Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретарів Ликсова А.І., Батченко Д.С., Тарасюк О.О., Луценко А.О., Локоткова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління юстиції в м. Києві про визнання договору довічного утримання недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Головне управління юстиції в м. Києві, у якому за зміненими вимогами просить визнати недійсний договір довічного утримання укладений 10 жовтня 2008 року між ОСОБА_3 та відповідачем, посвідчений державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Вороніною С.А. з посиланням на п. 3 ст. 203, ст. 215 ЦК України, якими передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1., яка є його тіткою та яка була власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1, померла при загадкових обставинах ІНФОРМАЦІЯ_2. Обставини смерті тітки він оскаржував у правоохоронних органах м. Києва і Полтавської області, проте через стан свого здоров"я не зміг довести це до кінця.

Після смерті ОСОБА_3, яка являється сестрою його батька, він, як спадкоємець п"ятої черги за законом, в установлений законом строк прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви до Десятої Київської державної нотаріальної контори, де 21.11.2009 року заведено спадкову справу за № 1559/09.

Під час оформлення спадщини він дізнався про те, що зазначена квартира оформлена на ОСОБА_2 на підставі договору довічного утримання, який його тітка не підписувала. Відповідач скористалася тим, що ОСОБА_3 зловживала спиртними напоями, присвоїла всі документи на квартиру та 10 жовтня 2008 року без участі ОСОБА_3 оформила у Десятій Київській державній нотаріальній конторі договір довічного утримання, підробивши її підпис. Після смерті спадкодавця відповідач стала власником квартири де зареєструвалася разом із членами своєї сім"ї, проте там не проживає.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті сестри ОСОБА_5 проживала у квартирі АДРЕСА_1 одна, дітей не мала, була розлучена, хворіла на лейкомію, мала хронічні хворобу печінки, жовчні хвороби, з горя зловживала спиртними напоями. Він з членами своєї родини проживав в цьому ж будинку на два поверхи вище тітки; вони постійно навідувалися до ОСОБА_3, допомагали по господарству, підтримували коштами, харчами, ліками, одягом. Тітка ще при житті обіцяла йому в порядку спадкування залишити свою квартиру після смерті, тому ні він, ні його родичі не вірять, що ОСОБА_3 уклала з відповідачем договір довічного утримання, згідно якого її квартира переходить після смерті відповідачу, яка є мешканцем Полтавської області. Попередньо він звертався до суду з позовом про визнання договору дарування недійсним з підстав того, що ОСОБА_3 зловживала спиртними напоями та не розуміла значення своїх дій під час укладення договору. Проте у задоволенні позову йому було відмовлено. При огляді спірного правочину і консультацій зі спеціалістом в області почеркознавчого дослідження у квітні 2013 року він звернув увагу, що підписи у договорі довічного утримання не відповідають зразкам її підпису у трудовій книжці, крім того, замість одного підпису у спірному договорі зроблено три підписи, начебто хтось тренувався за неї підписати. ОСОБА_3 йому неодноразово говорила, що вона ніяких підписів по відчуженню своєї квартири не робила, обіцяла квартиру залишити йому. Тітку у вересні 2009 року о 5.40 год. відповідач з участю сторонніх осіб виносила на руках та садовила у машину, вивезла до себе у Полтавську область де згодом тітка й померла. Він з дружиною їздив по місцю проживання ОСОБА_2 та застав тітку у безпорадному стані, тоді ОСОБА_3 говорила йому, що ніяких документів не підписувала, після чого він звертався із заявами в правоохоронні органи для порушення кримінальної справи відносно незаконних дій відповідача, які належним чином розглянуті не були.

