Справа № 595/1276/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2015

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Гордєєвим В.О.,

при секретарі Ковалівському Б.В.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

та представників відповідача ОСОБА_4., ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бучач справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл майна спільно нажитого подружжям та визначення порядку користування ним,--

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що за час шлюбу з відповідачем протягом 2007-2013 років за спільні кошти ними на земельній ділянці площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в с. Жизномир Бучацького району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_1 на якій вони разом зводили житловий будинок, будівництво якого не завершено. У зв'язку з виникненням спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя порушує питання про його розподіл та з врахуванням того що з нею проживають діти просить визнати за нею право власності на 2/3 будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва житлового будинку, скасувати державний акт та визнати за нею право власності на 2/3 частини земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 Бучацького району та визначити порядок користування житловим будинком, а саме: 1.) підвал залишити в спільному користуванні; 2.) на першому поверсі: - тамбур з позн. 1.1 площею 4.2 м2, коридор з позн. 1.2 площею 14,2 м2, сходи з позн. 1.4 площею 9,1 м2, гараж з позн. 1.5 площею 40,3 м2, ванну кімнату з позн. 1.6 площею 15,2 м2, туалет з позн. 1.7 площею 4,1 м2, кухню з позн. 1.8 площею 24,1 м2, балкон площею 5,8 м , терасу площею 3,9 м - залишити у спільному користуванні; - кімнату з познач. 1.3 площею 15 м2 та кімнату з познач. 1.9 площею 28,70 м2 залишити у її користуванні; 3) на мансардному поверсі: сходи з позн. 2.1 площею 7,5 м2, вхід на стрих з позн. 2.2 площею 1.1 м2, коридор з позн. 2.3 площею 17,9 м2 - залишити у спільному користуванні;- кімнату з позн.2.4 площею 14,9 м2, кімнату з позн. 2.7 площею 14,8 м2 - залишити у користуванні відповідача ОСОБА_3, - кімнату з позн. 2.5 площею 25,3 м2 та кімнату з позн. 2.6 площею 17,7 м2 - залишити у її користуванні, та стягнути з відповідача в її користь судові витрати та витрати на правову допомогу.

Змінивши позовні вимоги позивачка просила визнати за нею право власності на 2/3 частини незавершеного будівництва житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 Бучацького району, відмовившись від позовної вимоги про визнання за нею право власності на 2/3 будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 Бучацького району. Інші позовні вимоги підтримала.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач ОСОБА_3 позов заперечив та пояснив, що позовні вимоги позивачки є необґрунтованим та безпідставними, оскільки житловий будинок не зданий в експлуатацію і на нього не виникло право власності, тому позивачка не може претендувати на його частину та частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку. Просив суд в задоволені позову відмовити.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Зі справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 15 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області.

В шлюбі народилося двоє дітей - дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно рішення Бучацького районного суду від 31.12.2013 року - шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Рішенням Жизномирської сільської ради Бучацького району від 23 березня 2008 року №212 відповідачу ОСОБА_3 надано дозвіл на складання проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га та 0,0765 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки, що раніше була надано гр. ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства (рілля) за адресою с. Жизномир Бучацького району.

Рішенням № 213 від 23 березня 2008 року Жизномирська сільська рада дала дозвіл відповідачу ОСОБА_3 на будівництво житлового і господарського будинків в с.Жизномир Бучацького району.

22 липня 2009 року Жизномирська сільська рада рішенням № 397 затвердила відповідачу ОСОБА_3 проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,3265 га. З них 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0765 га для ведення особистого селянського господарства.

25 листопада 2009 року відповідачу ОСОБА_3 на підставі рішення Жизномирської сільської ради №397 від 22.07.2009 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с. Жизномир Бучацького району.

На вказаній земельній ділянці за час шлюбу, починаючи з 2008 року, подружжя здійснювало будівництво спірного житлового будинку.

Згідно із технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 виготовленого КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» 31.03.2014 року побудований житловий будинок складається з підвалу, першого поверху та гаражу, мансардного поверху.

На даний час між сторонами існує спір щодо порядку поділу спільного сумісного майна.

На даний час будівництво вказаного майна не завершено, який в експлуатацію не прийнято, право власності на нього не зареєстровано.

Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Проектно-кошторисна документація та документи, які містять опис незавершеного будівництва суду не представлено.

На момент припинення шлюбу сторони у власність об'єкт незавершеного будівництва згідно ст. 331 ЦК України не набули, а тому спільним сумісним майном у даному випадку можуть були тільки матеріали, обладнання, тощо, які використані в процесі цього будівництва.

Втім питання про поділ таких матеріалів предметом судового розгляду не було.

Згідно роз'яснень даних в п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК України).

У зв'язку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку.

Також слід зазначити й те, що за правилами ст.ст. 355 і 367 ЦК України та ст. 71 СК України може були поділено в натурі лише те майно, право власності на яке набуто (виникло) в установленому Законом порядку.

За таких обстави позов у частині визнання за позивачкою права власності на 2/3 частини об'єкту незавершеного будівництва - будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 задоволенню не підлягає.

Разом з тим не може бути задоволена й позовна вимога про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та визнання права власності на 2/3 частини земельної ділянки, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Суд зазначає, що поділ в натурі земельної ділянки в даному випадку може мати місце лише з урахуванням зведеної на най будівлі та господарських споруд, та відбудеться одночасно разом з поділом будинку в натурі (що нерозривно пов'язано між собою ч. 3 ст. 373, 375, 381 ЦК України).

Оскільки поділу будинку не відбулося, то підстав для поділу землі під цим будинком не має.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим у відповідності до норм ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Згідно ст. 60 цього Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доводи позову про встановлення порядку користування спільним майном, шляхом виділення сторонам окремих приміщень незавершеного будівництва по вул. Дружба,1 в с. Жизномир Бучацького району, не доведенні належними і допустимими доказами, тому в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з відмовою позивачці у задоволенні її вимог, судові витрати (судовий збір) не підлягають стягненню з відповідача і підлягають покладенню на позивачку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 57, 60, 88, 213- 215, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 2/3 частини незавершеного будівництва, що знаходиться по АДРЕСА_1, визначення порядку користування житловим будинком, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку площею, 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, визнання права власності на 2/3 частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та стягнення з відповідача в користь позивачки судових витрат і витрат на правову допомогу - відмовити.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. О. Гордєєв