Справа № 694/404/15ц
Провадження № 2/712/1548/15
Р І Ш Е НН Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Мельник І.О.

при секретарі - Аліценко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Звенигородської міської ради, орган опіки та піклування м.Черкаси, про визначення способу та місця спілкування з дитиною,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Звенигородської міської ради, орган опіки та піклування м.Черкаси, про визначення способу та місця спілкування з дитиною, мотивуючи свої вимоги тим, що з грудня 2006 року по серпень 2009 року вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Під час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них народився син - ОСОБА_3. З серпня 2009 року вони з відповідачем припинили проживати разом із за несумісних поглядів на життя. Відповідно до усних домовленостей малолітній син ОСОБА_4 залишився проживати з позивачкою. ОСОБА_2 взагалі перестав цікавитись вихованням дитини, матеріальної допомоги не надавав, тому позивачка вимушена була звернутися до суду про стягнення з останнього аліментів на утримання дитини. 23.12.2014 року позивачка була запрошена на комісію з питань захисту прав дитини, на якій було прийнято рішення, відповідно до якого невідомо кому був наданий дозвіл на спілкування з її дитиною та не зрозуміло в який спосіб воно мало б відбуватися. 27.01.2015 року відбулося повторне засідання комісії, згідно з рішенням якої вона повністю позбавлена можливості виховувати дитину, не визначено місця спілкування та не враховано особисту прихильність дитини до осіб, які звернулися до комісії. Зазначила також, що з часу прийняття рішення відповідач жодного разу не звернувся до неї щодо надання йому можливості на спілкування з дитиною, що змусило її звернутися до суду для вирішення даного спору. Просить суд надати можливість відповідачу спілкуватися з дитиною в наступний спосіб: під час навчання та канікул перша і остання субота і неділя місяця з 9 год. 00 хв. по 14 год. 00 хв. за місцем реєстрації відповідача в АДРЕСА_1, з забороною виїзду за межі міста без її погодження та відому. В разі збігу часу спілкування батька з дитиною з часом проведення конкурсів та виступів за межами міста батьки спільно за погодженням зобов'язуються забезпечити участь дитини у вказаних заходах.

Позивачка в судове засідання не з»явилася, скерувала до суду заяву, якою просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник органу опіки та піклування м.Черкаси за довіренстю - Зубалій Н.А. в судове засідання не з»явилася, заявою від 07.05.2015 року просила розгляд справи проводити без її участі та прийняти рішення за наявними у справи доказами.

Представник органу опіки та піклування Звенигородської міської ради в судове засіданя не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що з грудня 2006 року по серпень 2009 року позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася дитина - син ОСОБА_4, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження від 04.02.2014 року, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 131, де в графі «батько» записаний відповідач ОСОБА_2

Згідно з рішенням комісії з питань захисту прав дитини Звенигородської районної державної адміністрації Черкаської області № 20 від 23.12.2014 року «Про визначення днів та годин побачень з малолітньою дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1» були визначені дні зустрічей на час шкільних канікул: з понеділка по четвер з 15.00 до 18.00 години; на час літніх канікул: щотижня з понеділка по четвер з 15.00 до 18.00 години та з п»ятниці 18.00 по неділю до 20.00 години; матеріальні витрати на дитину на кожен місяць розділити навпіл між батьками; щоразу погоджувати в телефонному режимі дні та години зустрічей, враховуючи стан здоров»я дитини та непередбачувані обставини.

З матеріалів справи вбачається, що 27.01.2015 року комісією з питань захисту прав дитини Звенигородської районної державної адміністрації Черкаської області прийнято рішення № 2 «Про визначення днів та годин побачень жителів м. Звенигородка, АДРЕСА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з онуком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_3.», яким вирішено: визначити дні та години зустрічей ОСОБА_6, ОСОБА_7 з онуком ОСОБА_3: під час шкільного навчання та канікул - щоп»ятниці від 18 години по неділю до 18 години; на час канікул - щопонеділка, щовівторка, щосереди, щочетверга від 15.00 до 18.00 години та щоп»ятниці від 18 години по неділю до 18 години. Рішення комісії з питань захисту прав дитини № 20 від 23.12.2014 року «Про визначення днів та годин побачень ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.» викладено в наступній редакції, а саме: «Встановити дні та години побачень ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_3 наступним чином: під час шкільного навчання та канікул - щоп»ятниці від 18 годин по неділю до 18 години; на час канікул - щопонеділка, щовівторка, щосереди, щочетверга від 15.00 до 18.00 години та щоп»ятниці від 18 години по неділю до 18 години».

Відповідно до ч. 2 ст. 158 СК України рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Згідно з ч.3 ст.9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною це реалізація матір'ю, батьком, іншими членами сім'ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ч.1, 2 ст.12 цього ж закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно з ст.15 цього ж Закону дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Дослідивши рішення комісії з питань захисту прав дитини № 2 від 27.01.2015 року, суд погоджується із запропонованим органом опіки та піклування графіком спілкування батька із сином, та спілкування бабусі й дідуся із онуком, оскільки таке рішення відповідає інтересам дитини, не порушує прав батька або матері на спілкування із сином, не порушує прав бабусі та дідуся, з огляду на те, що батьки мають однаковий обсяг прав та несуть однакові обов'язки щодо своєї дитини не залежно від того, чи перебувають батьки у шлюбі, чи проживають разом або окремо із дитиною.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивачкою не доведено у встановленому законом порядку в чому саме полягає суть спору, адже питання визначення днів та годин побачень було вирішено відповідною комісією. Позивачка не навела наявність перешкод з боку відповідача у виконані рішенні органу опіки та піклування та необхідності встановлення іншого порядку спілкування батька з дитиною. Порушень законних прав та інтересів позивачки не вбачається, як і не вбачається наявність спору між нею та відповідачем з приводу участі останнього у вихованні дитини.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 11, 57-60, 88, 197, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.19, 59 Сімейного кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Звенигородської міської ради, орган опіки та піклування м.Черкаси, про визначення способу та місця спілкування з дитиною.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом 10 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми під час постановлення рішення, у той же строк з дня отримання його копії.

Головуючий: