Справа №451/395/15-ц
Провадження № 2/451/202/15
РІШЕННЯ

іменем України

06 травня 2015 року

Радехівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

при секретарі судового засідання Кріса М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Радехів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2015 року позивач правонаступник ОСОБА_3, звернувся до суду із вимогами, відповідно до яких, просить стягнути із відповідача ОСОБА_2 борг у сумі 18924 гривень та вирішити питання про судові витрати.

В обґрунтування позову посилається на обставини, що 27 квітня 2012 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 у позику грошові кошти в сумі 1200 доларів США на проведення робіт по будівництву будинку, із зобовязанням повернути такі до 01 вересня 2012 року. Поряд з цим, відповідач на протязі значного періоду часу кошти не повертає, а на вимогу виконати взяте грошове зобовязання, не реагує, від так за захистом своїх порушених прав, ОСОБА_1 вимушений звертатися до суду. Із посиланням на норми Цивільного кодексу України, просить позов задоволити.

Під час попереднього розгляду справи, позивач збільшив розмір позовних вимог та просить стягнути із ОСОБА_2 28212 гривень, що відповідно до курсу валют Національного Банку України станом на 02.03.2015 року є еквівалентом 1200 доларів США (а.с.16).

Позивач у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву, просить розгляд справи здійснювати без його участі. Позовні вимоги, із врахуванням їх збільшеного розміру, підтримав в повній мірі та погодився на заочному розгляді справи (а.с.17).

Відповідач у судове засідання не зявився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Про причини, що унеможливили його прибуття у засідання, суд не повідомив.

Із врахуванням наведеного, на підставі п.3 ч.1 та ч.4 ст.169, ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін та застосування фіксування судового засідання технічними засобами і на підставі представлених суду доказів.

У відповідності до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб.

Із наданої суду копії розписки, посвідченої відповідно до представленого стороною оригіналу, яка датована 27.04.2012р. та підписана сторонами вбачається, що ОСОБА_2 взяв аванс у розмірі 1200 доларів США на проведення робіт по будівництву будинку і в разі невиконання робіт зобовязався повернути кошти до 01.09.2012 року (а.с.4).

Відповідно до статті 1046 ЦК України, нормами якої позивач обґрунтовує свої вимоги, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є реальним, тобто є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У залежності від суми і субєктивного складу зобовязань, направлених на передачу майна, договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладення такого і його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України).

Предметом позики, як вбачається із даних розписки та письмових обґрунтувань позивача (а.с.2-3), ОСОБА_1 зазначає грошові кошти в сумі 1200 доларів США, які відповідно до курсу валют Національного Банку України станом на 02.03.2015 року є еквівалентом 28212 гривень.

Таким чином, викладення позивачем предмету позовних вимог у грошовій одиниці України гривнях, відповідає вимогам ст.192 ЦК України, згідно якої законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є гривні.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася (ч.2 ст.1050 ЦК України).

Таким чином, узагальнюючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що вимоги позивача є підставними, від так підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,215,226 ЦПК України та ст.ст.1046,1047,1050 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 заборгованість в розмірі 28212 (двадцять вісім тисяч двісті дванадцять) гривень та 288 (двісті вісімдесят вісім) гривень 12 копійок судових витрат.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано на протязі десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_4