УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 53» Дніпропетровської міської ради, третя особа: Дніпропетровська обласна організація «Професійна спілка працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України», про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 53» Дніпропетровської міської ради на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 53» Дніпропетровської міської ради (далі - КП ЖЕП № 53 ДМР) про визнання незаконними та скасування наказів № 23 та № 101 від 05 травня 2014 року про звільнення, поновлення його на посаді бухгалтера 1 категорії, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 23 283,60 грн та стягнення моральної шкоди 25 000 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано незаконним наказ № 23 від 05 травня 2014 року про звільнення ОСОБА_4 з посади бухгалтера 1 категорії на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Поновлено позивача на посаді бухгалтера 1 категорії КП ЖЕП № 53 ДМР. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_4 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 23 283,60 грн. Стягнуто з КП ЖЕП № 53 ДМР на користь позивача в якості відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 1 000грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

У касаційній скарзі КП ЖЕП № 53 ДМР просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що позивач працював з 10 серпня 2007 року на посаді бухгалтера 1 категорії у відповідача, де також працювала з 01 квітня 2004 року інший бухгалтер цієї ж категорії ОСОБА_5

Рішенням Дніпропетровської міської ради № 27/45 від 25 грудня 2013 року вирішено провести реорганізацію комунальних житлово-експлуатаційних підприємств в Амур-Нижньодніпровському, Жовтневому та Індустріальному районах; припинити діяльність КП ЖЕП № 21 ДМР, КП ЖЕП № 50 шляхом приєднання до КП ЖЕП № 53 ДМР.

За наказом № 64 від 14 січня 2014 року з метою оптимізації витрат на виробництво послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, забезпечення безперебійного надання послуг на підставі вказаного рішення Дніпропетровської міської ради наказано інспектору з кадрів попередити під розпис працівників про реорганізацію КП «ЖЕП № 53» ДМР з подальшим їх звільненням, після чого ОСОБА_4 попереджено про наступне звільнення 17 березня 2014 року у зв'язку з реорганізацією, але при цьому в попередженні не зазначено про те, що йому були запропоновані вакантні посади.

Наказами № 23 і № 101 від 05 травня 2014 року ОСОБА_4, бухгалтера 1 категорії звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку і компенсаційних виплат за невикористані щорічні відпустки.

Згідно з актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування КП ЖЕП № 53 ДМР № 04-01-28/240 від 29 травня 2014 року, складеним територіальною державною інспекцією з питань праці у Дніпропетровській області, встановлено відсутність документального підтвердження пропонування ОСОБА_4 іншої посади; відповідно до посвідчення НОМЕР_1 від 24 вересня 2006 року ОСОБА_4 має статус «учасника бойових дій», однак на час проведення перевірки відсутнє документальне підтвердження проведеного аналізу щодо переважного права працівника на залишення його на роботі, документальне підтвердження проведення консультацій з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню працівників.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов вірного та обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог з урахуванням положень ст.ст. 40, 42, 49І, 235, 237ˡ КЗпП України, оскільки звільнення позивача було проведено з порушенням норм трудового законодавства, про що свідчить відсутність документів з особистим підписом ОСОБА_4 щодо пропонування йому інших вакантних посад на цьому ж підприємстві, та документи, які свідчать про переважне право іншого бухгалтера 1 категорії ОСОБА_5 на залишення на роботі.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2014 року та ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2015 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №53» Дніпропетровської міської ради відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук