Справа №333/1620/15-ц
Провадження №2/333/1243/15
14 травня 2015 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Тучкова С.С.,
при секретарі Шелесько Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/1620/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - ОСОБА_3, -
Позивач ОСОБА_1звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на своє утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до закінчення навчання або досягнення нею 23 років, посилаючись на те, що відповідач є її батьком, добровільно матеріальну допомогу не надає. На даний час вона є студенткою денної форми навчання Національного університету «Києво-Могилянська академія», потребує матеріальної допомоги, тому вимушена звернутися до суду.
Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, в позовній заяві просила суд на підставі ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач, повідомлений судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не надав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - ОСОБА_3, будучи своєчасно та належним чином повідомленою судом про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.
Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
На підставі свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3, виданого 14.01.1997 року Лукашівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).
Відповідно до довідки вих.№347/14 від 09.09.2014 року, виданої заступником декана факультету природничих наук Національного університету «Києво-Могилянська академія», ОСОБА_1 навчається на ІІ курсі денного відділення факультету природничих наук Національного університету «Києво-Могилянська академія» за спеціальністю екологія. Термін навчання - з 01.09.2013 року до 01.07.2017 року (а.с.9).
Згідно довідки вих.№83 від 05.02.2015 року, виданої провідним спеціалістом житлового фонду Національного університету «Києво-Могилянська академія», ОСОБА_1 проживає у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, сплата проживання за місяць складає 292,00 гривень (а.с.5).
На підставі довідки вих.№123 від 23.02.2015 року, виданої Департаментом освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради, встановлено, що ОСОБА_2 працює на посаді тренер-викладач ДЮШОР №4 Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради (а.с.10).
Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4, виданого 22.09.1999 року Лукашівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).
Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 04.10.2004 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_1, ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_3 і до повноліття найстаршої дитини (а.с.12).

Отже, судом встановлено, що на даний час ОСОБА_1 навчається на ІІ курсі денного відділення факультету природничих наук Національного університету «Києво-Могилянська академія» за спеціальністю «Екологія». Добровільно відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дитини за період навчання не надає, хоча є працездатним.

Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однаковувідповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На підставі ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, вусіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з тим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом на утримання аліментів мають як той із батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 Сімейного кодексу України.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Так як задоволена основна вимога позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ст.ст.182, 199, 200, 201, 191 Сімейного кодексу України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ч.4 ст.169, ст.ст.10, 11, 59, 60, 209, 214-215, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - ОСОБА_3, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП - НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_2), аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 07.03.2015 року і до закінчення навчання ОСОБА_1, але не більш, як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Копію заочного рішення надіслати відповідачеві не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков