Справа № 530/1613/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

16.10.2015 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Водолага А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Українська універсальна біржа, про визначення договору купівлі-продажу нерухомого майна таким, що відбувся і дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

В судове засідання сторони не з»явились, від позивача ОСОБА_1 надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги вона підтримала в повному обсязі, від відповідача ОСОБА_2 надійшла письмова заява в якій він заявлені позовні вимоги визнав повністю, просить суд розглянути справу у його відсутність.

Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд встановив.

Позивач просить суд винести рішення, яким визнати таким, що відбувся і дійсним договір купівлі-продажу, реєстровий № Н-27 від 30 червня 2000 року, будинковолодіння за № 4, на вул. Заливчого, в с м т Опішня, Зіньківського району, Полтавської області, укладений між членом біржіХоменком О.О., як продавцем, і членом біржі ОСОБА_1, як покупцем, згідно біржових торгів на Українській універсальній біржі, посвідчений 30 червня 2000 року на Українській універсальній біржі, зареєстрований 03 липня 2000 року в КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» в реєстрову книгу № 16, за реєстровим № 2632, та визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, яке знаходиться в будинковолодінні за № 4, на вулиці Заливчого, в с м т Опішня, Зіньківського району, Полтавської області, яке позначене на плані будинку і плані земельної ділянки технічного паспорта на садибний житловий будинок, виготовленого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», відповідними літерами, цифрами і знаками.

З позову вбачається, що30 червня 2000 року позивач ОСОБА_1, як покупець, з однієї сторони, діючи через брокера брокерської контори № 008 і відповідач ОСОБА_2, як продавець, з другої сторони, діючи через брокера брокерської контори № 007, на Українській універсальній біржі уклали договір за реєстровим № Н-27 купівлі-продажу будинковолодіння за адресою: Полтавська область, Зіньківський район, с. Опішня, вул. Заливчого, 4. Предмет договору: в будинку А-1 відчужується 1/2 будинковолодіння: веранда 3-1 7,1 кв. м., 3-2 кухня 16,2 кв. м., 3-3 кімната жила 7,4 кв. м., 3-4 кімната жила 14,7 кв. м., веранда а 1, крильце а 2, сарай Б, погріб б, сарай прибудова б 1, сарай Ж, 1/3 частина сараю В, сарай прибудова в, сарай прибудова Е, вбиральня М, огорожа № 4,3,2. 03 липня 2000 року даний договір купівлі-продажу і право приватної власності позивача на куплене на підставі нього нерухоме майно було зареєстроване в КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» у реєстрову книгу № 16, за реєстровим № 2632. З цього часу позивач стала постійно володіти даним будинковолодінням, проживати в ньому і вважала, що має право власності на дане нерухоме майно. Після вступу у володіння купленим нерухомим майном позивач зробила ремонт своєї частини житлового будинку, встановила ворота огорожі, позначені на плані земельної ділянки технічного паспорта на садибний житловий будинок під № 5 і огорожу під № 6, а також приватизувала земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0843 гектара. У вересні 2015 року позивач вирішили на власний розсуд розпорядитися даним нерухомим майном і за консультацією з приводу цього звернулася до юриста, оглянувши наданий нею договір купівлі-продажу будинковолодіння за реєстровим № Н-27 юрист повідомив, що договір купівлі-продажу № Н-27 від 30 червня 2000 року, посвідчений на Українській універсальній біржі суперечить вимогам ст. 657 ЦК України, та пояснив, що даний договір купівлі-продажу нерухомого майна недійсний, його дійсність потрібно визнавати в судовому порядку і право власності позивача на куплене нерухоме майно теж потрібно визнавати в судовому порядку.

В зв»язку з вищевикладеним позивач звернулася до суду і просить суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що відбувся і дійсним договір купівлі-продажу, реєстровий № Н-27 від 30 червня 2000 року, будинковолодіння за № 4, на вул. Заливчого, в с м т Опішня, Зіньківського району, Полтавської області, укладений між членом біржі ОСОБА_2, як продавцем, і членом біржі ОСОБА_1, як покупцем, згідно біржових торгів на Українській універсальній біржі, посвідчений 30 червня 2000 року на Українській універсальній біржі, зареєстрований 03 липня 2000 року в КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» в реєстрову книгу № 16, за реєстровим № 2632. Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою вулиця Заливчого 4, смт. Опішня, Зіньківського району, Полтавської області і позначене на плані будинку і плані земельної ділянки технічного паспорта на садибний житловий будинок, виготовленого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», відповідними літерами, цифрами і знаками.

