Справа № 309/164/15-ц
Провадження № 2/309/506/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2015 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я. В.

при секретарі Форкош Д. З.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Хустської міської ради про визнання недійсним рішення Хустської міської ради, державного акту на право приватної власності на земельну ділянка та договору дарування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5, ОСОБА_6, Хустської міської ради про визнання недійсним рішення Хустської міської ради, державного акту на право приватної власності на земельну ділянка та договору дарування.

Позовні вимоги позивачем вмотивовано тим, що відповідно договорів купівлі - продажу земельної ділянки від 31 січня 2014 року, які зареєстровані в реєстрі за № 116 та 117 вона є власником двох земельних ділянок площею 0,0108 га., та площею 0,0708 га що розташовані в АДРЕСА_1. Суміжним землевласником її земельної ділянки є ОСОБА_4 , якій належить земельна ділянка площею 0,0983 га. в АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель на підставі державного акту серії НОМЕР_1.

Після придбання земельних ділянок з'ясувалося, що частина земельної ділянки, яка знаходиться у її користуванні та яка знаходилася у користуванні та розпорядженні попереднього власника, відповідно до даних внесених до державного акту на право приватної власності на землю належить ОСОБА_4 , а також фактичні межі їх земельних ділянок не відповідають межам , які внесені до державного акту ОСОБА_4

З приводу цих обставин , вона звернулась до Хустської міської ради та до державної інспекції сільського господарства у Закарпатській області.

Актом комісії Хустської міської ради від 15 квітня 2014 року зафіксовано , що на графічних матеріалах розроблених ліцензованою проектною організацією ТОВ « Хуст Земля Карпат» було порівняно межі земельних ділянок в натурі на місцевості по АДРЕСА_2 та НОМЕР_2 з межами визначеними в державних актах про право власності сторін , дані яких внесені в Державну систему координат. В процесі перевірки встановлено, що координати, розміри та площа земельних ділянок НОМЕР_3 та НОМЕР_2 зазначені в державних актах не відповідають фактичному використанню. По фасаду споруди по АДРЕСА_1 ширина земельної ділянки відповідача ОСОБА_4 на відрізку Д-Е згідно державного акту становить 14.04 м. з яких 12,60 м. фасадна сторона житлового будинку та 1, 44 м. частина проїзду під аркою. На графічних матеріалах зазначено по факту ширину земельної ділянки від р. Млиновиця 11,80 м. що не відповідає розміру в державному акті - 10,50 м.

Державною інспекцією сільського господарства в Закарпатській області також було проведено перевірку , якою встановлено , що при виготовленні державного акту на право власності не було враховано матеріали Хустського Державного підприємства технічної інвентаризації , ден чітко встановлено межі земельних ділянок та їх площі, тобто розробником документації із землеустрою було допущено помилку при оформленні документації та не взято до уваги той факт , що дане домоволодіння є існуючим та сформовано протягом багатьох років, а саме з 1946 року. З врахуванням даної ситуації є труднощі у користуванні відповідно до правовстановлюючих документів, оскільки межа земельної ділянки ОСОБА_4 відповідно до державного акту на право власності на землю проходить по середині арки будівлі , і майно ОСОБА_3, на другому поверсі фактично знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_4 Враховуючи наведене, розробником технічної документації було здійснено накладку однієї земельної ділянки на іншу та виготовлено документацію, яка не відповідає дійсності на місцевості чим порушено вимоги « Інструкції щодо порядку складання та виготовлення державних актів на право приватної власності та постійного користування землею» .

Відповідач ОСОБА_4 набула право власності на свою земельну ділянку площею 0,0983 га. на підставі договору дарування від 17 березня 2008 року, який укладений між ОСОБА_5, та ОСОБА_6, ОСОБА_4 який зареєстрований в реєстрі за № 582 та посвідчений приватним нотаріусом Палюк В.І.

ОСОБА_5 набула право власності на земельну ділянку на підставі рішення 13 сесії 4 скликання Хустської міської ради від 09.12.2005 року № 1000 згідно якого їй було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0983 га в АДРЕСА_1 НОМЕР_3 для обслуговування будинку та господарських споруд . Дане рішення Хустською міською радою було прийнято з порушенням норм чинного законодавства, оскільки відповідач ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.05.1999 року , яке видано Хустською державною нотаріальною конторою отримала у спадщину житловий будинок в АДРЕСА_2 , який розташований на земельній ділянці площею лише 744 кв.м. , а не 983 кв.м.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала посилаючись на наведені в позовній заяві обставини . Просить суд поновити ОСОБА_3 строк для звернення до суду , оскільки про порушення своїх прав ОСОБА_3 дізналася лише у квітні 2014 року після отримання відповіді з Хустської міської ради , та постановити рішення , яким її позовні вимоги задоволити в повному обсязі .

В судове засідання відповідач ОСОБА_4, яка також є представником відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не з'явилася, про місце і час розгляду справи належним чином була повідомлена, що стверджено розпискою , яка знаходиться в матеріалах справи. На адресу суду від ОСОБА_4 надійшла заява про відкладення розгляду справи, однак її неявка з врахуванням думки інших учасників процесу визнана неповажною, а тому суд в порядку ч.1, 2 ст. 224 ЦПК України провів розгляд справи у її відсутності на підставі доказів , які знаходяться в матеріалах справи .

У письмових запереченнях проти позову відповідача ОСОБА_4, яка також є представником відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як на підставу для відмови у задоволенні позову вказує, що у свідоцтві про право на спадщину , який отримала ОСОБА_5 нотаріусом помилково вказано площу на якій розміщений будинок АДРЕСА_3 ) , а саме 744 кв.м. хоча площа та конфігурації земельної ділянки з 1953 року з часу прийняття рішення виконкому Хустської міської ради від 23.06.1953 « Про обмір та реєстрацію права користування земельними ділянками» не змінювалась і в цьому рішенні було зазначено площу земельної ділянки 984 кв.м.

Позивач перед купівлею земельної ділянки повинна була ознайомитись із площею та конфігурацією земельної ділянки яку вона купує, та яка відображена у державному акті, а отже на даний час не може ставити вимоги , що її це не влаштовує. Крім того, з попереднім власником суміжної земельної ділянки, яку на даний час придбала позивач, ніяких конфліктів щодо користування нею не було.

Рішення № 1000 від 09.12.2005 року Хустською міською радою прийняте в межах повноважень і підстав для його скасування немає.

Позивачем пропущено строк позовної давності про скасування документів, які видані майже 10 років тому назад, і які були визнані попереднім власником домоволодіння НОМЕР_2 по АДРЕСА_1. В задоволенні позову просить відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача Хустської міської ради ОСОБА_2 позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі . Суду ствердила, що рішення Хустської міської ради № 1000 від 9 грудня 2005 року в частині передачі безоплатно земельної ділянки для обслуговування житлового будинку ОСОБА_5 площею 0,0983 га. а також державний акт , який виготовлений на підставі цього рішення, підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_5 успадкувала лише земельну ділянку площею 744 кв.м. , а не 983 кв.м. Комісією Хустської міської ради було зафіксовано, що координати, розміри та площа земельних ділянок НОМЕР_3 та НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 зазначені в державних актах не відповідають фактичному їх використанню. Позовні вимоги просить задоволити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 116 ч. 1 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. А у відповідності до ч. 2 ст. 118 ЗК України рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Хустської міської ради від 9 грудня 2005 р. на підставі довідки державного підприємства технічної інвентаризації та технічних матеріалів розроблених ГКП « Румб» відповідачу ОСОБА_5 мешканці АДРЕСА_1 НОМЕР_3 передано у власність земельну ділянку площею 0,0983 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. На підставі даного рішення ОСОБА_5 виготовила державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4, який виданий 16 листопада 2007 року.

З дослідженої в судовому засіданні інвентарної справи вбачається , що генеральним планом (схемою) від 12 вересня 1946 року за будинком в АДРЕСА_3 закріплена земельна ділянка площею 744 кв.м. Також в матеріалах інвентарної справи наявний висновок про реєстрацію домоволодіння , в якому зазначено, що відповідно до постанови Хустського міськвиконкому від 23 червня 1949 року № 9 за будинком АДРЕСА_3 власником якого є ОСОБА_10 зареєстрована земельна ділянка площею 744 кв.м. Відповідач ОСОБА_5 успадкувала даний будинок від ОСОБА_11 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 травня 1999 року в якому також зазначено площу земельної ділянки на якому розміщений будинок -744 кв.м.

За наведених обставин , суд не може взяти до уваги твердження відповідача ОСОБА_4, як на підставу для відмови у задоволенні позову, про те, що у свідоцтві про право на спадщину ОСОБА_5 міститься помилка у написанні площі земельної ділянки, а також що відповідно рішення виконкому Хустської міської ради від 23.06.1953 « Про обмір та реєстрацію права користування земельними ділянками» за даним будинком рахується земельна ділянка площею 983 кв.м., оскільки з досліджених документів вбачається, що ще з 1946 року за будинком була закріплена земельна ділянка площею лише 744 кв.м.

