У Х В А Л А

судового засідання

22.04.2015 року м.Львів

Франківський районний суд міста Львова в складі :

головуючої судді Мартинишин М.О.

при секретарі Кметь Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові справу за скаргою ОСОБА_1, з участю заінтересованої особи: головного державного виконавця Франківського відділу державної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 на рішення державного виконавця та зобовязання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою, в якій після уточнення вимог просить: визнати постанову про розшук майна боржника, винесену головним державним виконавцем Франківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_3 04.02.2015 р. в межах ВП№44785268 частково неправомірною та зобовязати головного державного виконавця Франківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_3 постанову про розшук майна боржника від 04.02.2015 р. в межах ВП№44785268, за винятком а/м марки MAN 14.192, тип фургон С, 1989 року випуску, шасі №WMA9281063W013742, д.н.з. НОМЕР_1 скасувати.

В обґрунтування скарги покликаються на те, що в процесі примусового виконання виконавчого листа №2-3165/2011 виданого 09.12.2012р. Франківським районним судом м.Львова на підставі рішення суду від 09.12.2011 року, головним державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до порушення прав боржника під час здійснення виконавчого провадження, а саме винесено постанову про розшук майна боржника від 04.02.2015 р. в межах ВП№44785268, яку він одержав 27.02.2015р, якою неправомірно оголошено в розшук та зорієнтовано особовий склад на затримання транспортних засобів, які не охоплюються рішенням Франківського районного суду від 09.12.2011 р. Цією постановою неправомірно оголошується в розшук, окрім а/м марки MAN 14.192, тип фургон С, 1989 року випуску, шасі №WMA9281063W013742, д.н.з. НОМЕР_1 ще й рухоме майно, яке є у володінні, розпоряджанні та керуванні осіб, ніяким чином не причетні до виконання рішення Франківського районного суді від 03.12.2011 р. Вважає, що на майно на яке може бути звернуто стягнення, накладено арешт та примусово реалізовано в рахунок задоволення грошових інтересів заставодержателя є відповідний договір застави від 10.12.2007 р., предметом якого визначено сторонами автомобіль марки MAN 14.192, тип фургон С, 1989 року випуску, шасі №WMA9281063W013742, д.н.з. НОМЕР_1. Рухоме майно ж зазначене в незаконній постанові від 04.02.2015 р. про розшук майна боржника не охоплюється предметом застави, а відтак державний виконавець порушує при її винесенні як матеріальний, так і процесуальний закон в частині своїх обовязків щодо виконання рішення Франківського районного суду від 09.12.2011 р., оскільки законних підстав та доцільності її винесення немає, такі дії є частково неправомірні, а оскаржувана постанова підлягає безумовному скасуванню за винятком даного заставленого автомобіля, а тому просить скаргу задовольнити у повному обсязі.

Представник боржника ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримав у повному обсязі, пояснення дав аналогічні викладеним у справі, просить скаргу задоволити з врахуванням уточнення вимог до даної скарги.

Заінтересована особа- головний державний виконавць Франківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день,час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому суд вважає за можливе, розглядати справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів, проти чого і не заперечив представник боржника ОСОБА_1.

Заслухавши пояснення представник боржника ОСОБА_4, суд перевіривши матеріали справи, доводи скарги, вважаю, що скарга на рішення державного виконавця

не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Франківського ВДВС ЛМУЮ перебуває виконавчі листи №2-3165/2011 та №2-3165/11 видані 09.12.2012р. Франківським районним судом м. Львова про звернення стягнення на належне ОСОБА_1 майно, а саме: автомобіль марки MAN 14.192, тип фургон-С, 1989 р.в., шасі № WMA9281063W013742, реєстраційний номер НОМЕР_1(ВП №44785266) та про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ Надразаборгованість в сумі 50 420,43 грн., витрати в розмірі 504,20 грн. державного мита та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, що були сплачені при поданні позовної заяви (ВП №44785268), що вбачається із постанов про відкриття виконавчого провадження від 22.09.2014 року(а.с.49).

В ході проведення виконавчих дій головним державним виконавцем Франківського ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_2 04 лютого 2015 року винесено постанову про розшук майна боржника від 04.02.2015 р. в межах ВП№44785268, якою оголошено в розшук та орієнтовано особовий склад на затримання транспортних засобів:

- марки ВАЗ 2107, двигун №8, кузов № ХТА210700К0416006, д.н.з.СІ1243ІН;

- марки VOLKSWAGEN CADDY, двигун №BLS967792, кузов №WVZZZ2KZ9X055184, д.н.з. BC7268AA;

- марки MAN 14.192, тип фургон-С, 1989 р.в., кузов№ WMA9281063W013742, д.н.з. НОМЕР_1

- марки RENAULT MASTER, двигун №6, кузов №VF1FB30A507810765, д.н.з. 82239 TB;

- марки ВАЗ 21093 двигун №92, кузов №ХТА210930N1056730, д.н.з. BC5456BB;

- марки RENAULT KANGOO, двигун №K9KV7ID17359, кузов №VF1FC1EAF37865126, д.н.з. BC7412CH;

- марки FORD SIERRA двигун №JK71210, кузов №WFOBXXGBBBJK71210, д.н.з. 00284 TB;

- марки RENAULT KANGOO ПГА4, двигун №F8QP632UA74182, кузов №VF1FCOJAF34990243, д.н.з. BC3813CI.

Відповідно до ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З огляду на те, що статтею 129 Конституції України встановлено, що рішення суду, яке вступило в законну силу є обовязковим для виконання по всій території України.

У відповідності з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ.

Згідно п.4.13.3 Інструкції «Про проведення виконавчих дій»у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить про такий розшук постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби. Цією ж статтею передбачено, що постанова про розшук транспортного засобу боржника виноситься державним виконавцем виключно у разі необхідності.

Отже виявляється, що дії державного виконавця щодо об'явлення транспортних засобів боржника у розшук є цілком законними, виходячи з природи та мети постанови про розшук майна боржник, вона має одноразову дію, тобто до її виконання.

З аналізу вищенаведених норм, суд приходить до висновку, що саме по собі проведення дій державного виконавця з розшуку майна боржника під час виконання рішення суду, не може бути підставою для визнання їх незаконними, оскільки вони були правомірними. Скаржник зазначаючи було порушення його прав при винесенні постанови, не пояснив та не надав доказів, які свідчили б що така постанова порушує права сторони виконавчого провадження боржника.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених цим Законом, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом.

ОСОБА_6 визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Державні виконавець вимушений був приймати такі рішення, виходячи з розміру заборгованостей боржника, ухилення його від виконання рішення суду, ігнорування ним вимог державного виконавця.

На підставі вищевикладеного вбачається, що державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», здійснюючи необхідні заходи щодо своєчасного, повного і неупередженого виконання виконавчого документа.

Інших доводів незаконності вказаних дій державного виконавця ні в самій скарзі не зазначено.

Таким чином, порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем при винесенні постанови про розшук майна боржника від 04.02.2015 р. в межах ВП№44785268 не було.

Відповідно до ч.2 ст.83 Закону України «Про виконавче провадження» скасування постанов державного виконавця належить до повноважень начальника відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.3 ст.387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі наданих суду доказів, суд прийшов до висновку, що дії державного виконавця відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження", вчинені в повному обсязі та в межах наданих їм повноважень, а тому суд не вбачає правових підстав для задоволення скарги, тому слід відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10,11, 60, 209, 210, 383, 384,385, 387 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1, з участю заінтересованої особи: головного державного виконавця Франківського відділу державної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 на рішення державного виконавця та зобовязання до вчинення дій.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в п'ятиденний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Мартинишин М.О.