Його тітка була постійно в нетверезому стані, тому самостійно потрапити у нотаріальну контру і підписати спірний договір довічного утримання не могла, крім того, не володіла українською мовою і без окулярів не могла розуміти текст оспорюваного договору, також нею власноручно не зазначене її прізвище та надруковане на комп"ютері, що є неприпустимим (а.с. 53-55).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 підтримав позов та викладені у ньому обставини, також подав заяву про поновлення пропущеного строку позовної давності у якій вказав про те, що визначений законом строк подачі позову був пропущений з поважних причин, оскільки про ознаки підробки підпису ОСОБА_3 у договорі довічного утримання позивач дізнався лише у квітні 2013 року після консультації у фахівця в області почеркознавця; крім того, 12.12.2009 р. позивачу було завдано тілесні пошкодження у виді струсу мозку та різних травм голови і кінцівок, внаслідок чого він знаходився на стаціонарному лікуванні у Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги з 12.12.2009 року по 05.01.2010 року, потім лікувався вдома, стан його здоров"я був незадовільним.

Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні просила задовольнити позов, додатково пояснила, що ОСОБА_3 ще була хрещеною позивача, дітей та чоловіка спадкодавець не мала, хворіла, любила вживати спиртне, вони відвідували ОСОБА_3 майже щодня, остання обіцяла квартиру її чоловіку - позивачу, спірний договір підписати ОСОБА_3 не могла.

Відповідач в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, пояснила, що її син знімав квартиру у ОСОБА_3, яка проживала бідно, у неї не було чого їсти, говорила, що три роки не їла м"яса, була слабка, тому вона допомагала ОСОБА_3 продуктами з села. В подальшому ОСОБА_3 готувала її сину обіди, харчувалися разом, спиртним вона не зловживала, п"яною не була. У грудні 2003 р. ОСОБА_3 місяць лежала у лікарні, до неї ніхто не приходив. Вона (відповідач) носила у лікарню їжу, соки, коли виписали ОСОБА_3 з лікарні вона сама забрала та привезла її додому. Тоді ж ОСОБА_3 говорила, що вона родичам не потрібна, треба лише її квартира. З ОСОБА_3 жив її син ОСОБА_24 сім років, якого ОСОБА_3 любила. Вона їм щотижня їздила прибирати, варти їсти. ОСОБА_3 її син допомагав, ходив у аптеку, гуляв із собакою, приносив все необхідне. Родичі ОСОБА_3 заходили до неї, починали розмови за квартиру, проте нічого не допомагали, ОСОБА_3 лише сердилася через це. Вона погодилася укласти договір довічного утримання після неодноразових пропозицій ОСОБА_3 щодо цього, на це було волевиявлення останньої, тоді заборгованість за квартиру була 5 000 грн. За спірний договір ОСОБА_3 родичів не сповіщала, бо їх боялася, так як вони у неї вимагали квартиру. Коли ОСОБА_24 оформив відпустку, оскільки мав женитися, вона їздити у м. Київ не могла. Тоді ж стан здоров"я ОСОБА_3 погіршувався і на прохання ОСОБА_3 вони 26.09.2009 р. приїхали до неї, яка вже зібрала документи, ліки та їх чекала, щоб забрали її в село. Тоді ж ОСОБА_3 ходила самостійно. В селі ще три дні ОСОБА_3 виходила на вулицю, палила, у подальшому їй стало зле і вона злягла через стрес. Вони викликали терапевта, який перевозити ОСОБА_3 не радив. Вона повідомляла позивача, що забрала ОСОБА_3 до себе, який відразу самовільно вселився у квартиру ОСОБА_3 куди не міг вже ОСОБА_24 потрапити. Після цього ОСОБА_3 сказала, що через це своїх родичів не хоче бачити. Похованням ОСОБА_3 займалася вона.

Представник відповідача ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову посилаючись на його безпідставність, просив також застосувати строк позовної давності, вказав, що позивач дізнався про існування договору довічного утримання ІНФОРМАЦІЯ_2, що встановлено рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09.07.2013 року у справі № 755/5616/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання цього ж договору довічного утримання недійсним з підстав того, що ОСОБА_3 не розуміла значення своїх дій. Відтак, з моменту коли позивач дізнався чи міг дізнатися про існування оспорюваного правочину до часу пред"явлення даного позову минуло більше трьох років.