Суд, прийнявши до уваги заяви та клопотання сторін, вивчивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що30 червня 2000 року позивач ОСОБА_1, як покупець, з однієї сторони,діючи через брокера брокерської контори № 008 і відповідач ОСОБА_2, як продавець, з другої сторони, діючи через брокера брокерської контори № 007, на Українській універсальній біржі уклали договір за реєстровим № Н-27 купівлі-продажу будинковолодіння за адресою: Полтавська область, Зіньківський район, с. Опішня, вул. Заливчого, 4. Предмет договору: в будинку А-1 відчужується 1/2 будинковолодіння: веранда 3-1 7,1 кв. м., 3-2 кухня 16,2 кв. м., 3-3 кімната жила 7,4 кв. м., 3-4 кімната жила 14,7 кв. м., веранда а 1, крильце а 2, сарай Б, погріб б, сарай прибудова б 1, сарай Ж, 1/3 частина сараю В, сарай прибудова в, сарай прибудова Е, вбиральня М, огорожа № 4,3,2. 03 липня 2000 року даний договір купівлі-продажу і право приватної власності позивача на куплене на підставі нього нерухоме майно було зареєстроване в КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» у реєстрову книгу № 16, за реєстровим № 2632. З цього часу позивач стала постійно володіти даним будинковолодінням, проживати в ньому і вважала, що має право власності на дане нерухоме майно.

Після вступу у володіння купленим нерухомим майном позивач зробила ремонт своєї частини житлового будинку, встановила ворота огорожі, позначені на плані земельної ділянки технічного паспорта на садибний житловий будинок під № 5 і огорожу під № 6, а також приватизувала земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0843 гектара.

У вересні 2015 року позивач дізналася, що договір купівлі-продажу № Н-27 від 30 червня 2000 року, посвідчений на Українській універсальній біржі на її ім»я суперечить вимогам ст. 657 ЦК України, а саме:

Згідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

На час укладення договору купівлі-продажу будинковолодіння за № 4, на вул. Заливчого, в с м т Опішня, Зіньківського району, Полтавської області між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2, укладеного і посвідченого 30 червня 2000 року на Українській універсальній біржі, діяв Закон України «Про товарну біржу».

Стаття 9 Закону передбачала, що член товарної біржі має право сам або через свого представника здійснювати біржові операції на біржі.

Статтею 15 даного Закону передбачалося, що біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов:

а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку, та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі;

б) якщо її учасниками є члени біржі;

в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.

Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам.

Таким чином, доказами того, що продавець ОСОБА_2О.і покупець ОСОБА_1, як сторони договору, домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку та господарських будівель і відбулося повне виконання договору є: договір купівлі-продажу реєстровий № Н-27 від 30 червня 2000 року, його державна реєстрація в КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» та подальші дії позивача по володінню купленим нею нерухомим майном.

Таким чином, на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу будинковолодіння, укладеного і посвідченого 30 червня 2000 року на Українській універсальній біржі, відповідно до чинного на день укладення і посвідчення даної угоди законодавства України, позивач фактично набула право власності на 1/2 частину житлового будинок з господарськими будівлями і спорудами за № 4, на вул. Заливчого, в с м т Опішня, Зіньківського району, Полтавської області.А відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Враховуючи вищевикладене, а також визнання відповідачами позову, який не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу реєстровий № Н-27 будинковолодіння за № 4, на вул. Заливчого, в с м т Опішня, Зіньківського району, Полтавської області, укладеного 30 червня 2000 року на Українській універсальній біржі між відповідачем, як продавцем, з одного боку і позивачем, як покупцем, з іншого, таким, що відбувся і дійсним, та визнання права власності позивача ОСОБА_1 на нерухоме майно, яке знаходиться у вищевказаному будинковолодінні і позначене на плані будинку та плані земельної ділянки технічного паспорта на садибний житловий будинок відповідними літерами, цифрами і знаками.

Судові витрати покласти на позивача.

На підставі викладеного такеруючись ст.220, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 197, 213 - 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Визнати таким, що відбувся і дійсним договір купівлі-продажу, реєстровий № Н-27 від 30 червня 2000 року, будинковолодіння за № 4, на вул. Заливчого, в с м т Опішня, Зіньківського району, Полтавської області, укладений між членом біржіХоменком ОСОБА_3, як продавцем, і членом біржі ОСОБА_1, як покупцем, згідно біржових торгів на Українській універсальній біржі, посвідчений 30 червня 2000 року на Українській універсальній біржі, зареєстрований 03 липня 2000 року в КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» в реєстрову книгу № 16, за реєстровим № 2632.

Визнати за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на нерухоме майно, яке знаходиться в будинковолодінні за № 4, на вулиці Заливчого, в с м т Опішня, Зіньківського району, Полтавської області, яке позначене на плані будинку і плані земельної ділянки технічного паспорта на садибний житловий будинок, виготовленого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», відповідними літерами, цифрами і знаками, а саме: 1/2 частину житлового будинку А-1: 1 коридор площею 10,2 кв. м., 2 кімнату площею 17,2 кв.м., 3 кімнату площею 7,4 кв.м., 4 кімнату площею 12,1 кв.м., 5 кухню площею 18,6 кв. м., 6 санвузол площею 4,7 кв.м., І тамбур площею 2,7 кв.м., Б сарай, б погріб, б 1 сарай, 1/3 частину В сараю, в 1 сарай, в сарай, в 3 навіс, Е сарай, М вбиральню, Ж сарай, № 2 огорожу, № 3 огорожу, № 4 огорожу, № 5 ворота огорожі, № 6 огорожу.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга апеляційному суду подається через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Копію рішення направити сторонам.

СуддяОСОБА_4