Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 234/2020/15-ц
Справа № 22-ц/778/3253/15 Головуючий у 1-й інстанції: Чернобай А.О.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Кочеткової І.В.,

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

за апеляційною скаргою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18 березня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що вона перебувала у трудових відносинах з ОКП «Донецьктеплокомуненерго». 31.10.2014 року вона була звільнена на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. При звільнені їй не виплатили заборгованість по заробітній платі за період часу з 01.05.2014 року по 31.10.2014 року у сумі 21931.27 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі при звільненні у розмірі 21931,27 грн.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 18 березня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі у розмірі 19924,55 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення ОКП «Донецьктеплокомуненерго» посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи, порушення норм процесуального права.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до статті ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

За змістом статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Конституції України кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно із ст. 21 Закону України "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання.

Згідно із ст. 30 Закону України "Про оплату праці" при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно із ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, відповідно до ст. ст. 95, 115, 116 КЗпП України, ст. ст. 21, 30 Закону України "Про оплату праці" відсутність заборгованості перед позивачем із заробітної плати має довести роботодавець, тобто фізична особа, з якою фактично було укладено трудовий договір, а не позивач.

Ухвалюючи у справі судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції керувався ч. 1 ст. 116 КЗпП України і виходив з того, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факту невиплати ОСОБА_2 нарахованої заробітної плати за період з травня по жовтень 2014 року в розмірі 19 924,55 грн.

Оскаржуване в апеляційному порядку судове рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України та ґрунтується на зібраних у справі доказах, а тому підстав для його скасування судова колегія не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про неповне з'ясування фактичних обставин справи, недоведеність позову, являються неспроможними.

Факт заборгованості із виплати заробітної плати позивачеві за період з травня по жовтень 2014 року в загальній сумі 19 924,55 грн. підтверджується довідкою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» від 15 грудня 2014 року, яка підписана посадовими особами відокремленого підрозділу виробнича одиниця «Сніжнетепломережа» директором ОСОБА_3 і головним бухгалтером ОСОБА_4 і скріплена печаткою підрозділу (а.с.3).

Відомості, викладені в зазначеній довідці відповідачем не оспорені, правильність нарахування сум заробітної плати не спростована. Доказів на підтвердження відсутності заборгованості із заробітної плати відповідачем суду не надано.

Звернення працівника до суду за захистом порушеного трудового права в порядку позовного, а не наказного провадження, не є підставою для скасування правильного по суті судового рішення, оскільки відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст.307, 308,313,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОКП «Донецьктеплокомуненерго» відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18 березня 2015 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: