Ухвала

іменем україни

14 квітня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ткачук О.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 3 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 28 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: міськрайонне управління Держкомзему у м. Черкаси Черкаському районі, управління архітектури і містобудування виконавчого комітету Черкаської міської ради, про встановлення земельно-майнового сервітуту,

встановив:

У липні 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що їм на праві власності належить по 1/16 частині домоволодіння АДРЕСА_1. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2003 року встановлений порядок користування земельною ділянкою на якій знаходиться вказане домоволодіння, а саме: ОСОБА_6 виділено у користування земельну ділянку площею 487,5 кв. м, а позивачам земельну ділянку площею 162,5 кв. м. Відповідач у подальшому приватизувала надану їй у користування земельну ділянку. Перед приватизацією наданої у користування земельної ділянки відповідач самовільно зруйнувала туалет та сарай, якими користувалися позивачі. Побудувати новий туалет та сарай вони не можуть, оскільки місце для будівництва зазначених споруд залишилося лише на земельній ділянці, що приватизована відповідачем. Посилаючись на те, що встановлення земельно-майнового сервітуту буде вирішенням питання щодо поновлення їхніх санітарно-побутових зручностей, просили суд встановити постійний, безоплатний, земельно-майновий сервітут площею 100 кв. м конфігурацією 10х10 на земельній ділянці відповідача у АДРЕСА_1 для забезпечення їхніх санітарно-побутових потреб: побудови надвірної господарської споруди розміром 36 кв. м, в яку входить туалет, комора, лазня та вигрібна яма.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 3 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 28 січня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 просять скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Із матеріалів касаційної скарги, ухвалених у справі судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: міськрайонне управління Держкомзему у м. Черкаси Черкаському районі, управління архітектури і містобудування виконавчого комітету Черкаської міської ради, про встановлення земельно-майнового сервітуту за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 3 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 28 січня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.С. Ткачук