Справа № 579/1703/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2015 року Кролевецький районний суд Сумської області

у складі: судді - Сірої Г.І.,

за участі секретаря - Печенової Л.В.,

з участю: позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника служби у справах дітей

Кролевецької РДА - Чабан В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кролевець справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до суду з зазначеним позовом 02.12.2014 року, мотивуючи свої вимоги тим, що він близько дев'яти років проживав разом з ОСОБА_2 однією сім'єю за адресою АДРЕСА_4 без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_11 у них народився син ОСОБА_5.

19 травня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до Кролевецького районного суду з позовною заявою про стягнення аліментів на ОСОБА_5, мотивуючи це тим, що питаннями стосовно утримання та забезпечення сім'ї займається тільки вона. 30.05.2014 року Кролевецький районний суд вирішив позов ОСОБА_2 задовольнити повністю та стягнути з нього аліменти на сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

14.10.2014 року ОСОБА_2 забравши сина ОСОБА_5 та двох неповнолітніх дітей, матір'ю яких вона являється - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, виїхала з будинку по АДРЕСА_4 та переїхала в орендований будинок за адресою АДРЕСА_5, мотивуючи це тим, що подальше їх спільне життя разом неможливе. Невдовзі сусіди, які проживають по АДРЕСА_5 повідомили його матір ОСОБА_9, що ОСОБА_2 уже не проживає за вищеназваною адресою, так як орендододавець розірвав договір оренди житла з ОСОБА_2, посилаючись на те, що житло, яке було надано в оренду, використовувалося не за призначенням та знаходиться в занедбаному стані (в домі збиралися особи з аморальною поведінкою, розпивалися спиртні напої). Згодом він дізнався, що ОСОБА_2 проживає з дітьми у залізному вагончику на автомийці, де вона в той час працювала, про ці обставини він негайно повідомив службу у справах дітей Кролевецької районної державної адміністрації, яка перевірила дані факти та зробила попередження ОСОБА_2, що якщо вона не знайде належного житла для себе та малолітніх дітей то буде позбавлена батьківських прав. 12.11.2014 року ОСОБА_2 відвела дітей до своєї подруги ОСОБА_10, сказавши останній, що забере їх через 2-3 години, а сама зникла у невідомому напрямку. Через добу ОСОБА_10 передзвонила його сестрі ОСОБА_11 і сказала, що діти знаходяться в неї, але з матір'ю зв'язатися неможливо уже більше як добу. Коли він дізнався про даний факт, то негайно звернувся до ССД Кролевецької РДА.

13.11.2014 року він, ОСОБА_4, провідний спеціаліст ССД Кролевецької РДА Чабан Вікторія Миколаївна та старший оперуповноважений кримінальної міліції у справах дітей Кролевецького РВ УМВС Мова Вячеслав Володимирович, виїхали до будинку ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_6 та з'ясували, що діти ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5 знаходяться у будинку сторонніх людей (сім'ї ОСОБА_10). Де знаходиться ОСОБА_2 ніхто не знає. Враховуючи дані обставини та стан дітей (діти були голодні, брудні та змарновані), він виявив бажання забрати до себе сина ОСОБА_5 та малолітню ОСОБА_8 та виховувати їх належним чином, про що він і повідомив ССД Кролевецької РДА. ОСОБА_7 була доставлена працівниками ССД Кролевецької РДА до Кролевецької ЦРЛ з підозрою на гостре распіраторне зорювання, де її невдовзі забрала мати ОСОБА_2

На даний час ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_7, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, кошти, які їй перераховує держава на утримання дітей, та аліменти, які з нього стягуються, витрачає на горілчані вироби.

Згоди з ОСОБА_2 щодо проживання та передачі під його піклування ОСОБА_5 не досягнено. Вважає, що перебування сина разом з ОСОБА_2, негативно впливає на його здоров'я та виховання. Він проживає в окремій однокімнатній квартирі за адресою АДРЕСА_1, має стабільний заробіток. Хоче дати дитині стабільність та добробут. Відповідач не може дати дитині ні належного виховання ні матеріального забезпечення.

