АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/126/15 Доповідач - Кукліна Н.О.
Справа № 636/4115/13ц
Категорія: про стягнення коштів Головуючий 1 інст. - Бондар С.Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Кукліної Н.О.

С у д д і в Черкасова В.В.

Пономаренко Ю.А.

При секретарі Лашаковій Д.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Велта" ( після перейменування Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВОНА") до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Агросвіт" та ОСОБА_3 про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку регрессу

по апеляційній скарзі ОСОБА_3

на заочне рішення Чугуївського міськрайонного суду Харківської області від 24 грудня 2013 року

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року ПАТ «Страхова компанія «ВЕЛТА» ( після перейменування Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВОНА") звернулося до суду з позовом до ТОВ «АПК «Агросвіт» та ОСОБА_3 про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. В ході в ході судового розгляду позивач вимоги уточнив та просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ПРАТ СК «ВЕЛТА» у порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 33069 грн. 26 коп., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 350,00 грн., що у загальному розмірі становить 33 419 грн. 26 коп. та судовий збір в сумі 330,70 грн. В обгрунтування позовних вимог вказував, , що 15 серпня 2012 року між ПРАТ СК «ВЕЛТА» та ТОВ «АПК «Агросвіт» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з видачею полісу № АВ/8557196. Забезпеченим транспортним засобом відповідно до умов договору є автомобіль КАМАЗ 5321515, номерний знак НОМЕР_1. Період страхування значений у договорі з 21 серпня 2012 року до 20 серпня 2013 року. 22 вересня 2012 року за вини водія ОСОБА_3 , встановленої постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2012 року, відбулася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок ДТП зазнав механічних пошкоджень автомобіль Хюндай Елантра, номерний знак НОМЕР_2, у зв'язку з чим наступив страховий випадок. Виконуючи свої обов'язки, визначені законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПРАТ СК «ВЕЛТА» платіжними дорученнями № 735 від 19 лютого 2013 року, № 906 від 24 квітня 2013 року, № 950 від 30 травня 2013 року, № 1032 від 10 липня 2013 року, № 23 від 24 липня 2013 року, № 32 від 30 липня 2013 року виплатила страхове відшкодування потерпілому ОСОБА_4 в розмірі 33069 (тридцяти трьох тисяч шістдесяти дев'яти) грн. 26 коп. Розмір страхового відшкодування визначений звітом № 07/11/12 дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 27 листопада 2012 року (34069,26 грн.), та зменшений на суму франшизи (1000 грн.). Вартість проведення оцінки дослідження склала 350 грн. і була оплачена платіжним дорученням № 600 від 28 листопада 2012 року. Після скоєння ДТП всупереч вимогам Закону та положенням укладеного полісу страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу, відповідач ОСОБА_3, не повідомив страховика про настання страхового випадку, не надав забезпечений автомобіль для огляду страхувальником. Згідно п.п. в, г, п. 38.1.1 ст. 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків Відповідно до вимог Закону саме відповідач ОСОБА_3 був зобов'язаний повідомити ПРАТ СК «ВЕЛТА» про ДТП в строк до 3-х робочих днів та надати забезпечений автомобіль для огляду страховиком, проте порушив дану вимогу Закону. В грудні 2013 року позивач вимоги уточнив та просив стягнути саме з відповідача ОСОБА_3 виплачене потерпілому на виконання умов договору страхування страхове відшкодування в сумі 33 069,26 грн., а також витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 350,00 грн., та судовий збір в розмірі 330, 70 грн.

Заочним рішенням Чугуївського міськрайонного суду Харківської області від 24 грудня 2013 року позов ПАТ СК «ВЕЛТА» до ОСОБА_3 про стягнення коштів в порядку регресу задовольнено повністю. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПРАТ СК «ВЕЛТА» у порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 33 419 грн. 26 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Чугуївського міськрайонного суду Харківської області 23 червня 2014 року заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Чугуївського міськрайонного суду Харківської області 12 грудня 2014 року у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Велта" ( після перейменування Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВОНА") до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Агросвіт" про стягнення коштів в порядку регрессу відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування заочного рішення суду першої інстанції та ухваленні судом апеляційної інстанції нового рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що він за договором обов'язкового страхування не є страхувальником. Власником застрахованого транспортного засобу КАМАЗ 5321515, номерний знак НОМЕР_1 є ТОВ «АПК «Агросвіт», з яким він перебував у трудових відносинах і на нього не може бути покладена відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП , що мала місце 22 вересня 2012 року за його участі.

Додаткове рішення Чугуївського міськрайонного суду Харківської області 12 грудня 2014 року в частині відмови у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Велта" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Агросвіт" про стягнення коштів в порядку регрессу сторонами не оскаржується і судом апеляційної інстанції згідно до ст. 303 ЦПК України не переглядається.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши наведені в скарзі доводи та заперечення, перевіривши матеріали справи знаходить апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 серпня 2012 року між позивачем та ТОВ «АПК «Агросвіт» укладено договір обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/8557196 транспортного засобу КАМАЗ 5321515 державний номер НОМЕР_1. 22 вересня 2012 року на автодорозі Київ-Харків-Довжанський сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу КАМАЗ 5321515 під керуванням відповідача ОСОБА_3 та транспортного засобу Хюндай Елантра, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2012 року винним у дорожньо-транспортній пригоді визнано водія ОСОБА_3 через порушення ним п.п. 1.5,10.4 Правил дорожнього руху України (а.с.6). За заявою потерпілого ОСОБА_4 про настання страхового випадку страховиком 25 грудня 2012 року на підставі звіту № 07/11/12 складено страховий акт , розрахунок страхового відшкодування та виплачено страхове відшкодування в розмірі 33 069,26 грн. 26 коп. згідно платіжних доручень.

Відповідно до п. 33.1.4 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо- транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно п.п. в, ґ, п. 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у статті 33 цього Закону.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, на підставі ст. 1172 Цивільного кодексу України.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 1 березня 2013 року « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

За загальними правилами, визначеними ст.ст. ст. ст. 1167, 1187, ч. 1 ст. 1172 ЦК України, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом. За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Матеріали справи свідчать, підтверджується записом у трудовій книжці, що відповідач ОСОБА_3 з 1 серпня 2011 року по 31 грудня 2012 року та з 2 січня 2013 року по 19 серпня 2013 року перебував у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «АПК «Агросвіт», власником транспортного засобу КАМАЗ 5321515, номерний знак НОМЕР_1 . Відповідач ОСОБА_3 власником застрахованого транспортного засобу не є, 22 вересня 2012 року керував транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових обов'язків на посаді водія автотранспортних засобів на підставі трудового договору з ТОВ «АПК «Агросвіт» і не є особою, зобов'язаною відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. (а.с. 167-168)

Покладаючи обов'язок по відшкодуванню шкоди на відповідача суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, не визначився із характером правовідносин, які виникли між сторонами, та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів , перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає, що рішення судом першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухваленні нового про відмову у позові Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Велта" до ОСОБА_3 про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 309, 313, 317, 319, 323, 324 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Чугуївського міськрайонного суду Харківської області від 24 грудня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Велта" ( після перейменування Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВОНА") до ОСОБА_3 про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку регрессу відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді :