печерський районний суд міста києва
Справа № 428/8177/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2015 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Батрин О.В.

при секретарі Козак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.» про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ТОВ «М.С.Л.» про захист прав споживача. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27 грудня 2013 року між сторонами укладено договір № 272 про розповсюдження державних лотерей, відповідно до котрого за розповсюдження лотерей відповідач не пізніше 7 числа місяця повинен здійснювати виплату позивачу винагороду з розрахунку 110 грн. за один день надання послуг, котра сплачується згідно з укладеним актом виконаних робіт. Строк дії договору визначено сторонами в 1 рік з можливістю його пролонгації. Проте, 22 липня 2014 року відповідач в односторонньому порядку припинив дію договору, не виплативши позивачу винагороду за 14 днів роботи у червні 2014 року та 20 днів у липні 2014 року. У зв'язку з чим, виникла заборгованість у розмірі 3 470 грн. Тому, позивач просила стягнути з відповідача вказану заборгованість (1 540 грн. за роботу у червні 2014 року та 2 220 грн. за роботу у липні 2014 року), 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, що проявилась в душевних стражданнях позивача через невиплату заборгованості, пені відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у вигляді 3% річних у розмірі 18 075 грн. 20 коп.

Вказана цивільна справа надійшла до Печерського районного суду м. Києва 20 квітня 2015 року.

До судового засідання сторони не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення, відповідно до котрих з позивачем проведений розрахунок за надані послуги за розповсюдження лотерей за червень 2014 року. Оскільки за липень 2014 року акт виконаних робіт не підписаний відповідно до умов договору, то позивач немає права на отримання винагороди за вказаний місяць.

Суд розглянув справу у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 27 грудня 2013 року між сторонами ОСОБА_1 та ТОВ «М.С.Л.» укладено договір № 272 про розповсюдження державних лотерей, відповідно до котрого позивач від імені відповідача здійснює розповсюдження лотерей іншим особам, а відповідач за розповсюдження лотерей не пізніше 7 числа місяця здійснює виплату позивачу винагороду, котра сплачується згідно з укладеним актом виконаних робіт. Строк дії договору визначено сторонами в 1 рік з можливістю його пролонгації (а.с. 9-12).

Відповідно до п. 3 додатку до договору розмір винагороди складає 110 грн. за один день надання послуг (а.с. 13-14).

Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу виконання договору доручення, оскільки відповідно до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Відповідно до п. 7 договору оператор має право відмінити, а розповсюджувач відмовитись від нього в будь-який строк, зробивши звіт та повернувши отримані документи, лотерейні білети, іншу продукцію та майно, що були передані розповсюджувачу відповідно до цього договору, а також кошти, отримані від реалізації державних лотерей. Передумовою припинення дії договору є повний розрахунок між сторонами.

Сторонами не заперечується, що 22 липня 2014 року відповідач повідомив позивача про розірвання договору в односторонньому порядку, а 26 вересня 2014 року відповідач забрав залишок лотерейних білетів та обладнання (так зазначено позовній заяві).

Відповідно до ст. 1009 ЦК України якщо договір доручення припинений до того, як доручення було повністю виконане повіреним, довіритель повинен відшкодувати повіреному витрати, пов'язані з виконанням доручення, а якщо повіреному належить плата - також виплатити йому плату пропорційно виконаній ним роботі.

У виконання цього та умов договору відповідачем 20 серпня 2015 року відповідачем виплачено ОСОБА_1 кошти у розмірі 1 274 грн. 97 коп., що стверджується платіжним дорученням від 20 серпня 2014 року.

Проте, з урахуванням виплати коштів за надані послуги у червні 2014 року, відсутності актів виконаних робіт, підписаних сторонами відповідно до п. 2.1 договору, даних про кількість відпрацьованих днів позивачем, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення винагороди у розмірі 1 540 грн. за роботу у червні 2014 року та 2 220 грн. за роботу у липні 2014 року, що разом складає 3 470 грн.

Також, позовні вимоги про стягнення 3% річних за порушення умов договору відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» задоволенню не підлягають, виходячи з такого.

Так, відповідно до ст. 1-1 цього Закону Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника (п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Оскільки позивач, уклавши договір з ТОВ «М.С.Л.» не є споживачем в розумінні п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки послуги, котрі надаються позивачем від імені відповідача щодо розповсюдження лотерейних білетів, ним не споживаються, то положення Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема і ст. 10 вказаного Закону, вказані на правовідносини, що виникли між сторонами не поширюється.

Суд дійшов висновку і про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки сторони між собою перебували в цивільно-правових відносинах і договором про розповсюдження державних лотерей відшкодування моральної шкоди не передбачено.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1000, 1009 ЦК України та ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.» про захист прав споживача - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя О.В.Батрин