Враховуючи викладене, він просить визначити місце проживання ОСОБА_5 з ним, батьком ОСОБА_4, за адресою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві, пояснивши при цьому, що син ОСОБА_5 як і ОСОБА_8 забезпечені всім необхідним, оточені увагою та любов'ю до них всіх членів сім'ї. Син відвідує дитячий садок. Хоча вони всі працюють, але забезпечують, що з дітьми завжди хтось є з членів сім'ї. ОСОБА_2 фактично не виявляє турботи про сина, зайнята особистим життям. Він не заперечував і не має наміру заперечувати проти того, щоб мати спілкувалася з дітьми, але коли та веде себе належним чином.

Відповідачка ОСОБА_2 позовних вимог не визнала та пояснила, що з відповідачем вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Після припинення спільного проживання, вона проживала з трьома дітьми, винаймаючи житло у жителів м. Кролевець, зокрема в будинку за адресою АДРЕСА_5 та вул АДРЕСА_7. Зараз вона має намір змінити місце проживання і винаймати житло в будинку по АДРЕСА_8. Спільне життя з позивачем не склалося, зокрема, і з тієї причини, що відповідач неналежним чином вів себе в сім'ї, що і змусило її залишити місце проживання по АДРЕСА_4. Вихованню дітей вона приділяє увагу, забезпечує їх необхідним одягом, харчуванням та т.ін., для чого витрачає державну допомогу як матері одиначці, яку вона отримує на доньок ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а також допомогу при народженні ОСОБА_5 та аліменти, які сплачує позивач на ОСОБА_5. Дійсно, вона залишала дітей у своєї знайомої, але це були поодинокі випадки, пов'язані з роботою, оскільки вона неофіційно працює на автомийці. В приміщенні автомийки діти не жили, а просто приходили до неї на роботу. Відповідачка також пояснила, що після того, як доньку ОСОБА_8 та сина ОСОБА_5 позивач забрав від її знайомої, вона намагалася вирішити виниклий спір з позивачем, однак їй не дають можливості спілкуватися з дітьми, з нею проживає лише донька ОСОБА_7, вихованню якої вона приділяє увагу, хоча донька часто її не слухає, обманює, зокрема, що стосується відвідувань школи. Вона ходила за місцем проживання позивача з дітьми, однак їй фактично не дали можливості поспілкуватися з дітьми. Вона вважає, що немає підстав для позбавлення її можливості виховувати сина ОСОБА_5, проживаючи разом з ним.

Заслухавши пояснення позивача, відповідачки ОСОБА_2, показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_11, ОСОБА_16, з'ясувавши думку представника служби у справах дітей Кролевецької РДА Чабан В.М. та заслухавши її пояснення з приводу даного спору як спеціаліста служби у справах дітей Кролевецької РДА , дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.4).

Згідно із ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

За правилами ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

За ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.

Тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

При розгляді справи в суді встановлено, що сторони, не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, проживали в будинку по АДРЕСА_4, який належить батьку позивача. Разом з ними проживали доньки ОСОБА_2 - ОСОБА_7, ОСОБА_8 та син сторін ОСОБА_5. Після того, як стосунки між сторонами погіршилися, між ними виник спір щодо утримання сина ОСОБА_5 і 30 травня 2014 року за рішенням Кролевецького районного суду з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини його доходів (а.с.5-6). Після припинення спільного проживання ОСОБА_2, забравши своїх трьох дітей: ОСОБА_7, 2004року народження, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_5, 2012року народження, залишила спільне з позивачем місце проживання і стала проживати на квартирі в будинку по АДРЕСА_5 в м. Кролевець, після чого як у позивача так і у спеціалістів служби у справах дітей Кролевецької РДА стали виникати претензії з приводу відношення відповідачки до виховання дітей, залишення їх без нагляду та у чужих людей, хоча як вбачається з показань свідків у суді підстави для цього були і раніше.

З показань свідка ОСОБА_16 вбачається, що доньки ОСОБА_2 та син ОСОБА_5, коли вона з дітьми проживала по АДРЕСА_4, часто залишалися під наглядом старшої доньки ОСОБА_7, яка навіть готувала собі та меншим сестрі і брату їжу. Діти фактично не виходили на вулицю, гуляли на городі. ОСОБА_2 часто користувалася послугами таксі, що вона спостерігала як сусідка. Восени 2014року урожай з городу не був зібраний, а картопля, яка була викопана, позеленіла на городі. В спілкуванні з дітьми ОСОБА_2 часто вживала ненормативну лексику, нецензурно лаялася на адресу дітей, що чули як вона так і інші сусіди.

Свідок ОСОБА_11 дала свідчення про те, що вона проживає недалеко від будинку, де жили брат з сім'єю, діти бували в її сім'ї. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 часто були брудні. ОСОБА_7 часто шукала матір, оскільки діти залишалися самі. ОСОБА_7 скаржилась на таку поведінку матері, говорячи про те, що мати б'є, не варить їсти. Зі слів ОСОБА_8, коли ОСОБА_2 з дітьми вже не жила по АДРЕСА_4, їй відомо, що вони всі жили на автомийці, дівчинка отруїлася їжею, з їжі були сардельки та "мівіна".

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_15, батьки позивача, в судовому засіданні дали показання про те, що, ОСОБА_2, проживаючи з їх сином та дітьми по АДРЕСА_4, не завжди забезпечувала належні умови в будинку, однак вони розуміли, що їй важко, оскільки троє дітей, намагалися їй допомагати. Вони допомагали виховувати не лише ОСОБА_5, а і ОСОБА_8 і ОСОБА_7, відносилися до них як до рідних онуків. Після того, як син припинив з ОСОБА_2 спільне проживання, вони продовжували турбуватися про дітей. Звернення до служби у справах дітей Кролевецької РДА було вимушене, оскільки їм стало відомо про те, що ОСОБА_2 часто залишає дітей самих, в тому числі на чужих людей або під наглядом ОСОБА_8, яка сама дитина. Зі слів дітей їм відомо, що вони проживали деякий час в приміщенні на автомийці, коли господар будинку про АДРЕСА_5 попросив звільнити будинок. Коли їм стало відомо про те, що діти знаходяться взагалі у чужих дітей на АДРЕСА_6, то ОСОБА_5 та ОСОБА_8 вони забрали до себе додому, а ОСОБА_7 була доставлена в Кролевецьку ЦРЛ, звідки її забрала ОСОБА_2 З листопада 2014року діти проживають з сином та ними в їх квартирі. Поведінка ОСОБА_5, який не міг наїстися хлібом, ховав їжу під подушку, свідчила про те, що дитина нормально не харчувалася. Протягом тижня ОСОБА_9 контролювала харчування онука, щоб не завдати шкоди здоров'ю дитини. За цей час у них неодноразово бувала ОСОБА_7, вони спілкуються з нею по телефону. Від неї їм відомо про те, що за час проживання на квартирі по АДРЕСА_7 ОСОБА_2 неодноразово залишала ОСОБА_7 саму, у зв'язку з чим та зверталася в РВ УМВС з приводу розшуку матері. ОСОБА_7 кілька днів жила у них, а також іноді жила у знайомих, оскільки боялася залишатися сама вдома. 04.02.2015року ОСОБА_7 повідомила, що мати кудись поїхала о 21год з якимось чоловіком, а вона буде спати на підлозі в квартирі по АДРЕСА_8, оскільки ліжка в квартирі немає. Зазначені свідки пояснили, що в даний час, на їх думку, менші діти мають жити з їх сином, вони нададуть йому допомогу у вихованні дітей. Як у них так і у сина прекрасні стосунки як з ОСОБА_5 так і з ОСОБА_8. вони забезпечені всім необхідним. У них немає наміру позбавити ОСОБА_2 спілкування з дітьми, оскільки вона є мати, і в разі, якщо вона створить належні умови для проживання дітей і буде належно відноситися до їх виховання, питання проживання дітей з нею може бути вирішено позитивно. Вони також пояснили, що за час перебування дітей у них ОСОБА_2 один раз прийшла до дітей, 01.01.2015року, принесла іграшкового ведмедика. ОСОБА_5 заплакав і знаходився в кімнаті. Ніхто не чинив перепон в спілкуванні ОСОБА_2 з сином, однак вона і не виявляла великого бажання для цього.

У висновку Кролевецької РДА про можливість проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 разом з батьком ОСОБА_4 (а.с.39) зазначено, що ОСОБА_2 крім ОСОБА_5, має ще двох малолітніх дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьки ОСОБА_5 у шлюбі не перебували, але проживали спільно близько 9 років до червня 2014 року. З листопада 2014 року малолітній ОСОБА_5 та його сестра ОСОБА_8 проживають у родині ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_2 залишила дітей. ОСОБА_7 проживає з матір'ю. У родині ОСОБА_4 належним чином піклуються про дітей, забезпечують матеріально, займаються вихованням, навчанням. ОСОБА_8 навчається у Кролевецькому навчально-виховному комплексі: «загальноосвітня школа І-ІП ступенів №4 - дошкільний навчальний заклад», ОСОБА_5 є вихованцем Кролевецького дошкільного навчального закладу (центр розвитку дитини) № 9 «Ромашка». Протягом останнього часу ОСОБА_5 приводять у заклад і забирають ОСОБА_19, баба або дід. ОСОБА_4 проживає разом з батьками: ОСОБА_15, 1960 року народження, та ОСОБА_9, 1961 року народження. Мати дитини, ОСОБА_2, зі свого боку не вживає заходів щодо повернення сина, особливого інтересу до його життя, виховання, стану здоров'я не виявляє.

27 січня 2015 року Комісією з питань захисту прав дитини Кролевецької районної державної адміністрації було розглянуте питання щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, у батька, ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_1 та визнано, що це є можливим і таким, що відповідатиме інтересам дитини (а.с.39).

В судовому засіданні представник Кролевецької РДА Чабан В.М., підтримавши Висновок РДА, пояснила, що вона безпосередньо з червня 2014року займалася питаннями, пов'язаними з ситуацією, що склалася в сім'ї ОСОБА_2 щодо виховання дітей, зокрема, ОСОБА_5. Так, було встановлено, що ОСОБА_2 залишає дітей самих, у тому числі у чужих людей. Мав місце факт проживання ОСОБА_2 з дітьми в приміщенні на автомийці, і обстановка в приміщенні свідчила, що вони там жили не один день. На початку роботи з даною сім'єю ОСОБА_2 посилалася на негативні стосунки з ОСОБА_4, по що вона говорила у червні 2014року. Згодом, коли вона жила окремо, стали поступати дані про те, що діти не ходять в школу. Склалося враження, що ОСОБА_2 складно справлятися з виниклими життєвими проблемами. Їй була запропонована конкретна допомога: оскільки у неї немає власного житла, їй було запропоновано в с.Гречкине житло і, крім того, робота прибиральниці в школі на 0,25 ставки, що дало б змогу мати недороге власне житло, час для догляду за дітьми і невеликий заробіток як додаткові кошти для проживання до отримуваної нею державної допомоги. Однак ОСОБА_2 відмовилася від пропозиції. В листопаді 2014року стало відомо, що ОСОБА_2 залишила дітей у своєї знайомої ОСОБА_10 по АДРЕСА_6, що і підтвердила остання, пояснивши, що ОСОБА_2 дітей залишила напередодні. З 13.11.2014року ОСОБА_5 та ОСОБА_8 стали проживати в сім'ї позивача, ОСОБА_7 була доставлена в лікарню з підозрою на простудне захворювання. Ці показання підтверджуються Актом обстеження умов проживання від 13.11.2014року (а.с.13). З її участю було перевірені умови проживання ОСОБА_2 на квартирі по вул. АДРЕСА_7, де вона проживала з старшою донькою: в будинку є необхідні речі для проживання, однак це не її речі; палива на зиму не було; зі слів власниці квартири ОСОБА_2 для опалення використовували чужі дрова. На претензії щодо відвідування донькою школи, оплати за харчування дитини ОСОБА_2 не реагує, хоча вона отримувала державну допомогу, аліменти. ОСОБА_3 також пояснила, що в сім'ї позивача створені належні умови для дітей, за них турбуються як батько так і дідусь з бабусею; ОСОБА_5 відвідує дитячий садок. Зараз передавати ОСОБА_5 матері, враховуючи її поведінку, відсутність належного ставлення до виховання дітей, її байдужість в цьому питанні не можна; в інтересах дитини залишити проживати саме з батьком, де створені належні умови проживання, дитина забезпечена всім необхідним, в сім'ї добрі родинні стосунки, дитина оточена любов'ю рідних та турботою про неї.

При визначені місця проживання дитини, враховуючи вищезазначені обставини, суд бере до уваги і участь сторін у вихованні дитини, наявність належних матеріально-побутових умов для проживання дитини у батька, поведінку матері за обставин, що привели до виникнення між ними спору з приводу місця проживання дитини, байдужість відповідачки до вирішення цього спору.

Так, 19.01.2015 року працівниками служби у справах дітей було проведено обстеження житлово-побутових умов за адресою проживання родини ОСОБА_4 (а.с.40). У квартирі створені всі умови для проживання малолітньо дитини, достатньо одягу, іграшок. Кімнати естетично облаштовані, затишні, наявні сучасні меблі. Опалення індивідуальне газове, інженерно-технічні комунікації в робочому стані.

ОСОБА_4 працює охоронцем у ТОВ «АТБ-Маркет», де характеризується позитивно (а.с.8), матеріально забезпечений, про що свідчить довідка про його заробітну плату (а.с.12). За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується як добра, спокійна людина, спиртні напої не вживає, що підтверджується довідкою голови вуличного комітету (а.с.9).

З акту обстеження житлово-побутових умов за адресою проживання ОСОБА_2 по АДРЕСА_7 (а.с.41) вбачається, що на момент обстеження в будинку було тепло, хоча запасу дров на зимовий період немає. Запас продуктів харчування мінімальний. Між матір'ю та старшою донькою періодично виникають непорозуміння, мали місце випадки, коли ОСОБА_2 залишала дітей без нагляду або у сторонніх людей. Дочка ОСОБА_7 часто без поважних причин пропускає заняття у школі. ОСОБА_2 має суттєві проблеми у матеріальному забезпеченні. Ніде не працює.

Як вбачається з показань відповідачки, зараз вона вирішує питання щодо зміни місця проживання, маючи намір в подальшому проживати на іншій квартирі, не зазначивши її адреси. Зазначаючи, що має намір жити за іншою адресою, вона не надала доказів про те, що за новим місцем проживання маються належні умови для проживання там дітей, в тому числі для сина ОСОБА_5. Поведінка ОСОБА_2 в період виникнення спору дає підстави для висновку про те, що вона не проявляє належної турботи про дітей, зокрема, про ОСОБА_5. Так, з листопада 2014 року вона один раз приходила до дитини. З її показань вбачається, що з грудня 2014року, коли ОСОБА_5 проживав з позивачем, вона отримала значну суму грошових коштів в якості аліментів з позивача, однак витратила вона їх на потреби, не пов'язані з вихованням дитини безпосередньо, придбавши лише іграшкового ведмедика для дитини.

Аналізуючи вищенаведені обставини та враховуючи вимоги норм сімейного законодавства, Конвенції про права дитини, належні умови проживання за місцем проживання батька, що сприяють розвитку і належному вихованню дитини, враховуючи ставлення до дитини обох батьків, їх участь у вихованні, наявність належних матеріально-побутових умов для проживання дитини у батька, відсутність належних доказів в обгрунтування заперечень матері щодо місця проживання дитини з батьком, з метою забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку про необхідність визначення місця проживання дитини - ОСОБА_5 з його батьком.

Тому, беручи до уваги положення ст. ст160, 161 СК України та встановлені в судовому засіданні обставини щодо умов проживання та виховання малолітнього ОСОБА_5, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований, його задоволення буде в інтересах дитини.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, підлягають задоволенню у відповідності до положень ст.88 ЦПК України.

Відповідно до ст. 160, 161 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_4 задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11, з батьком ОСОБА_4 в АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні при проголошенні судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу в десятиденний строк з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Г. І. Сіра