Справа № 466/2255/11 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/783/418/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
Категорія справи: 27
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Копняк С.М. і Шеремети Н.О.

при секретарі Куцик І.Б.,

з участю представника позивача Сагайдак І.В., представника відповідача ОСОБА_4- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 02 квітня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Універсал Банк" до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

13 липня 2011 року Публічне акціонерне товариство /ПАТ/ "Універсал Банк" звернувся до суду із позовом, просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача - ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства /ПАТ/"Універсал Банк" заборгованість у розмірі 83410,87 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 28 квітня 2008 року між Публічним акціонерним товариством /ПАТ/ "Універсал Банк" та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №CL/32696, згідно умов якого Публічне акціонерне товариство /ПАТ/ "Універсал Банк" зобов"язався надати ОСОБА_6 кредит в сумі 7800 доларів США на споживчі потреби, на строк до 15 квітня 2015 року, а позичальник зобов"язувався у встановлені договором строки повернути кошти та сплатити відсотки у розмірі 24% річних від суми кредитної заборгованості. В забезпечення виконання зобов"язання за кредитним договором, з ОСОБА_4 укладено договір поруки.

Оскільки умови кредитного договору позичальником були порушені, бпнку завдано матеріальну шкоду, в зв"язку з чим банк звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 02 квітня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Універсал Банк" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Універсал Банк" 83410,87 грн. заборгованості.

Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач - ОСОБА_4. Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим, таким, що постановлене без повного та всебічного з"ясування обставин справи та без застосування норм законодавства України, які регулюють правовідносини кредитора та поручителя. В апеляційній скарзі апелянт просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 квітня 2012 скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Універсал Банк" відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На думку колегії суддів, оскаржуване рішення таким вимогам не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 квітня 2008 року між ПАТ "Універсал Банк" та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №CL/32696, згідно умов якого ПАТ "Універсал Банк" зобов"язався надати ОСОБА_6 кредит в сумі 7800 доларів США на споживчі потреби, на строк до 15 квітня 2015 року, а позичальник зобов"язався у встановлені договором строки повернути кошти та сплатити відсотки у розмірі 24% річних від суми кредитної заборгованості.

В забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором з ОСОБА_7 24 квітня 2008 року укладено договір поруки.

Прийняті на себе зобов"язання ОСОБА_6 перед ПАТ "Універсал Банк" не виконує.

З копії судового наказу від 10 лютого 2010 року, виданого Личаківським районним судом м. Львова вбачається, що з боржника - ОСОБА_6 стягнуто в користь ПАТ "Універсал Банк" суму боргу за кредитним договором в розмірі 10430,27 доларів США, що еквівалентно 83410,87 грн.

Відповідно до Постанови старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстицї від 23 листопада 2010 року вищевказаний судовий наказ було повернуто без виконання.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з тих підстав, що боржником зобов"язання за основним кредитним договором не виконано, в з"язку з чим кредитор скориставшись своїм правом заявив підставний позов до поручителя.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу /залежно від умов договору/, так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (Постанова Пленуму № 5 від 30 березня 2012 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»).

Пунктом 4.2. договору поруки №CL32696 від 24 квітня 2008 року передбачено, що порука припиняється із припиненням всіх зобов"язань боржника за основним договором, що забезпечуються такою порукою.

10 лютого 2010 року Личаківським районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення з боржника - ОСОБА_6 на користь ПАТ "Універсал Банк" суму боргу за кредитним договором.

13 липня 2011 року ПАТ "Універсал Банк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 - поручителя по вищезгаданому кредитному договору, з вимогою про стягнення з останнього суми заборгованості в розмірі 83410,87 грн.

Порука - це додатковий вид забезпечення вимог, тому передбачає особливі умови та строки на звернення з вимогами кредитора до поручителя та умови припинення договору поруки, а саме: ст. 559 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, що строк виконання основного зобов'язання закінчується 15 квітня 2015 року, однак у зв"язку з невиконання умов основного кредитного договору, банком судовим наказом Личаківського районного суду міста Львова від 10 лютого 2010 року здійснено дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором №CL32696 від 24 квітня 2008 року.

Таким чином, враховуючи вимоги ст.559 ЦК України, кредитор втрачає право на звернення до поручителя у зв'язку з тим, що норми цієї статті передбачають презумпцію припинення договору поруки після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, в даному випадку видачі судового наказу про дострокове стягнення всієї суми заборгованості, не пред'явить вимоги до поручителя.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта в його апеляційній скарзі, що датою настання строку виконання зобов"язання за умовами кредитного договору №CL32696 від 24.04.2008 року є датою видачі Личаківським районним судом м.Львова судового наказу - 10.02.2010 року, оскільки саме з цього дня (даті видачі судового наказу) ОСОБА_6 став зобов"язаний повернути ПАТ "Універсал Банк" всю суму кредиту, нараховані відсотки та штрафні санкції, в цей момент дія кредитного договору припинилася у зв"язку з вимогою його дострокового виконання.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що виконання основного боргу припинено у зв"язку з стягнення суми боргу судовим наказом від 10 лютого 2010 року, а позивач в порушення вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України звернувся до відповідача шляхом звернення до суду із позовом 13 липня 2011 року, оскільки порука станом на день звернення до суду була припиненою.

З врахуванням вищенаведеного слід зазначити, що ПАТ "Універсал Банк" звернувся з вимогою до ОСОБА_4 з порушенням шестимісячного строку, а отже, позов ПАТ "Універсал Банк" є безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення, а тому, апеляційну скаргу ОСОБА_4 слід задовольнити, а рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 02 квітня 2012 року слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Універсал Банк" до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307, ст. 309, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 02 квітня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Універсал Банк" до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_6 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням рішенням законної сили.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: С.М. Копняк

Н.О. Шеремета