Провадження № 2/742/619/15
Єдиний унікальний № 742/1320/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді : Зарічної Л.А.,

при секретарі: Геєць О.О.,

за участю представників сторін: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Прилуках цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Чернігівської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» та Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином ,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно вироку Прилуцького міськрайонного суду від 22 липня 2014 року ОСОБА_4І визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу розміром 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн.

Посилаючись на ті обставини, що у звязку із вчиненням даного злочину позивачу було завдано матеріальної шкоди, яка до даного часу засудженою особою не відшкодована, ОСОБА_3 звернувся до суду із відповідною позовною заявою про відшкодування на його користь зі страхової компанії 113 грн.60 коп. за лікування та із ОСОБА_4 3296 грн.62 коп. за лікування та 1000 грн. за правову допомогу.

До початку розгляду позову по суті позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, де він просив стягнути із ОСОБА_4 1000 грн. за надання правової допомоги по кримінальній справі та зі страхової компанії 5520 грн. за лікування у звязку з тілесними ушкодженнями

В судовому засіданні представники позивача уточнили позовні вимоги та вказали про необхідність стягнення саме із ПАТ СК «Універсальна», як з юридичної особи, 4872 грн. на лікування, та 1000 грн. на правову допомогу, отриману в межах кримінальної справи, із ОСОБА_4 При цьому пояснили, що намагалися мирним шляхом врегулювати даний спір, проте відповідачі не йдуть на компроміс та не вчинили жодних дій по відшкодуванню шкоди.

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник в судове засідання не зявилися, проте подали відповідні письмові заперечення з вимогою провести розгляд справи за їх відсутності.

Представники ЧОД ПАТ «СК «Універсальна» та ПАТ «СК «Універсальна» в судове засідання своїх представників не направили, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, але не подали своїх пояснень чи заперечень проти позову.

Вислухавши пояснення, дослідивши докази по справі суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка передбачає підстави для звільнення від доказування. Однією із таких підстав визначається наявність вироку у кримінальній справі, що набрав законної сили, який є обовязковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Справу було розглянуто судом на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних письмових доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні було достовірно встановлено, що 28 грудня 2013 року близько 17 години, ОСОБА_4 здійснюючи керування транспортним засобом порушуючи вимоги п.18. Правил дорожнього руху здійснила наїзд на громадянина ОСОБА_3 В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3. були спричені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому ліктьового відростку лівої ліктьової кістки зі зміщенням уламків, закритого уламкового перелому горизонтальної гілки лівої лонної кістки зі зміщенням уламків, закритого перелому правої сідничної кістки, садна в лобній ділянці ліворуч та ділянки правого променево-запястного суглобу, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що відповідно до вимог Кримінального кодексу підпадає дід ознаки статті 286.

Вироком Прилуцького міськрайонного суду від 22 липня 2014 року, який набрав законної сили 28 жовтня 2014 року, ОСОБА_4 було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ст.286 ч.1 КК України та застосовано покарання у вигляді штрафу розміром 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Цивільний позов ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

Відповідно до вимог ст.1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі , яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Стаття 1195 ЦК України передбачає порядок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. А тому, при наявності отриманих тілесних ушкоджень та вироку суду, суд вважає, що вимоги позивача є правомірними та підлягають розгляду в судовому засіданні.

Однак, відповідно до ст. 1194 ЦК України визначено порядок відшкодування заподіяної шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, де визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, лише у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Наявний в матеріалах справи страховий поліс №АС/6193460 підтверджує ті обставини, що ОСОБА_4 застрахувала свою відповідальність у ПАТ «СК «Універсальна» і строк дії такого визначено з 29.09.2013 року по 28.09.2014 року, тобто був чинним на день скоєння ДТП.

Даним страховим полісом визначено розмір страхової суми за шкоду заподіяну життю і здоровю розміром 100000 грн.

Відповідно до ст.12 (п. 12.2) Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та або здоров'ю потерпілих, не застосовується.

Відповідно до ст.22 (22.1) ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.23 (23.1) ЗУ « Про обов'язкове страхування цивільно-правової

відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю

та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим.

Відповідно до ст. 24 (24.1) ЗУ « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обгрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я.

Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану з лікуванням потерпілого, визначений п.24.2 та становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожнии день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров я, але не більше 120 днів.

Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальнбих справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Наявна в матеріалах справи довідка лікувального закладу підтверджує ті обставини, що ОСОБА_3М знаходився на лікуванні в ортопедичному відділенні з 28.12.2013 року по 30.12.2013 року з діагнозом перелом лівого ліктьового відростка зі зміщенням. Двійний перелом лонної кістки зі зміщенням до 9 мм та перелом сідничної кістки зправа. Садни лобної ділянки. Виписаний за наполяганням родичів для лікування у травматолога поліклініки на дому. Знаходився на лікуванні у лікаря-травматолога поліклінічного відділення ОСОБА_5 на дому з 03.01.2014 року по 05.05.2014 року.

Таким чином, період часу, який підтверджує проходження лікування становить 129 днів. В даному випадку до відшкодування підлягає період лікування, що становить 120 днів та з урахуванням мінімального розміру заробітної плати 1218 грн. де 1/30 такого становить 40 грн.60 коп., а відтак до стягнення підлягає сума 4872 грн. ( 120 днів Х 40,60 грн.)

Зважаючи на ті обставини, що ЧОД ПАТ «СК «Універсальна» є лише підрозділом СК «Універсальна» суд вважає, що дана сума підлягає до стягнення саме із ПАТ «СК «Універсальна», а не з його структурного підрозділу, який не є юридичною особою.

Що стосується вимог про стягнення витрат на правову допомогу по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до ст.56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Відповідно до ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Витрати за надання правової допомоги, які становлять 1000,00 грн. сплачених адвокату ОСОБА_1 16.07.2014 р. включають в себе консультації, складання заяви та ведення справи в суді. Вказані витрати позивачем були понесені при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

На час розгляду даної кримінальної справи ОСОБА_1 була внесена до Єдиного реєстру адвокатів України та мала право надавати правову допомогу, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження ордером, а відтак, понесені позивачем витрати по оплаті його послуг підлягають до стягнення із відповідача ОСОБА_4

Задовольняючи позовні вимоги суд також приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судовий збір по справі за вимогами майнового характеру, пропорційно до задоволених позовних вимог, зважаючи на ті обставини, що позивач при подачі вказаного позову до суду був звільнений від сплати такого.. На підставі наведеного, керуючись ст. ст.22,23,1167, 1168,1177 ЦК України, .ст. 88, 213-215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1000 грн. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_3 4872 грн. на лікування .

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судовий збір по справі в розмірі 41 грн.49 коп.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь держави судовий збір по справі в розмірі 202 грн.11 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі впродовж 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги апеляційному суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя Л.А.Зарічна