Справа № 370/662/14ц Головуючий у І інстанції Тандира О.В.
Провадження № 22-ц/780/1671/15 Доповідач у 2 інстанції Приходько К. П.
Категорія 42 13.05.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

13 травня 2015 року колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів: Гуль В.В., Воробйової Н.С.,

при секретарі: Лопатюк В.Ю.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 29 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння в натурі,-

встановила:

у березні 2014 року позивачі звернулись до суду із вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просили поділити в натурі домоволодіння АДРЕСА_1 (далі - спірне домоволодіння), яке знаходиться у їх спільній частковій власності, виділивши позивачам у спільну власність 1/2 частину домоволодіння, а саме: веранду 1-1 площею 6,1 кв.м., коридор 1-2 площею 6,3 кв.м., житлову кімнату 1-3 площею 17,4 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 9,7 кв.м., коридор 2-3 площею 8,3 кв.м., всього загальною площею - 47,9 кв.м., житловою площею - 27,1 кв.м.,1/2 частину сараю «Б» та погріб під сараєм, 1/2 частину огорожі №1-4. Відповідачу ОСОБА_2, в свою чергу виділити у власність 1/2 частину домоволодіння, а саме приміщення: 2-1 прихожа площею 11,4 кв.м., 2-2 кухня площею 6,1 кв.м., 2-4 житлова кімната площею 10,6 кв.м., 2-5 житлова кімната площею 18,3 кв.м., котельня 2-6 площею 4,9 кв.м., всього загальною площею 51,3 кв.м., та житловою площею 28,9 кв.м., та 1/2 частину сараю «Б», навіс «Г», вбиральню «В» та 1/2 частину огорожі 1-4.

Крім цього позивачі просили визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташоване спірне домоволодіння.

В обґрунтування позову позивачі вказали, що разом із відповідачем вони є власниками спірного домоволодіння, а саме позивачам належить по 1/4 частині кожному, тобто 1/2 частина, і відповідно 1/2 частина домоволодіння належить відповідачу. Згоди з відповідачем з приводу розподілу спільного майна, порядку його використання не досягнуто.

З урахуванням того, що добровільно поділити домоволодіння сторони не можуть, позивачі просять суд поділити це домоволодіння в натурі.

Ухвалою суду від 20.05.2014 року в даній справі була призначена будівельно-технічна експертиза для визначення можливих варіантів поділу спірного домоволодіння. Згідно Висновку СЕ-1-1-261/14/2 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 23.09.2014 року було визначено три варіанти поділу вищезгаданого майна.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 29 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Здійснено поділ житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у спільну власність 1/2 частину домоволодіння, а саме: веранда 1-1 площею 6,1 кв.м., коридор 1-2 площею 6,3 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 17,4 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 9,7 кв.м., та коридор 2-3 площею 8,3 кв.м., також господарські споруди - 1/2 сараю «Б» з погребом, 1/2 огорожі №1-4.

ОСОБА_2 відповідно виділено у власність наступні приміщення з вказаного житлового будинку: 2-1 прихожа площею 11,4 кв.м., 2-2 кухня площею 6,1 кв.м., 2-4 житлова кімната площею 10,6 кв.м., 2-5житлова кімната площею 18,3 кв.м. та котельня2-6 площею 4,9 кв.м., також господарські споруди - 1/2 сараю «Б», навіс «Г», убиральня «В» та 1/2 огорожі №1-4.

Зобов»язано ОСОБА_2 відшкодувати ОСОБА_3 і ОСОБА_4 7 060 грн., в рахунок компенсації за відступ від ідеальних часток. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Макарівського районного суду Київської області від 29 грудня 2014 року, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що рішення незаконне, ухвалене в результаті неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов»язковою підставою для скасування рішення суду.

Судом встановлено, що позивачі є співвласниками по 1/4 частині житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 28 жовтня 1981 року, зареєстрованого в реєстрі за №2333, реєстраційним посвідченням від 23 листопада 1981 року.

Відповідач ОСОБА_2, також є співвласником 1/2 частини цього ж житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування від 18.06.2013 року.

Також, сам будинок був поділений фактично на дві відокремлені частини, однією з яких користувались позивачі та їх покійний батько, а другою користувалась мачуха - відповідач у справі.

Після смерті батька позивачів виникла необхідність розділити будинок в натурі між співвласниками оскільки позивачі мають намір приватизувати частину земельної ділянки, на якій розташована їх частина домоволодіння. Позивачі між собою спору щодо користування приміщеннями будинку та господарських споруд не мають, проте такий спір існує з мачухою - відповідачем у справі. Добровільно розділити спільне майно та земельну ділянку відповідач не бажає та чинить нам перешкоди в користуванні майном.

