АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №215/2089/14-ц Головуючий в суді першої
Провадження №22ц/774/1183/К/15 інстанції - ОСОБА_1
Категорія 59 (І) Доповідач Ляховська І.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ляховської І.Є.

суддів Братіщевої Л.А., Чорнобука В.І.,

при секретарі Петренко К.І.,

за участю - представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» в особі Дніпропетровської дирекції про визнання права та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 07 лютого 2014 року він придбав послугу у відділенні поштового звязку № 83 «Укрпошта» ЦПЗ №2 вартістю 3,30 грн. з додатком конверту вартістю 2,35 грн. і вартістю марок 1,30 грн., що загалом склало суму 6,95 грн. та підтверджується копією чека. Українське державне підприємство поштового звязку «Укрпошта» в особі Дніпропетровської дирекції(надалі - «Укрпошта») гарантувало доставити рекомендований лист №000 одержувачу - ТОВ САВ Дистрибьюшн Магазин Фокстрот за адресою: вул. Ватутіна, буд.39, м. Кривий Ріг, але 22 березня 2014 pоку рекомендований лист N000 йому повернули, не вказавши причину невиконання послуги. Уточнивши позовні вимоги в червні 2014 року, ОСОБА_3 просив визнати дії відповідача такими, що порушили його права на безоплатне усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі), відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги), на надання послуги, на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію та права на розірвання договору по ненаданій послузі, стягнути з відповідача витрати, які він поніс у зв'язку з провадженням у судах і державних установах, у тому числі на копіювання, друк, папір, поїздки та поштові послуги в сумі 70 грн., стягнути з відповідача 7250 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 лютого 2015 року ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи. Зокрема, на його думку, судом першої інстанції невірно визначено нормативну основу правовідносин, невірно встановлено предмет спору та правовідносин між сторонами. Не враховано, що позивач звернувся із позовом про захист свого права як споживача на отримання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації. Суд першої інстанції порушив його конституційні права, ухвалив рішення на підставі домислів, а не на підставі письмових доказів, як того вимагає ЦПК України. Вважає, що відповідачем взагалі не надано доказів правомірності його дій та не підтверджено неможливість усунення недоліків у виконаній роботі.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача просить рішення суду залишити без змін як законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 лютого 2014 року ОСОБА_3 з метою направлення заяви-претензії на імя одержувача - ТОВ САВ Дистрибьюшн Магазин Фокстрот за адресою: вул. Ватутіна, буд.39, м. Кривий Ріг звернувся до відділення поштового звязку № 83, яке є структурно-виробничим підрозділом Поштамту - Центру поштового звязку № 2 Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку (надалі скорочено УДППЗ) «Укрпошта», в якому замовив у оператора поштового звязку та отримав послуги поштового звязку на загальну суму 6,95грн.: 1) послуга з пересилання поштового відправлення - що підтверджується фіскальним чеком № 0203 від 07.02.2014 р., за яким надана - отримана о 16:25:44 год. послуга з приймання, обробки, перевезення та доставки рекомендованого поштового відправлення № 000 за ціною 3 гривні 30 копійок; 2) продаж поштового конверту, що підтверджується фіскальним чеком № 0204 від 07.02.2014 р., за яким о 16:25:48 год. позивачем придбаний - проданий поштовий конверт за ціною 2 гривні 35 копійок; 3) продаж поштових марок що підтверджується фіскальним чеком № 0205 від 07.02.2014 р., за яким були о 16:25:54 год. придбані - продані поштові марки за їх номінальною вартістю 1 гривня 30 копійок.

22 березня 2014 pоку рекомендований лист N000 повернутий ОСОБА_3 у звязку з його неотриманням адресатом та спливом встановленого строку його зберігання.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ САВ Дистрибьюшн магазин Фокстрот не укладало з УДППЗ «Укрпошта» в особі Поштамту-ЦПЗ № 2 Дніпропетровської дирекції договір на доставку письмової кореспонденції та періодичних друкованих видань юридичній особі, не надавало на адресу УДППЗ «Укрпошта» в особі Поштамту-ЦПЗ № 2 Дніпропетровської дирекції довіреність на імя будь-кого з його працівників на отримання письмової кореспонденції, яка надходить на адресу ТОВ САВ Дистрибьюшн магазин Фокстрот, за отриманням адресованої йому письмової кореспонденції до оператора поштового звязку протягом часу з 07 лютого 2014 року по 01 квітня 2014 року не зверталося.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_3 посилався на те, що відповідачем порушено його право як споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про послуги, які надаються «Укрпоштою», оскільки останнє не повідомило його про відсутність укладеного договору із адресатом та можливість недоставлення рекомендованого листа N000, у звязку з чим в уточненій позовній заяві просив визнати дії відповідача такими, що порушили його права на безоплатне усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі), відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги), на надання послуги, на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію та права на розірвання договору по ненаданій послузі, стягнути з відповідача витрати, які він поніс у зв'язку з провадженням у судах і державних установах, у тому числі на копіювання, друк, папір, поїздки та поштові послуги в сумі 70 грн., а також стягнути з відповідача 7250 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам діючого законодавства, на норми якого правильно послався суд першої інстанції у своєму судовому рішенні.

Відповідно до ст.. 13 Закону Україхни «Про поштовий зв'язок» оператори надають користувачам послуги поштового зв'язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку.

Послуги поштового зв'язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв'язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

У договорі про надання послуг поштового зв'язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов'язково зазначаються найменування оператора та об'єкта поштового зв'язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв'язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв'язку.

Договір про надання послуги поштового зв'язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами.

Встановивши відсутність зі сторони відповідача будь-яких порушень законодавства, що регулює правовідносини, які виникли з договору про надання послуг поштового звязку, а також прав позивача як споживача цих послуг, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не містять підстав для скасування рішення суду.

Так, посилання позивача на те, що судом невірно визначено правову норму спірних правовідносин, невірно встановлено предмет спору та правовідносин між сторонами, спростовуються висновками суду, який дослідив усі надані сторонами докази, перевірив доводи та заперечення сторін, у повному обсязі встановив обставини справи, надав їм вірну юридичну оцінку та ухвалив рішення, яке за формою і змістом відповідає вимогам закону.

Як убачається із тексту оскаржуваного судового рішення, при розгляді справи судом розглянуто всі заявлені позовні вимоги ОСОБА_3, в тому числі про захист прав позивача як споживача на отримання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації, що спростовує доводи апеляційної скарги щодо не розгляду судом саме цих позовних вимог.

Вирішуючи спір, суд вірно визначив характер спірних правовідносин, що виникли між позивачем та «Укрпоштою», та правильно виходив із того, що сторонами укладено договір про надання послуг, а саме послуг поштового звязку.

Надання послуг поштового звязку в Україні організовано відповідно до національного законодавства, з урахуванням положень актів Всесвітнього поштового союзу (Конвенції та Регламентів), згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відносини у сфері надання послуг поштового звязку регулюються Законом України «Про поштовий звязок» (далі Закон) та Правилами надання послуг поштового звязку, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.

Надання універсальних послуг поштового звязку забезпечує національний оператор, функції якого згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.01.2002 № 10-р покладено на Українське державне підприємство поштового звязку «Укрпошта», яке належить до сфери управління Міністерства інфраструктури України.

Правильно застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального права, суд ухвалив рішення, яке ґрунтується на законі, відповідає обставинам справи та підтверджено наявними у ній доказами, що спростовує доводи апеляційної скарги про те, що суд ухвалив рішення на підставі домислів, а не на підставі письмових доказів, як того вимагає ЦПК України.

Посилання позивача на те, що відповідачем взагалі не надано доказів правомірності його дій та не підтверджено неможливість усунення недоліків у виконаній роботі, фактично зводяться до переоцінки наявних у справі доказів, у той час як відповідно до ст.. 212 ЦПК України таке право належить суду, який оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст.. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», якою визначено права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи.

Встановивши, що позивачеві відповідачем надано послуги поштового звязку у повному обсязі, відповідно до Закону України «Про поштовий звязок» та Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, а невручення рекомендованого поштового відправлення № 000 відбулось не з вини «Укрпошти», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для розірвання договору та покладення на відповідача відповідальності за невручення поштового відправлення визначеному позивачем адресату.

Повернення відправнику позивачу у справі поштового відправлення здійснено на підставі ст.. 18 Закону України «Про поштовий зв'язок», якою встановлено відповідальність операторів та згідно якої у разі неможливості вручити адресатам поштові відправлення (поштові перекази) вони повертаються відправникам, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про поштовий зв'язок» та ст.. 29 Правил надання послуг поштового звязку поштові відправлення належать відправникам до моменту вручення адресатам, якщо вони не вилучені відповідно до закону.

У звязку з цим доводи ОСОБА_3 щодо неякісності наданих йому поштових послуг та безпідставної відмови в задоволенні позовних вимог не можуть бути взятими до уваги.

Посилання позивача в позовній заяві на те, що відповідач не повідомив його, з яких причин повернув йому рекомендований лист N000, направлений ним на адресу ТОВ САВ Дистрибьюшн магазин Фокстрот, спростовуються наявною у справі копією поштового конверту (а.с. 2), з якого убачається, що його повернуто адресату із зазначенням причини: за спливом терміну зберігання, що відповідає вимогам п. 117 Правил надання послуг поштового звязку.

Безпідставними є й посилання позивача на те, що, не повідомивши його про відсутність укладеного договору між «Укрпоштою» та визначеним ним адресатом листа й імовірну можливість невручення відправленого рекомендованого листа, відповідач порушив його право як споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про послуги, оскільки Правилами надання послуг поштового звязку, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року, не передбачено обовязок оператора поштового звязку надавати споживачам інформацію щодо наявності чи відсутності факту укладення договорів на доставку письмової кореспонденції з адресатами кореспонденції.

Натомість, інформація, яку відповідач зобовязаний надати споживачам, а саме Закон України «Про поштовий зв'язок» та Правила надання послуг поштового звязку - доступна для ознайомлення всіма споживачами послуг поштового звязку у відділенні звязку, в який звернувся позивач, а також в інших відділеннях, в офіційних друкованих засобах масової інформації, а також на офіційному сайті УДППЗ «Укрпошта» в мережі Інтернет.

Також необґрунтованими є посилання апелянта на те, що рішення суду першої інстанції порушує його конституційні права через безпідставне застосування судом до спірних правовідносин «Правил надання послуг поштового звязку», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року.

Відповідно до ст.. 117 Конституції України Кабінет Міністрів - вищий орган виконавчої влади - в межах своєї компетенції на основі і на виконання Конституції та законів України видає постанови і розпорядження, обов'язкові для виконання.

У звязку з цим постанови Кабінету Міністрів України за своєю правовою природою є джерелом конституційного права, підзаконними актами уповноваженого нормотворчого суб'єкту, прийнятими на основі і на виконання законів і не повинні суперечити їм, тобто є нормативними актами.

Доводи ОСОБА_3 про те, що постанова Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року суперечить Конституції України та обмежує права людей є безпідставними, оскільки дана постанова, яка видана на підставі та на виконання Закону України «Про поштовий зв'язок», є чинною та обовязковою на всій території держави.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо дій судді Лиходєдова А.В., то оцінка дій судді при здійсненні ним правосуддя не входить до компетенції апеляційного суду.

На думку колегії суддів, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не містять підстав для її задоволення. За таких обставин апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Тернівського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: І.Є.Ляховська

Судді: Л.А.Братіщевої

ОСОБА_4