Справа № 2/1005/9/2012 Головуючий у І інстанції Саган В.М.
Провадження № 22-ц/780/1749/15 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 26 06.05.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

06 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого - Мережко М.В.

Суддів - Суханової Є.М.,Данілова О.М.

При секретарі - Ромашині І.В.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2012 р. по справі за позовом Публічного акціонерного товариства « Мета Банк » до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

В с т а н о в и л а :

У січні 2010 року позивач ПАТ "Мета Банк" звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що між АБ „Металург", правонаступником якого є ПАТ „Мета Банк" та відповідачем ОСОБА_3 06 лютого 2007 року був укладений кредитний договір №№ 27 про надання кредиту в сумі 104 027 доларів США до 06 лютого 2012 року зі сплатою процентів за користування кредитом 18 % річних.

У забезпечення виконання обов»язків за кредитним договором із відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки,згідно якого ОСОБА_2 зобов»язується в порядку передбаченому цим договором погасити борг позичальника в сумі наданого кредиту , сплатити відсотки за кредитом , комісії , суми неустойки і нанесені збитки та інші платежі за кредитним договором , і забезпеченням виконання є все майно поручителя .

Позивач зазначав, що своїх обов'язків за кредитним договором відповідач ОСОБА_3 не виконує, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість перед банком в розмірі 1 102 917 ,86 грн, з яких:

- сума заборгованості за кредитом - 641 729 , 15 грн.,

- сума заборгованості за відсотками - 42 927, 31 грн.,

- пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків - 393 326, 13 грн.,

- штраф за несвоєчасне здійснення платежів - 24 935 , 27 грн

Позивач зазначав, що відповідачі ухиляються від сплати заборгованості по кредиту та сплаті процентів за користування кредитом на умовах визначених договором, на письмові звернення позивача про виплату боргу не реагують.

Позивач просив, стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ" Мета Банк", заборгованість за кредитом в розмірі 1 102 917,86 грн , заборонити віїзд за кордон відповідачів та вилучити закордонні паспорти , та стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Заочним рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2012 року позовні вимоги ПАТ „Мета Банк" задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ „Мета Банк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 102 917,86 грн та понесені судові витрати: 1 700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ „Мета Банк" в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2, оскільки порука є припиненою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, зазначав, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, договір поруки припинив свою дію 20 серпня 2009 року, оскільки банк до цієї дати не пред'явив позов до ОСОБА_2 як до поручителя після настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, задовольняючи вимоги позивача, стягнув заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 102 917, 86 грн. та понесені судові витрати:1 700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, разом з тим судом не визначено з чого та яких сум складається стягнута з відповідачів на користь позивача заборгованість.

Як видно із матеріалів справи , між АБ „Металург", правонаступником якого є ПАТ „Мета Банк" та відповідачем ОСОБА_3 06 лютого 2007 року був укладений кредитний договір №№ 27 про надання кредиту в сумі 104 027 доларів США на строк до 06. лютого 2012 року зі сплатою процентів за користування кредитом 18 % річних. ( а.с. 5-8) .

У забезпечення виконання обов»язків за кредитним договором із відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки,згідно якого ОСОБА_2 зобов»язується в порядку передбаченому цим договором погасити борг позичальника в сумі наданого кредиту , сплатити відсотки за кредитом , комісії , суми неустойки і нанесені збитки та інші платежі за кредитним договором , і забезпеченням виконання є все майно поручителя (а.с. 9) .

Згідно розрахунку , наданого позивачем , видно ,що своїх обов'язків за кредитним договором відповідач ОСОБА_3 не виконує, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість перед банком в розмірі 1 102 917,86 грн , з яких:

- сума заборгованості за кредитом - 641 729,15 грн.,

- сума заборгованості за відсотками - 42 927 ,31 грн.,

- пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків - 393 326,13 грн.,

- штраф за несвоєчасне здійснення платежів - 24 935 ,27 грн.

До тепер відповідачем заборгованість за кредитним договором не по погашена.( а.с. 10)

Позивач неодноразово , звертався до ОСОБА_5 з вимогою про про погашення заборгованості за кредитним договором , дострокове повернення кредиту ( а.с. 11, 13 - 18).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Як видно із матеріалів справи , боржник ОСОБА_3 не виконала своїх зобов'язань перед позивачем за кредитним договором від 06 лютого 2007 року, і має наявну заборгованість за кредитним договором.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК України.

У ній, зокрема, має бути зазначено:

висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково (при відмові в позові слід точно зазначити, кому, відносно кого та в чому відмовлено);

висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено;

розмір грошових сум чи перелік майна, присуджених стороні;

розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 88 ЦПК України;

строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження;

у яких межах допускається негайне виконання рішення, коли суд зобов'язаний або має право його допустити.

При об'єднанні в одне провадження кількох вимог або прийнятті зустрічного позову чи позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, має бути сформульовано, що саме ухвалив суд щодо кожної позовної вимоги

Суд першої інстанції, не врахував вказані положення, рішення не відповідає вимогам до судових рішень у грошових зобов'язаннях, оскільки судом не визначено з чого та яких сум складається стягнута з відповідача на користь позивача заборгованість, тобто не вказані складові кредитної заборгованості, та не вирішено питання щодо вимоги про заборону виїзду відповідачів за кордон та вилучення у них паспортів а відтак рішення необхідно скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість яка підлягає стягненню з відповідача, складається з наступного:

- сума заборгованості за кредитом - 641 729 , 15 грн.,

- сума заборгованості за відсотками - 42 927 , 31 грн.,

- пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків - 393 326, 13 грн.,

- штраф за несвоєчасне здійснення платежів - 24 935 , 27грн , разом 1 102 917 , 86 грн.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином . Загальні умови виконання зобовёзання зазначені у ст. 526 ЦК України.

Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5, від 30 березня 2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

(Абзац другий пункту 24 із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 7 від 07.02.2014 )

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Доводи апелянта , що порука є припиненою , є безпідставними , оскільки апелянтом не надано будь-яких належних та допустимих доказів щодо припинення договору поруки .

Як зазначено в узагальнені судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01 лютого 2013 року ( Верховний Суд України ) Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК) доповнено ст. 377-1, якою врегульовано вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Правильне застосування судами процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з цього питання є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина та має на меті сприяти ефективному, своєчасному і законному примусовому виконанню рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК , та за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону № 606-XIV у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII). Оскільки позивачем обрано не той спосіб захисту , це є підставою для відмови у позові.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції вірно встановивши фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, проте задовольняючи позовні вимоги, в порушення вимог ст.ст. 215-217 ЦПК України не зазначив які саме суми підлягають стягненню , а відтак висновок суду про задоволення позову є необгрунтованим, а рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313- 316, 319 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити частково.

Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2012 року- скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства "Мета Банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства „Мета Банк" (МФО 313582 ) суму заборгованості по кредиту, яка складається з наступного:

заборгованості за кредитом - 641 729 ,15 грн (шістсот сорок одна тисяча сімсот двадцять дев'ять грн п'ятнадцять коп);

заборгованості по відсоткам - 42 927 , 31 грн(сорок дві тисячі дев'ятсот двадцять сім грн тридцять одна коп);

пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків - 393 326, 13 грн (триста дев'яносто три тисячі триста двадцять шість грн тринадцять коп);

штраф за несвоєчасне здійснення платежів - 24 935 27 грн (двадцять чотири тисячі дев'ятсот тридцять п'ять грн двадцять сім коп), разом 1 102 917 ,86 грн (один мільйон сто дві тисячі дев'ятсот сімнадцять грн вісімдесят шість коп.).

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства „Мета Банк" (МФО 313582 ) понесені судові витрати, які складаються з наступного: судовий збір - 1 700 грн.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді