Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневим районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Пустовіт О.Г.,

при секретарі - Гарасюта Л.К.,

без присутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справуза позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради, про встановлення факту спільного проживання однією сімєю та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що він та ОСОБА_3, який помер 07.03.2014 року, проживали однією сімєю не менше 5 років до часу відкриття спадщини, а саме до 07.03.2014 року, а також визнати за ним право власності на 1/3 частину двокімнатної квартири №60, загальною площею: 53,6 кв.м., житловою площею: 30,5 кв.м., розташованої на четвертому поверсі будинку №47, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон 5-й Зарічний, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер 07.03.2014 року.

В обґрунтування позову вказав, що 07 березня 2014 року помер ОСОБА_3. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.03.2014 року, виданим Жовтневим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, серія 1-КИ, №555570. Він та ОСОБА_3, не дивлячись на те, що були зареєстрованими за різними адресами фактично проживали однією сім`єю разом за адресою: АДРЕСА_1, з 1979 року по день його смерті 07.03.2014 року. Цей факт підтверджується актом, складним сусідами, підписи яких було підтверджено майстром КП «ЖЕО №31» ОСОБА_4 Під час спільного проживання вони вели спільне господарство, налаштували спільний побут та дозвілля, здійснювали поточний ремонт квартири, мали спільний грошовий бюджет, разом купували продукти харчування та необхідні медикаменти, опікувалися один одним під час хвороб, спільно сплачували необхідні комунальні платежі тощо. 12 лютого 1998 року позивач, його матір ОСОБА_5, яка померла 19.02.2012 року та ОСОБА_3, який помер 07.03.2014 року, приватизували квартиру №47 у будинку №60 за адресою: мкрн. 5-й Зарічний м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №Ж 253 від 12.02.1998 року. Після смерті ОСОБА_3 на його майно у вигляді частини у вказаній вище квартирі відкрилась спадщина, яку він належним чином прийняв, звернувшись до нотаріальної контори. З метою оформлення своїх спадкових прав 28.10.2014 року він звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу, ОСОБА_6 Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 07.03.2014 року ОСОБА_3, оскільки відсутній факт проживання однією сімєю між ним та померлим. У звязку із такими обставинами він був змушений звернутись до суду із позовною заявою.

У судове засідання представник позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_7 не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника виконкому Жовтневої районної у місті ради та прийняти рішення, згідно чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.

Так, 07 березня 2014 року помер ОСОБА_3. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.03.2014 року, виданим Жовтневим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, серія 1-КИ, №555570. Позивач та ОСОБА_3 не дивлячись на те, що були зареєстрованими за різними адресами фактично проживали однією сім`єю разом за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон 5-й ЗарічнийАДРЕСА_2, з 1979 року по день його смерті 07.03.2014 року. Цей факт підтверджується актом, складним сусідами, підписи яких було підтверджено майстром КП «ЖЕО №31» ОСОБА_4 Під час спільного проживання вони вели спільне господарство, налаштували спільний побут та дозвілля, здійснювали поточний ремонт квартири, мали спільний грошовий бюджет, разом купували продукти харчування та необхідні медикаменти, опікувалися один одним під час хвороб, спільно сплачували необхідні комунальні платежі тощо. 12 лютого 1998 року позивач, його матір ОСОБА_5, яка померла 19.02.2012 року та ОСОБА_3, який помер 07.03.2014 року, приватизували квартиру №47 у будинку №60 за адресою: мкрн. 5-й Зарічний м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №Ж 253 від 12.02.1998 року. Після смерті ОСОБА_3 на його майно у вигляді частини у вказаній вище квартирі відкрилась спадщина, яку позивач належним чином прийняв, звернувшись до нотаріальної контори.

З метою оформлення своїх спадкових прав 28.10.2014 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу, ОСОБА_6 Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 07.03.2014 року ОСОБА_3, оскільки відсутній факт проживання однією сімєю між ним та померлим. У звязку із такими обставинами позивач був змушений звернутись до суду із позовною заявою.

Згідно ч.1 ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

У відповідності з ч.1 ст.234 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, аніж передбачені частиною першою цієї статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», №5 від 31.03.1995 року, звернути увагу судів на те, що відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В порядку, передбаченому ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст. 392, 1264, 1268 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 197, 212-215, 234, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради про встановлення факту спільного проживання однією сімєю та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який помер 07.03.2014 року, проживали однією сімєю не менше 5 років до часу відкриття спадщини, а саме до 07.03.2014 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину двокімнатної квартири №60, загальною площею: 53,6 кв.м., житловою площею: 30,5 кв.м., розташованої на четвертому поверсі будинку №47, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон 5-й Зарічний, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер 07.03.2014 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. Г. Пустовіт