Справа № 226/1259/15-ц
Провадження №2/226/761/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Петуніна І.В.,

при секретарі Альберті О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ДП «Красноармійськвугілля»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди в обґрунтування якого вказав, що з відповідачем по справі він знаходився у трудових відносинах з 21.07.2010 року по 20.03.2015 року, працюючи у якості електрослюсаря чергового з ремонту устаткування. При звільненні йому не було виплачено заробітну плату у повному обсязі у розмірі 3021,14 грн. Крім того просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки по 11.05.2015р. з розрахунку: 160,17 х 36 робочих днів = 5125,44 грн. Також вважає, що діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях у зв'язку з порушенням його законного права на вчасне отримання зароблених ним грошей та матеріальних труднощах у зв'язку з цим на протязі тривалого часу. Це привило до порушення його звичного життєвого устрою, він став замкнутий, малотовариський, так як був змушений неодноразово приїздити на підприємство з метою з'ясування строків погашення заборгованості. Причиною його моральних страждань є також протиправна діяльність відповідача у вигляді негідного, неповажного та несправедливого відношення до нього та до його прав. Все це стало приводом до негідного, неповажного та несправедливого відношення до нього та до його прав. Все це стало приводом до його психічних страждань, психічному хвилюванню та збудженню, короткочасному розладу його психічного стану у зв'язку з необхідністю нормального існування сім'ї (харчування, придбання необхідних речей), адже такими діями відповідача його було вимушено займати гроші, що в свою чергу змінило образ та спосіб його життя: втрата нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, через неможливість віддати довгий час гроші, що породжувало постійне непорозуміння з близькими для нього людьми. Все це потребує додаткових зусиль для організації свого життя. Моральну шкоду оцінює в 2000 грн., які просить стягнути з відповідача на його користь.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та пояснив, що він дійсно частково отримав оплату заборгованості по заробітній платі. Активного громадського життя у нього немає, він цим не займається.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при цьому вказав, що позовні вимоги по заробітній платі визнає у сумі 1805,81 грн. та заборгованості з компенсації у розмірі 399,70 грн., моральну шкоду не визнає у повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 19.07.2010 року по 20.03.2015 року знаходився у трудових відносинах з відповідачем та був звільнений за власним бажанням за ч.1 ст.38 КЗпП України, що встановлено на підставі записів з трудової книжки позивача, довідки відповідача від 24.04.2015р. (а.с.2-3, 8).

Згідно довідки відповідача від 13.05.2015р., заборгованість по заробітній платі перед позивачем станом на 13.05.2015р. складає: 1805,81 грн. (лютий та березень 2015р., компенсація за затримку виплат, нарахована у квітні 2015р., складає 399,70 грн.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільнені робітника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою всіх сум.

Оскільки позивачу при звільненні не була виплачена заборгованість по заробітній платі і станом на 13.05.2015р. складає 2205,51 грн., то ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

За змістом ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Так як відповідачем порушені вимоги закону, у відповідності за ст.117 КЗпП України, з відповідача належить стягненню на користь позивача його середній заробіток за весь час затримки належних йому при звільненні сум по день фактичного розрахунку.

Позивач просить суд стягнути його середній заробіток за 32 робочих дня по 11.05.2015р. у сумі 5125,44 грн.

Суд вважає, що стягненню підлягає сума: 5125,44 грн. з розрахунку 160,17 грн. х 32 робочих дня за період з 21.03.2015р. по 11.05.2015р. Суд вважає, що повинні враховуватися саме робочі дні, оскільки розрахунок середньоденної заробітної плати позивача зроблений відповідачем виходячи з робочих днів на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого ПКМУ від 08.02.1995р. № 100.

Згідно ч.1 ст.2371 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що розмір моральної шкоди складає 300 грн.

На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню відповідно до пропорційно задоволених вимог майнового та немайнового характеру, судовий збір у розмірі 255,98 грн.

На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.116, 117, 2371 КЗпП України, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 2205(дві тисячі двісті п'ять),51 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 21.03.2015р. по 11.05.2015р. у розмірі 5125(п'ять тисяч сто двадцять п'ять),44 грн. та моральну шкоду у розмірі 300 (триста) грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» на користь держави судовий збір у сумі 255,98 грн.

Решення в частині стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню в межах місячних платежів.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя