Справа № 372/4080/15-ц
провадження № 2-1682/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Мори О.М.,

при секретарі Михайловій Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Обухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Обухівського району Київської області, третя особа державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з даною позовною заявою та просили визнати за ними право власності по ? частині на земельну ділянку площею 2,8560 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер :03:004:0011 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивачі зазначають, що 03 червня 2007 року помер їхній батько - ОСОБА_5, якому вищезазначена земельна ділянка належала на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане 24.11.2006 року державним нотаріусом Української міської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, що успадкована ним на підставі закону після смерті брата ОСОБА_7, однак за життя батько не встиг отримати державний акт на земельну ділянку на своє імя. Позивачі звернувся для оформлення спадщини після смерті батька до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на власності за законом, оскільки померлий заповіту не залишив, а інших спадкоємців немає. Однак у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку їм було відмовлено у звязку з тим, що спадкоємцями не надано правовстановлюючого документу, а саме: Державного акта на право приватної власності на землю на імя спадкодавця.

Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити і визнати за ними право власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті батька по ? частині за кожним.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Обухівського району Київської області, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання свого представника не направив, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність представника сільської ради та при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Третя особа, державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлого ОСОБА_5 та лист, в якому просить розглянути справу у його відсутність.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 є донькою ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про її народження Серії V- УР № 0463311 (а.с.12). Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БК № 384039, ОСОБА_8 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 та після укладення шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище ОСОБА_9 ( а.с. 14). Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЛЮ № 402333, ОСОБА_10 зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 та після укладення шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище ОСОБА_11 ( а.с. 13).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане державним нотаріусом Української міської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 24.11.2006 року, що зареєстровано в реєстрі за № 3212, ОСОБА_5 успадкував після смерті свого брата ОСОБА_7 земельну ділянку розміром 2,8560 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Обухівського району Київської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КВ № 055574, виданого на підставі розпорядження Обухівської райдержадміністрації від 19 березня 2004 року за № 178 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 627 від 02.08.2004 року, кадастровий номер :03:004:0011 ( а.с. 9).

Відповідно до довідки виданої виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Обухівського району Київської області вих. № 44 від 06 листопада 2008 року, ОСОБА_5 державний акт на вищезазначену земельну ділянку не отримував (а.с.26).

03 червня 2007 року помер ОСОБА_5, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про смерть серії 1-БК № 075636 (а. с.7).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на земельну ділянку площею 2,8560 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Обухівського району Київської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КВ № 055574, виданого на підставі розпорядження Обухівської райдержадміністрації від 19 березня 2004 року за № 178 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 627 від 02.08.2004 року, кадастровий номер :03:004:0011.

Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлого 03 червня 2007 року ОСОБА_5, він заповіту не залишав, а єдиними спадкоємцями за законом на все майно спадкодавця, в тому числі на вищевказану земельну ділянку є його діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_12, які вчасно звернулась до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, в тому числі на вказану земельну ділянку площею 2,8560 га, що знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Обухівського району Київської області.

Державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори в своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 вересня 2013 року відмовив позивачам у видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку, оскільки у спадкоємців відсутній правовстановлюючий документ, а саме: Державний акт на право приватної власності на землю на імя спадкодавця - ОСОБА_5 ( а.с.8).

Згідно статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином з викладених вище обставин вбачається, що земельна ділянка площею 2,8560 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Обухівського району Київської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КВ № 055574, виданого на підставі розпорядження Обухівської райдержадміністрації від 19 березня 2004 року за № 178 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 627 від 02.08.2004 року, кадастровий номер :03:004:0011, є обєктом спадкування та входить до спадкової маси.

Спадкоємцями, згідно статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивачі по справі, в зв'язку з чим суд вважає, що позивачі є належними особами та спадкоємцями за законом, а їх звернення до суду є правомірним.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з ч. 1 ст. 1258 Цивільного Кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу України позивачі є спадкоємцями першої черги і мають право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5.

Згідно положень ст. 1267 Цивільного Кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до п.«а»ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Частиною 2 цієї статті визначено способи захисту цивільного права, одним з яких є визнання права.

Як вбачається зі змісту ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5,6, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Обухівського району Київської області, третя особа державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки площею 2,8560 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер :03:004:0011 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, що належала померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане державним нотаріусом Української міської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 24.11.2006 року, що зареєстровано в реєстрі за № 3212.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки площею 2,8560 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер :03:004:0011 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, що належала померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане державним нотаріусом Української міської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 24.11.2006 року, що зареєстровано в реєстрі за № 3212.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Обухівський районний суд Київської області.

СуддяОСОБА_13