Справа № 758/6694/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

08 вересня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Супрун Г. Б. ,

при секретарі - Озерчук Г. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що строк дії типового договору про найм житлового приміщення закінчився 27.08.2006 року, відповідач з реєстраційного обліку не знявся, в квартирі не проживає останніх дев'ять років, місце його перебування невідомо.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Тому суд вважає можливим слухати справу за її відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належно, через оголошення в пресі (газета «Урядовий кур»єр від 18.08.2015 р., редакція №150(5524) .

Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних та доказів та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи позивач не заперечує.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1 в рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 31.12.1997 року (а.с. 4).

Відповідно до п. 4 типового договору про найм житлового приміщення від 27.08.2003 року укладеного між ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, останній отримав в користування квартиру АДРЕСА_1, строком до 27.08.2006 року (а.с. 6).

Згідно довідки форми №3 від 27.05.2015 року №2211, виданої Житлово-експлуатаційною дільницею 704 «Вітряні гори Подільського району м. Києва» у вищевказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_1. Відповідача зареєстровано 16.09.2003 року, як наймача без права власності (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

Відповідач після закінчення строку дії типового договору у серпні 2006 року з реєстраційного обліку не знявся, в квартирі не проживає останніх дев'ять років.

Згідно ст. 72 ЖК УРСР визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені ст.71 ЖК УРСР строки , провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть.

Аналізуючи зазначене, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований у АДРЕСА_1 після закінчення строку дії договору, не проживає у вказаному житловому приміщенні з 2006 року, місце його перебування невідомо, а позивачі є власниками даної квартири і сплачують кошти за житлово-комунальні послуги за відповідача, чим порушуються їх права, тому суд вважає, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 71, 72 ЖК УРСР, ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. 8, 10, 11, 15, 60, 212-215, 224 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2), понесені судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Г. Б. Супрун