Також в судовому засіданні встановлено, що за заявою позивача , Державною інспекцією сільського господарства в Закарпатській області, у компетенцію якої відповідно до Указу Президента України № 459/2011 від 13 квітня 2011 року «Про Державною інспекцією сільського господарства України» входить нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства. З акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 4 травня 2014 року вбачається, що при виготовленні державного акту на право приватної власності на земельні ділянки не було враховано матеріали Хустського державного підприємства технічної документації , де чітко встановлено межі ділянок та їх площі. Тобто розробником технічної документації із землеустрою було допущено велику помилку при оформленні документації не взявши до уваги той факт, що домоволодіння є існуючим та сформованим протягом багатьох років а саме з 1946 року.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі - продажу від 31 січня 2014 року є власником нерухомого майна - нежитлового приміщення по АДРЕСА_1. Враховуючи, що межа земельної ділянки ОСОБА_4 відповідно до державного акту на право власності на землю проходить по середині арки будівлі , то і майно ОСОБА_3, на другому поверсі фактично знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_4, що суперечить будь-якому розумінню права приватної власності .

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, то такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню, а згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що у судовому засіданні представник відповідача Хустської міської ради позовні вимоги в частині скасування рішення Хустської міської ради № 1000 від 09.12.2005 року, яким ОСОБА_5 передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0983 га в АДРЕСА_1 НОМЕР_3 визнала у повному обсязі, а також , що зібраними по справі доказами доведено безпідставність та незаконність цього рішення , суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині скасування рішення міської ради та державного акту , який був виготовлений на його основі є підставними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

В судовому засіданні вставлено, що після виготовлення державного акту відповідач ОСОБА_5 17 березня 2008 року уклала з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 договір дарування земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 НОМЕР_3 площею, 0,0983 га. Відповідно до даного договору відповідач ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_5 у власність крім іншого нерухомого майна також і земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 НОМЕР_3 площею, 0,0983 га.

На підставі даного договору дарування відповідач ОСОБА_4 виготовила державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 на земельну площею 0,0983 га по АДРЕСА_2 для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд кадастровий № НОМЕР_5 , який зареєстрований в книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування за № НОМЕР_6 від 12.02.2009 р.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 26 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного

законодавства при розгляді цивільних справ» - судам необхідно мати на увазі, що купівля-продаж, рента, дарування, застава, самовільний обмін земельних ділянок землекористувачами, у тому числі орендарями, а також угоди, укладені власниками землі з порушенням встановленого для них порядку придбання або відчуження земельних ділянок, відповідно до статті 210 ЗК повинні визнаватися недійсними - із наслідками, передбаченими відповідними статтями ЦК.

Виходячи з вищевикладеного , враховуючи , що відповідач ОСОБА_5 подарувала земельну ділянку, яку вона отримала з порушенням норм чинного законодавства , суд вважає, що договір дарування в цій частині , а також виданий ОСОБА_4 на підставі цього договору державний акт підлягають визнанню недійсним .

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи, що про порушення своїх прав ОСОБА_3 довідалася у 2014 році, суд вважає, що її вимоги про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх прав слід задоволити..

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 174, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, , ст.ст. 78,81, 90,116, 120, 152,155, 158 ЗК України, ст.ст. 261, 267,373, 378,391, ЦК України суд -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_3 строк для звернення до суду .

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволити

Визнати недійсним рішення № 1000 від 09.12 2005 року 23 сесії 4 скликання Хустської міської ради в частині передачі безоплатно у приватну власність ОСОБА_5 мешканці АДРЕСА_1 НОМЕР_3 земельної ділянки площею 0,0983 га по АДРЕСА_2 для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 виданий 16 листопада 2007 року ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0983 га по АДРЕСА_2 для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Визнати недійсним договір дарування укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_4 від 17 березня 2008 року в частині дарування земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 НОМЕР_3 площею, 0,0983 га.

Визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданий ОСОБА_4 на земельну площею 0,0983 га по АДРЕСА_2 для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд кадастровий № НОМЕР_5 , який зареєстрований в книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування за № НОМЕР_6 від 12.02.2009 р.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис Орос Я. В.

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду Орос Я. В.