Представник третьої особи Головного управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, суду подавала заперечення на позов з проханням розглянути справу за відсутності представника управляння юстиції, у яких зазначено про те, що державним нотаріусом Вороніною С.А. при посвідченні спірного договору довічного утримання було додержаного усіх норм та умов, встановлених Законом України "Про нотаріат" та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка діяла на момент посвідчення договору, у тому числі зазначені всі необхідні реквізити (вказівка на суб"єкти, місце та дату посвідчення), встановлено особу громадян, що звернулися за вчиненням даної нотаріальної дії, перевірено цивільну дієздатність; нотаріусом було роз"яснено стронам суть договору та наслідки його підписання, перед підписанням договору сторони попередньо ознайомилися з його проектом; за життя відчужувач ОСОБА_3 не розривала договору (а.с. 43, 44).

Вислухавши представників сторін та відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 10 жовтня 2008 року було укладено договір довічного утримання, відповідно до умов якого остання передає, а відповідач отримує у власність квартиру АДРЕСА_1 на умовах цього договору (а.с. 4-5).

Вказаний договір довічного утримання посвідчений державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Вороніною С.А., зареєстрований у реєстрі за № 1-2243.

Відповідно до ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 70 років (а.с. 7).

Як убачається із відповіді Десятої Київської державної нотаріальної контори від 21.11.2009 року, позивач звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини від 18.10.2009 року, спадкову справу до майна померлої ОСОБА_3 було заведено за № 1559/09 (а.с. 8).

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона товаришувала з ОСОБА_3, коли жив ОСОБА_24 вона рідко заходила у спірну квартиру, останній час ОСОБА_3 себе погано почувала, вживала спиртне, просила її купувати цигарки і спиртне. Позивач купував ОСОБА_3 ліки, остання казала, що їй привозили з села продукти. На день народження ІНФОРМАЦІЯ_3 вона принесла ОСОБА_3 квіти та бачила її у напівп"яному стані. Декілька разів бачила ОСОБА_3 тверезу, решта - ні. Відповідача ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що він сусід позивача, у 2008 р. ОСОБА_3 почала випивати, з того часу бачив її рідко, вона мало виходила, за ОСОБА_3 доглядали позивач та його дружина ОСОБА_13, носили їй їсти, відповідача ніколи не бачив.

Свідок ОСОБА_14 засвідчив, що його дружина є рідною сестрою ОСОБА_3 ОСОБА_15; у ОСОБА_3 він був до 2007 р., відповідача бачив лише один раз. ОСОБА_15 говорила, що квартирант возить самогон, вона любила випити спиртне. ОСОБА_15 про будь-які договори та документи не розповідала, у 2006-2007 р.р повідомляла, що квартиру залишає своїм племінникам.

Свідок ОСОБА_16 засвідчила, що вона є матір"ю позивача, про спірний договір вони дізналися від відповідача. ОСОБА_3 вона бачила в останні дні, тоді вона клялася, що нікому нічого не відписувала. Відповідач останній час зачастила до ОСОБА_3, ОСОБА_24 возив ОСОБА_3 харчі, грошей не давав. Відповідач їй по телефону повідомила, що ОСОБА_3 забрали на оздоровлення.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що є старшим братом позивача, вони перевідували тітку ОСОБА_3, відповідача у спірній квартирі він бачив разів зо два, ОСОБА_3 тоді говорила, що то матір її квартиранта, при ньому спиртне не випивали. ОСОБА_3 ні в чому потреби не мала, останній час зловживала спиртним. ОСОБА_15 собі готувала, робила все сама, себе обслуговувала, йому говорила, що квартиру ні на кого не переписала.

Свідок ОСОБА_18 засвідчила, що позивач є її племінником, вона з ОСОБА_3 останні роки рідко спілкувалася, у квартиру не заходила, зустрічалися на п"ятому поверсі. ОСОБА_15 говорила, що квартирант їй привозить продукти і вона йому готує. ОСОБА_15 випивала, мала захворювання крові, нервів, хворобу серця. Відповідача вона не бачила, про договір дізналася коли почався суд.

Попередньо позивач звертався до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до відповідача про визнання вищевказаного договору довічного утримання недійсним з підстав того, що волевиявлення ОСОБА_3 при підписанні спірного правочину не було вільним та не відповідало її внутрішній волі, оскільки ОСОБА_3 не усвідомлювала значення своїх дій внаслідок зловживання спиртними напоями. У задоволенні даного позову ОСОБА_1 рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09.07.2013 року було відмовлено (а.с. 33-40).

За заявленими вимогами у даній справі позивач просить визнати недійсним договір довічного утримання з посиланням на ст. 203 ч. 3; ст. 215 ЦК України, мотивуючи тим, що у ОСОБА_3 не було волевиявлення на укладення цього договору, оскільки спірний правочин вона не підписувала.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 Цивільного кодексу України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно клопотання представника позивача ОСОБА_6 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року було призначено посмертну судову почеркознавчу експертизу щодо з"ясування належності підпису на спірному договорі довічного утримання ОСОБА_3 (а.с. 169-171).

Судовими експертами КНДІСЕ було складено повідомлення про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи (а.с. 179).

Вдруге ухвала Дніпровським районним судом м. Києва про призначення вищевказаної посмертної судової почеркознавчої експертизи була постановлена 04.08.2014 року (а.с. 188-190).

Згідно складеного судовими експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз висновку від 17.12.2014 року за № 12087/14-32/12088/14-33, за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи "підпис від імені ОСОБА_3, що міститься на лінії рядку "Підписи: 1. Відчужувач ____ ОСОБА_3" у другому примірнику договору довічного утримання від 10.10.2008, що посвідчений Державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Вороніною С.А. та зареєстрований у реєстрі за № 1-2243, виконаний самою ОСОБА_3, а не іншою особою під впливом на неї збиваючих факторів природного характеру, до яких, зокрема, можуть відноситися вікові зміни організму, наявність у виконавця хронічного захворювання, що впливає на письмово-рухові функції, хворобливий стан виконавця, обмеження зорового контролю тощо" (а.с. 197-201).

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Суд приймає до уваги вищезазначений висновок експертів, яким підтверджено підписання спірного правочину особисто ОСОБА_3, що є предметом спору.

Пояснення вищевказаних свідків заявлених з боку позивача, у тому числі з посиланням на те, що ОСОБА_3 не повідомляла про укладення договору довічного утримання та пояснювала про свій намір у спадок залишити належну їй квартиру позивачу, а також надані відповідачем письмові докази - нотаріально посвідчені заяви ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 з приводу умов проживання ОСОБА_3 у відповідача, добрих стосунків між ними, стану здоров"я та поведінки ОСОБА_3, суд до уваги не приймає, оскільки вони не являються належними та допустимими доказами у даній справі, так як вказані особи не були присутні про укладенні спірного правочину і неповідомлення ОСОБА_3 про підписання договору довічного утримання не свідчить про те, що остання його не укладала.

Враховуючи зазначене суд вважає, що заявлені вимоги не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому задоволенню не підлягають.

У зв"язку з цим суд не вирішує питання з приводу поданої представником відповідача заяви про застосування строку позовної давності та клопотання представника позивача про поновлення такого строку, оскільки позивачем не доведено заявлених вимог щодо не підписання відчужувачем ОСОБА_3 договору довічного утримання від 10.10.2008 року.

Як роз"яснено у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду Ураїни "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 року № 14, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Керуючись ст. ст. 16, 202, 203, 215, 638, 744 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду Ураїни "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 року № 14, ст. ст. 4, 10, 11, 57, 58, 60, 61, 62, 64, 79, 86, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління юстиції в м. Києві про визнання договору довічного утримання недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя