Номер провадження: 22-ц/785/6316/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Мартинової К.П.,

суддів Погорєлової С.О., Сидоренко І.П.,

за участю секретаря Решетник М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 08 червня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою № 33 у будинку № 32 по вул. Степовій в м. Одесі.

Позивачка посилалася на те, що спірна квартира 29 березня 2000 року була приватизована та передана у спільну часткову власність їй - ОСОБА_2, відповідачам - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та матері відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5

10 січня 2008 року ОСОБА_5 свою частку подарувала ОСОБА_3.

18 вересня 2011 року ОСОБА_5 померла.

Позивачці належить в спірній квартирі ? частина, відповідачу ОСОБА_3 ? частина та відповідачці ОСОБА_4 ? частина.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвали шлюб 24 березня 2010 року.

Після розірвання шлюбу, припинення подружніх стосунків, за згодою усіх співвласників позивачка стала мешкати у кімнаті площею 10,4 кв.м., яка відокремлена від інших кімнат.

Відповідач ОСОБА_3 займає кімнату площею 20,5 кв.м. з балконом.

У користування доньки ОСОБА_4 виділена житлова кімната площею 11,8 кв.м., яка є суміжною з житловою кімнатою площею 20,5 кв.м..

Такий порядок користування квартирою був визначений за домовленістю між ними, як співвласниками, тому що інший порядок не відповідав би належним на праві власності часткам у квартирі.

Оскільки останнім часом виникають проблеми стосовно користування житловою площею квартири позивачка просила в судовому порядку визначити порядок користування квартирою, та виділити їй в користування ізольовану кімнату житловою площею 10,4 кв.м., виділити відповідачам житлові кімнати площею 20,5 кв.м. з балконом площею 1,0 кв.м, та площею 11,8 квадратних метрів, залишити в загальному користуванні кухню, коридор, ванну кімнату і вбиральню цієї квартири.

У березні 2015 року до суду звернулася ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про виділення їй у користування житлової кімнати площею 11,8 кв.м.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 08 червня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою задоволено.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою задоволено.

Визначено порядок користування житловою квартирою за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Виділено ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 в користування ізольовану житлову кімнату, площею 10,4 квадратних метрів.

Виділено ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_2 в користування житлову кімнату, площею 11,8 квадратних метрів.

Залишено в загальному користуванні ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3: кухню площею 9,1 кв.м, санвузол площею 1,5 кв.м, коридор площею 4,6 кв.м, вхід в квартиру за адресою: АДРЕСА_3.

У відповідності до статті 217 ЦПК України визначено порядок виконання рішення суду, згідно з яким для забезпечення ізоляції приміщення № 3 (житлове) площею 20,5 кв.м, з балконом площею 1,0 кв.м та приміщення № 4 (житлове) площею 11,8 кв.м, для забезпечення організації самостійного входу (виходу) з приміщення житлової кімнати № 4 у підсобне приміщення № 1(коридор) площею 4,6 кв.м, надати ОСОБА_4 дозвіл на організацію та проведення робіт на закладення дверного прорізу між приміщенням житлової кімнати № 3 та житлової кімнати №4, на влаштування дверного прорізу та встановлення дверного блоку з приміщення кімнати № 4 площею 11,8 кв.м у підсобне приміщення № 1 (коридор) площею 4,6 кв. м., як визначено у висновку № 23-14 судової будівельно-технічної експертизи від 20.05.2014 року (малюнок № 2), виготовленому ТОВ «Інтер-Консалт-Плюс».

Додатковим рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2015 року доповнено рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2015 року та виділено ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_4 в користування житлову кімнату площею 20,5 кв.м. з балконом площею 1,0 кв.м.

Додаткове рішення від 10 серпня 2015 року ОСОБА_3 не оскаржується.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду від 08 червня 2015 року скасувати, тому що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позови про визначення порядку користування квартирою між її співвласниками суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що сторони мають право визначити порядок користування належною їм на праві власності квартирою.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду стосовно надання дозволу на організацію та проведення будівельних робіт по влаштуванню дверного прорізу та блоку між приміщеннями квартири.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає зміні з виключенням з рішення застосування ст. 217 ЦПК України про надання дозволу на проведення будівельних робіт в квартирі.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суд розглядає в порядку цивільного судочинства цивільні справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Загальні засади цивільного законодавства визначені статтею 3 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено та сторонами не заперечується, що квартира АДРЕСА_4 належить сторонам по справі на праві спільної часткової власності: ОСОБА_3 належить ? частина квартири, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по 1/4 частині кожній.

Згідно висновку № 23-14 від 20.05.2014 року судової будівельно-технічної експертизи, проведеної за ухвалою суду ТОВ «Інтер-Консалт-Плюс», неможливо розділити спірну квартиру в три самостійні ізольовані приміщення з урахуванням часток співвласників.

Цим висновком спеціалістів запропоновано єдиний варіант порядку користування приміщеннями квартири АДРЕСА_4: ОСОБА_6 виділити в користування житлову кімнату «3» площею 20,5 кв.м., з якої є самостійний вихід в коридор площею 4,6 кв.м., та балкон площею 1,0 кв.м. Для ізоляції цих приміщень запропоновано закласти дверний проріз між житловими кімнатами «3» та «4».

ОСОБА_2 запропоновано виділити в користування житлову кімнату «2» площею 10,4 кв.м., з якої є самостійний вихід в коридор площею 4,6 кв.м.

ОСОБА_4 запропоновано виділити в користування житлову кімнату «4» площею 11,8 кв.м.. Для забезпечення самостійного входу /виходу/ з жилої кімнати «4» в коридор площею 4,6 кв.м. необхідно влаштувати дверний проріз та встановити дверний блок.

Коридор площею 4,6 кв.м., кухню площею 9,1 кв.м., санвузол площею 1,5 кв.м. запропоновано залишити в загальному користуванні всіх співвласників квартири.

Згідно висновку № 4579/24 від 24.11.2014 року, проведеної за ухвалою суду Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз, встановлено один варіант порядку користування квартирою № 33 у будинку № 32 по вул. Степовій в м.Одесі між її співвласниками.

ОСОБА_3 з часткою 1/2 в квартирі АДРЕСА_5 виділити в користування житлову кімнату площею 20,5 кв.м., балкон площею 1,0 кв.м..

Співвласнику ОСОБА_2 з часткою ? в користування запропоновано виділити в користування житлову кімнату площею 10,4 кв. м. в цій квартирі.

Співвласнику ОСОБА_4 з часткою ? в користування виділено в спірній квартирі житлову кімнату площею 11,8 кв.м.

В загальному користуванні рекомендовано залишити коридор, кухню, вбиральню.

Для встановлення порядку користування квартирою необхідно провести будівельні роботи: за рахунок площі приміщення кухні облаштувати коридор площею 1,7 кв.м. з дверним прорізом та установкою дверного блоку; між приміщеннями коридору та кухні демонтувати дверний блок та закласти дверний проріз; між приміщеннями коридору та нового облаштованого приміщення коридору влаштувати дверний проріз з установкою дверного блоку; між приміщеннями коридору та жилої кімнати «4» облаштувати дверний проріз з установкою дверного блоку; між приміщеннями житлова «3» та житлова «4» демонтувати дверний проріз та закласти дверний проріз.

Якщо виділ частки в натурі неможливий суд вправі за заявленими про це вимогами встановити порядок користування відособленими приміщеннями /квартирами, кімнатами/. У цьому разі окремі підсобні приміщення /кухня, коридор тощо/ можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Стаття 152 ЖК України регулює порядок проведення переобладнання і перепланування приватного житлового фонду та визначає, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об»єкта в експлуатацію не потребується.

За висновком експерта № 23-14 від 20.05.2014 року запропонований єдиний варіант порядку користування квартирою між сторонами не передбачає втручання в несучі конструкції та інженерні системи загального користування квартири.

Висновок підтверджений поясненнями експерта ОСОБА_7, яка дала свої пояснення в якості експерта в суді апеляційної інстанції. Експерт також підтвердила, що передбачені її висновком переобладнання в квартирі не є реконструкцією квартири.

Сторони в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції відмовилися від витребування та надання від компетентного органу дозволу на переобладнання і перепланування спірної квартири за висновком судової будівельно-технічної експертизи № 4579/24 від 24.11.2014 року.

ОСОБА_2 погоджується з висновком експертизи № 23-14 від 20.05.2014 року.

ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції взагалі заперечує проти визначення порядку користування квартирою, оскільки вважає неможливим користування квартирою спільно з колишньою дружиною та донькою.

Оскільки, до компетенції суду не входить надання дозволу на організацію та проведення будівельних робіт по переобладнаю квартири, то надання такого дозволу рішенням суду у відповідності до ст. 217 ЦПК України, є неправильним та підлягає виключенню з оскаржуваного рішення.

Право власності є непорушним, а одними з засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Позивачі по справі разом з відповідачем є власниками спірної квартири та мають право на визначення порядку користування належними їм частками, оскільки виділ в натурі їх часток неможливий.

Доводи апелянта про те, що квартиру необхідно продати, а не визначати порядок користування між співвласниками, не може бути підставою для відмови в задоволенні позовів.

Рішення суду про визначення порядку користування квартирою між співвласниками аж ніяк не перешкоджає її продажу за бажанням власників.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до повноважень апеляційного суду на стадії апеляційного провадження суд перевіряє законність та обгрунтованість ухваленого у справі рішення на момент його ухвалення.

Справа розглянута судом відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах справи, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду від 08 червня 2015 року.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги стосовно відсутності у позивачів підстав для визначення порядку користування квартирою суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи по визначенню порядку користування власністю.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п. 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 08 червня 2015 року змінити.

Виключити з рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 08 червня 2015 року висновки щодо застосування ст. 217 ЦПК України.

В решті рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 08 червня 2015 року залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий К.П. Мартинова

Судді С.О. Погорєлова

ОСОБА_8