В 2007 році покійний батько позивачів у справі ОСОБА_5 отримав державний акт на право власності на всю земельну ділянку, на якій розташовано спірне домоволодіння, площею 0,0888га., у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, що підтверджується копією державного акту серії НОМЕР_1 від 07.11.2007 року кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 на підставі рішення Макарівської селищної ради № 110 від 17.12.1996 року та № 247-14-У від 14.06.2007 року.

Вказані рішення селищної ради були скасовані, а сам державний акт на право власності на земельну ділянку був визнаний недійсним відповідно до рішення Макарівського районного суду від 27 вересня 2013 року №370/1843/13-ц.

Будь-яких інших документів, які б підтверджували право власності чи право користування земельною ділянкою, на якій розміщено спірне домоволодіння сторонами не надано.

Також із витягу з рішення виконавчого комітету Макарівської селищної ради № 121 від 26.12.2014 року вбачається, що позивачам надано згоду на реконструкцію (переобладнання) спірного житлового будинку з одноквартирного на двоквартирний.

Згідно з ст.ст.357,358 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвідповідачів або законом. Право спільної часткової власності здійснюється за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користуванню тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Також, ст.ст.364,367 цього ж Кодексу передбачають право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності та на поділ його в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Для визначення можливих варіантів поділу спірного будинку відповідно до розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності була проведена судова будівельно-технічна експертиза, відповідно до висновку якої було визначено три можливі варіанти поділу майна.

Згідно з варіантом №1 Висновку СЕ-1-1-261/14/2 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 23.09.2014 року, запропоновано здійснити поділ спірного майна наступним чином: виділити позивачам 1/2 частку спірного житлового будинку, що складається з таких приміщень: веранда 1-1 площею 6,1 кв.м., коридор 1-2 площею 6,3 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 17,4 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 9,7 кв.м., та коридор 2-3 площею 8,3 кв.м. Також позивачам слід виділити 1/2 сараю «Б» з погребом та 1/2 огорожі №1-4.

Тобто відповідачу відповідно залишиться у власність наступні приміщення з житлового будинку: 2-1 прихожа площею 11,4 кв.м., 2-2 кухня площею 6,1 кв.м., 2-4 житлова кімната площею 10,6 кв.м., 2-5 житлова кімната площею 18,3 кв.м. та котельня 2-6 площею 4,9 кв.м., 1/2 сараю «Б», навіс «Г», убиральня «В» та 1/2 огорожі №1-4.

Враховуючи, що спірний будинок є спільною частковою власністю сторін у справі, при чому можливий виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, враховуючи наведене та беручи до уваги також, що позивач просив здійснити поділ спірного майна саме за варіантом №1, який є максимально наближеним до ідеальних часток співвласників у спільному майні з огляду на порядок користування приміщеннями у спірному домоволодінні, відповідач ухилявся від виділу його частки в натурі, то з урахуванням інтересів сторін у справі, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що поділ спірного житлового будинку має бути здійснено відповідно до варіанту №1 Висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, здійснив поділ спірного будинку відповідно до якого виділив у власність позивачів та відповідачці по 1/2 частині домоволодіння.

Проте з даним висновком суду, в зазначені вище частині, не можливо погодитися виходячи із наступного.

За результатом запропонованого варіанту №1 арифметична частка першого співвласника складає 0,48 та на 1,75 кв.м., менша ідеальної частки, що у грошовому еквіваленті становить на 7060 грн., менше. Відповідно арифметична частка другого співвласника складає 0,52 та на 1,75 кв.м., більша ідеальної частки, що у грошовому еквіваленті становить на 7 060 грн., більше (а.с.102-зворот, таблиця №9, експертизи).

Арифметична частка першого співвласника згідно варіанту №1 становить 0,48, а арифметична частка другого співвласника становить 0,52.

Здійснивши поділ спірного будинку, відповідно до якого суд першої інстанції виділив у власність позивачів та відповідачці по 1/2 частині домоволодіння, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідно до проведеної експертизи є відступ від ідеальних часток.

Враховуючи вище зазначене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині визначення розміру частин домоволодінні зазначивши, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 виділяється у спільну власність 0,52 частини домоволодіння АДРЕСА_1, ОСОБА_2 виділяється власність 0,48 частини домоволодіння АДРЕСА_1.

В решті рішення суду першої інстанції від 29.12.2014 року необхідно залишити без змін, оскільки воно ухвалене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, і підстави для його скасування, відсутні.

Керуючись ст.ст.209,218,303,307,309,314,315 ЦПК України, колегія судів, -

вирішила :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Макарівського районного суду Київської області від 29 грудня 2014 змінити в частині визначення розміру частин домоволодінні.

Зазначивши, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виділяється у спільну власність 0,52 частини домоволодіння АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 виділяється власність 0,48 частини домоволодіння АДРЕСА_1.

В решті рішення суду першої інстанції від 29.12.2014 року, залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді