Справа № 727/2204/15-ц
Провадження № 2/727/928/15
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНО)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2015 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі Веселий С.С.

за участю сторін:

- позивача ОСОБА_1

- представника третьої особи Немилостивого І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі судових засідань Шевченківського райсуду суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: служба у справах дітей Чернівецької міської ради про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав,- ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав. В обгрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 та за період спільного проживання з останнім однією сім»єю народилася дитина донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу проживає разом з нею. Зазначає, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.06.2010 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі - 350,00 грн. щомісячно, починаючи з 29.04.2010 року до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що даний розмір аліментів на сьогоднішній день є недостатнім для повноцінного матеріального утримання дитини (тобто - харчування, оплати комунальних послуг, купівлю одягу, канцелярських товарів, оплату на обіди в навчальному закладі для дитини), а тому з врахуванням того, що відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, має несплачені аліменти, вихованням не займається, ніколи з нею не бачився, а це починаючи з 2 - х років, не цікавиться її життям, навчанням, здоров'ям, жодної допомоги на утримання доньки не надає, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вважає, виходячи з вимог ст. 164 СК України, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до його дитини - доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зміни розміру аліментів призначеного судом, з 350 грн. до 500 грн. щомісячно і до повноліття дитини.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, в наданих суду поясненнях посилалася на обставини аналогічно викладеним в позові; просить заявлені позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки в засідання, суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача і зі згоди позивача, в заочному порядку, із дотриманням вимог ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, відповідно з якими, «якщо відповідача було належним чином повідомлено і який не з'явився в судове засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи».

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог відносно предмету спору на стороні позивача - службу у справах дітей Чернівецької міської ради, за довіреністю Немилостивий І.В. проти заявлених позовних вимог позивача не заперечував, просив їх задовольнити в інтересах дитини.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази надані сторонами, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, у межах заявлених вимог, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, свідків, суд приходить до наступних висновків.

Судом, належними доказами по справі встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 18.06.2010 року (а.с.11, 12).

Під час шлюбу у позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.14).

Після розлучення батьків дитина залишилась проживати з матір'ю - позивачем ОСОБА_1 (а.с.19), відвідувала з 2010 по 2013 р. ДНЗ №9 (а.с.15), в даний час навчається в Чернівецькому багатопрофільному ліцеї №4, батько не бере участі у її вихованні, не цікавиться її успіхами в навчанні, не спілкується з вчителями, не відвідує батьківські збори, вихованням дитини займається мати (а.с.16), дитина його не пам'ятає, не знає де він проживає, не телефонує (а.с.13).

Дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в Чернівецькому багатопрофільному ліцеї №4 (а.с.17), з харастеристики вбачається, що її вихованням займається виключно мама, яка є беззастережним авторитетом в життті дитини, найбільш близькою є старша сестра (а.с.18).

У відповідності до довідки Міської дитячої поліклініки №97 від 07.11.2014 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 здорова, на диспансерному обліку в МДП не перебуває (а.с.20).

З акта обстеження житлово-побутових умов Служби у справах дітей за участю членів комісії: Немилостивого І.В., ОСОБА_5, ОСОБА_1 вбачається, що при обстеженні умов перебування малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою проживання: АДРЕСА_1, дитина має власне місце для сну, підготовки уроків, забезпечена усім необхідним (а.с.24).

Відповідач ОСОБА_3 не піклується донькою, вихованням не займається, ніколи з нею не бачиться, не цікавиться навчанням, дозвіллям, здоров'ям, не вітає з днем народження, ніякої матеріальної допомоги на утримання не надає, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Дані обставини були в судовому засіданні підтверджені показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Відповідно до ст. 155 п. 4 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3 роз'яснив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Статтею 18 Конвенції про права дитини передбачено, що …батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування…

Законодавчо визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками З Витягу з рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №118/5 від 11.03.2015 року вбачається, що вирішили надати суду висновки щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_3 - батька малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (а.с.7) Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 01/02-24/636 від 12.03.2015 року встановлено доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_3 по відношенню до його малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (а.с.8).

Відповідно до ст.121 Сімейного Кодексу України, права та обов'язки матері і батька дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про освіту» від 23.03.1996 року ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки мають право і зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. У статті 5 Хартії прав сім»ї зазначається …»оскільки батьки дали життя своїм дітям, вони мають первинне і невід»ємне право виховувати їх..»

У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_3 життям своєї малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 не цікавився, батьківського піклування щодо неї не виявляв та повністю самоусунувся від виконання батьківського обов'язку, з метою соціального захисту малолітньої є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Своє байдуже ставлення до виховання дитини з боку відповідача підтверджено і письмовим поясненнями свідків, а також і досліджені письмові пояснення самої дитини, з яких чітко видно, що за останніх шість років, вона з відповідачем не бачилися, фактично останній не цікавився її успіхами в навчанні, станом її здоров»я, який є незадовільний.

Отже, виходячи з наведеного, досліджених доказів в їх сукупності щодо вимог про позбавлення відповідача батьківських прав, судом враховуються положення Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), де у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім'я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Крім того, згідно із статтями 11 і 14 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно статей 5 і 18 Конвенції про права дитини Держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов'язки батьків і докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до його дитини, згідно ст.8,9,20 Конвенції про права дитини суд приділяє першочергову увагу «як найкращому забезпеченню інтересів дитини».

Виходячи з наведеної норми закону, з досліджених письмових пояснень неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження чітко висловила своє бажання проживати із матір»ю та не бажання вважати відповідача своїм батьком.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача підлягають задоволенню і ОСОБА_3 необхідно позбавити батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Стосовно позовної вимоги щодо зміни розміру аліментів на утримання дитини судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 180 СК України, відповідач ОСОБА_3, як батько малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов'язаний утримувати її до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки ВДВС Новоселицького РУЮ №7594 від 10.11.2014 року, позивач ОСОБА_1 не отримувала аліменти від громадянина ОСОБА_3 за період з 01.05.2014 року по 31.10.2014 року (а.с.21), а у відповідності до довідки-розрахунку в/п №55-В-1 станом на 01.11.2014 року заборгованість по виплаті аліментів становить 17250,00 грн. (а.с.22-23).

Відповідно до довідки Стальнівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області №837 від 25.11.2014 року, до складу сім'ї відповідача ОСОБА_3 входить мати ОСОБА_11, 1939 року народження (а.с.25).

Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Змінюючи розмір призначених аліментів, суд враховує те, що малолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 утримується позивачем ОСОБА_1, інших дітей на утриманні у відповідача не має, із врахуванням як матеріального становища позивача, так і матеріального становища відповідача, а саме те, що останній на даний час не має постійного заробітку (доходу), враховуючи потреби дитини, що згоди щодо збільшення розміру аліментів між сторонами не досягнуто, а визначеного розміру за рішенням суду аліментів в розмірі 350,00 грн. не вистачає навіть до встановленого законодавством прожиткового мінімуму, суд вважає, що необхідно збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 гривень щомісячно, тобто розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання дитини обома батьками.

У відповідності до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів при їх системному аналізі і співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд, при призначенні розміру аліментів, суд виходить з розумності та достатності суми, необхідної для задоволення потреб позивача та неповнолітньої дитини, реальної можливості відповідача розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи права останнього.

Відносно вищенаведених вимог закону судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, однак в даний час не працює, отримує мінливий дохід, за станом здоров»я є здоровий, на утриманні непрацездатних батьків немає.

Отже, суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення аліментів грунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яки суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.; а щодо вирішення вимог про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, суд також виходячи з вимог ст.. 88 ЦПК України вважає, що слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивач згідно Закону України «Про судовий збір в Україні» звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 121, 150, 155, 164, 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 14, 60, 88, 212, 213, 215, 218, 224 - 226, 367 ч.1 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Боярівка Башмаківського району Пензенської області Російської Федерації батьківських прав відносно доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Боярівка Башмаківського району Пензенської області Російської Федерації, мешканця с. Стальнівці Новоселицького району Чернівецької області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, мешканки АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Змінити призначений розмір аліментів і стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Боярівка Башмаківського району Пензенської області Російської Федерації, мешканця с. Стальнівці Новоселицького району Чернівецької області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, мешканки АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_1 на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_1 аліменти в твердій грошовій сумі - розмірі 500,00 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для осіб відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.03.2015 року і до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - повноліття.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах сум платежів за один місяць, згідно ст. 367 ч.І ЦПК України.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Боярівка Башмаківського району Пензенської області Російської Федерації, мешканця с. Стальнівці Новоселицького району Чернівецької області на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в засіданні при проголошенні рішення в цей же строк з дня отримання копії рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Слободян Г.М.