Номер провадження: 22-ц/785/1896/15
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Виноградової Л.Є.,

Гайворонського С.П.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 червня 2014 року, яким відмовлено в позові Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та відмовлено в зустрічному позові ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про визнання кредитного договору не дійсним,

встановила:

16 червня 2014 року представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (надалі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернувся до суду з позовними вимогами та просив стягнути з відповідача на користь банку кредитну заборгованість у розмірі 155690,59 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що 17 вересня 2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 12960 грн. зі сплатою 12 відсотків за користуванням кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на несвоєчасне повернення кредитних коштів та несплату відсотків за користування кредитними коштами, ПАТ КБ "ПриватБанк" просило його вимоги задовольнити та стягнути також з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 1556,91 грн.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с 119).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 червня 2014 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" та у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" ставить питання про часткове скасування зазначеного рішення, із ухваленням нового - про задоволення їх позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду, в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3, в апеляційному порядку не оскаржується.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ "КБ "ПриватБанк", суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_3 кредитного договору з позивачем не укладав та кредитних коштів не отримував, а тому не може нести відповідальності перед ПАТ КБ "Приватбанк" за виниклу в неустановленої особи кредитну заборгованість.

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

Звертаючись до суду з позовними вимогами, представник ПАТ КБ "ПриватБанк" обгрунтовував їх тим, що відповідно до заяви позичальника №DNABRX02920008 від 17 вересня 2007 року, ОСОБА_3 уклав із ЗАТ КБ "ПриватБанк" кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 12960 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Однак, відповідач ОСОБА_3 категорично заперечував проти позовних вимог, з посиланням на те, що кредитного договору з позивачем не укладав і кредитних коштів не отримував.

З цих підстав і за клопотанням представника відповідача, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2013 року по справі була призначена судова почеркознавча експертиза.

Відповідно до висновку № 1067/02 від 04 квітня 2014 року судової почеркознавчої експертизи два підписи від імені ОСОБА_5 у заяві позичальника №DNABRX02920008 від 17 вересня 2007 року виконані не самим ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням підписам ОСОБА_3 (а.с.95-97).

Як вбачається з матеріалів справи, саме вищезазначена заява є по своїй суті кредитним договором і інших правочинів між позивачем і позичальником не укладалось.

Таким чином, матеріали справи безспірно свідчать про те, що заяву (договір) позичальника №DNABRX02920008 від 17 вересня 2007 року відповідач ОСОБА_3 не підписував, і кредитного договору не укладав, тому заборгованість за договором №DNABRX02920008 від 17 вересня 2007 року не підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3, рівно як і витрати позивача, пов'язані із зверненням до суду.

У зв'язку з викладеними обставинами та через відсутність договірних відносин між позивачем і відповідачем у справі, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк".

Що стосується доводів представника ПАТ "КБ "ПриватБанк" про те, що вимоги підлягають задоволенню, оскільки кредитна заборгованість погашалась відповідачем ОСОБА_3 в період з 15.10.2007 року по 17.12.2007 року, що свідчить при визнання ним договірних відносин, то колегія суддів не погоджується з ними, з огляду на наступне.

Так, згідно виписки із особового рахунку, кредитна заборгованість за договором№DNABRX02920008 від 17 вересня 2007 року дійсно сплачувалась у вказаний період (а.с.136).

Разом з тим, матеріали справи не містять жодного доказу того, що ця заборгованість сплачувалась саме відповідачем ОСОБА_3, який в свою чергу заперечував сплату будь-яких коштів на користь ПАТ КБ "ПриватБанк".

Зазначені обставини підтверджуються неодноразовими зверненнями відповідача ОСОБА_3 до керівництва ПАТ КБ "ПриватБанк", прокуратури Київського району м. Одеси, Київського РВ ГУМВС України в Одеській області, а також до відділу ДВС щодо встановлення особи, яка від імені ОСОБА_3 отримала в кредит грошові кошти (а.с.50, 51, 55, 56).

Проте, по даний час звернення ОСОБА_3 не були прийняті до уваги та було рекомендовано звернутись з відповідним позовом до суду.

Що стосується судового наказу Київського районного суду м. Одеси від 28 січня 2009 року, яким з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" було стягнуто кредитну заборгованість, то колегія суддів зазначає, що вказаний судовий наказ був скасований ухвалою того ж суду від 16.06.2014 року із роз'ясненням позивачу права звернення до суду в позовному провадженні (а.с.155-156).

На підставі вищевказаного судового рішення було знято арешти з майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.157-160).

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія судів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Л.Є. Виноградова

С.П. Гайворонський