Ухвала

іменем україни

2 жовтня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ткачук О.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 9 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 11 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення додаткових витрат на повнолітнього сина, який продовжує навчання,

встановив:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 до 5 червня 2012 року. Від шлюбу з відповідачем мають сина ‒ ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час навчається на денній контрактній формі у Вінницькому торговельно-економічному інституті та на контрактній формі в державному університеті телекомунікацій Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова. Посилаючись на те, що навчання сина потребує додаткових витрат, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь витрати на навчання сина в розмірі 11 960 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 9 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 11 вересня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди, з урахуванням встановлених фактичних обставин, дійшли правильного висновку про те, що в даному випадку позивачка просила стягнути додаткові витрати в порядку, передбаченому ст. 185 СК України, яка не може застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки вказаною нормою встановлено додаткові витрати, що здійснюються на неповнолітню дитину, в той час як син позивачки є повнолітнім, а тому стягнення додаткових витрат, що пов'язані з навчанням повнолітніх дітей має відбуватися у відповідності до Глави 16 СК України. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року № 6-186цс14, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Доводи касаційної скарги та зміст судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення додаткових витрат на повнолітнього сина, який продовжує навчання за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 9 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 11 вересня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.С. Ткачук