АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-5864 Головуючий у 1-й інстанції - Дубас В.А.
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Невідомої Т.О.

ПобірченкоТ.І.

при секретарі Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 8 жовтня 2014 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 8 жовтня 2014 року задоволені позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Суд стягнув зі ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" заборгованість за договором купівлі-продажу квартири від 21 лютого 1997 року у сумі 163 007 грн. 10 коп., яка складається із 151 582 грн. 56 коп. заборгованості за договором купівлі-продажу квартири (оплата вартості товару), трьох відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 21 лютого 2012 року по 26 серпня 2014 року включно у сумі 11 424 грн. 54 коп., а також вирішив питання розподілу судових витрат між сторонами.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та закрити провадження у справі (а.с.151-155).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: ОСОБА_3 та її представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, представників позивача, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

21 лютого 1997 року між Закритим акціонерним товариством "Фармацевтична фірма "Дарниця" та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до пункту 4 цього договору, продаж квартири здійснено за 37 250 гривень, що на момент здійснення операції складало 19 651 умовну одиницю за курсом НБУ на день укладення договору, що на день укладення договору відповідає офіційному курсу НБУ гривні до долару США.

Згідно з п.5 Договору покупець повинен сплатити продавцю повну вартість квартири протягом 15 років з моменту укладення зазначеного договору.

Згідно приписів Закону України "Про акціонерні товариства" від 6 червня 2012 року Закрите акціонерне товариство "Фармацевтична фірма "Дарниця" змінило власне найменування на Приватне акціонерне товариство "Фармацевтична фірма "Дарниця".

Відповідно до ухвали Верховного Суду України від 30 травня 2012 року у справі №6-59830вов10 між ЗАТ "Фармацевтична фірма "Дарниця" і ОСОБА_3 та іншими, пункт 4 зазначеного договору фактично визнано дійсним та встановлено допустимість використання у розрахунках грошових зобов'язань іноземної валюти або інших розрахункових величин.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 липня 2012 року у справі №6-26110св12 за позовом ЗАТ "Фармацевтична фірма "Дарниця" до ОСОБА_4, ОСОБА_3 встановлено, що належним виконанням зобов'язань за договорами куплі-продажу квартир у будинку №6 по вулиці Новодарницькій в місті Києві є внесення покупцями квартир грошових коштів у національній валюті України у сумі, що станом на день сплати відповідає еквіваленту визначеної вартості квартир в умовних одиницях. Предметом розгляду даної справи є аналогічний договір куплі-продажу квартири у будинку № 6 по вулиці Новодарницькій в місті Києві.

За встановлених обставин районний суд прийшов до висновку про те, що обставини пов'язані з тлумаченням п.4 договору купівлі-продажу та терміну «умовних одиницях» є встановленими і не підлягають доказуванню.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 13 лютого 2013 року у справі № 22-796-2658 встановлено, що зокрема: належним виконанням зобов'язань за даним договором купівлі-продажу слід вважати таку сплату суми у гривнях, яка розраховується, виходячи з еквіваленту вартості квартир, зазначених у договорах в умовних одиницях, перерахованого у гривню за курсом долару США до гривні на день здійснення платежів. Зазначеним рішенням Апеляційного суду міста Києва встановлено, що договором від 21 лютого 1997 року між ОСОБА_3 та ПрАТ "Фармацевтична фірма "Дарниця" проведені виплати на загальну суму 8305 доларів США з урахуванням курсу долара США до гривні на день здійснення платежів, тому заборгованість з оплати вартості квартири становить 11 346 доларів США.

Остаточний строк виконання зобов'язань з оплати вартості квартири минув 21 лютого 2012 року, а ОСОБА_3 не виконала зобов'язань з оплати вартості квартири, її заборгованість перед ПрАТ "ФФ "Дарниця" станом на 26 серпня 2014 року становить 151 582 грн. 56 коп. (основний борг).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Апеляційного суду міста Києва від 13 лютого 2013 року фактично встановлено заборгованість ОСОБА_3 перед ПрАТ "Фармацевтична фірма "Дарниця" за наведеним вище договором, а відтак дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом проведена неправильна оцінка доказів та безпідставно, з порушенням процесуальних норм, надана перевага одним доказам над іншими, що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Всі висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованості пред'явленого позову, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність порушення майнових прав позивача з боку відповідача, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга ОСОБА_3. не містить, в ході апеляційного розгляду позивач та її представник також не навели таких обставин.

Посилання апеляційної скарги на обставини, встановлені рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 5 травня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 5 липня 2011 року, не можуть бути прийняті апеляційним судом, оскільки після скасування постановою Верховного Суду України від 30 травня 2012 року ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 грудня 2011 року рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 липня 2012 року указані судові рішення в частині вирішення, зокрема зустрічної позовної вимоги ОСОБА_3 до Закритого акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» про визнання договорів купівлі-продажу квартир недійсними в частині визначення еквіваленту покупної ціни в умовних одиницях, скасовані з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог (а.с.17-21).

При цьому рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 липня 2012 року встановлено, що належним виконанням зобов'язань за оспорюваними договорами є внесення грошових коштів у національній валюті України в сумі, що станом на день сплати відповідає еквіваленту визначеної вартості квартир в умовних одиницях. Тобто належним виконанням зобов'язань за договорами слід вважати таку сплату суми у гривнях, яка розраховується виходячи з еквіваленту вартості квартир, зазначених у договорах в умовних одиницях, перерахованого у гривню за курсом долару США до гривні на день здійснення платежів. Доказів належного виконання зобов'язань за договорами позивачами за зустрічним позовом не надано (а.с.20, абзац третій).

Посилання апеляційної скарги на те, що районний суд у своєму рішенні фактично сфальсифікував укладений між сторонами 21 лютого 1997 року договір купівлі-продажу квартири, також є безпідставними, оскільки відповідач вдається до перекручування фактів на свою користь. Водночас, зазначена судом у мотивувальній частині рішення фраза - що на день укладення договору відповідає офіційному курсу НБУ гривні до долару США, є не викладенням змісту договору, а є висновком суду щодо значення змісту цього договору.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і повністю узгоджується з вищенаведеними висновками Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у рішенні від 11 липня 2012 року.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 8 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О. Невідома

Т.І. Побірченко