 141, 150, 164, Сімейного Кодексу України, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 7.05.2015 року.

Суддя Степура А.А.