Суддя Маслов М. І.
Справа № 644/1389/15-ц
Провадження № 2/644/998/15
22.04.2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді Маслова М.І.,
при секретарі - Шпиця Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 «про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за договором поруки», -
16.02.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за договором поруки. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 05.01.2010 року відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 позичені у ОСОБА_1 гроші у вигляді 5 000 доларів США, які відповідачі зобовязалися повернути позивачу з розстроченням не пізніше 05.08.2011 року. З метою забезпечення виконання зобовязань відповідачів за договором позики від 05 08.2010 року за реєстровим № 2736, того ж дня ОСОБА_1 із ОСОБА_3 В С. було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 та зареєстрований нею в реєстрі за № 2738. Згідно іпотечного договору, в забезпечення виконання зобовязань відповідачів з повернення ОСОБА_1 боргу за договором позики, ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 в іпотеку двокімнатну квартиру № 1 в житловому будинку № 4 по Плитковому проїзду в місті Харкові, загальною площею 48,5 кв. м, житловою площею 28,3 кв. м.. Крім того, в забезпечення виконання відповідачем 1 його зобовязань за іпотечним договором, між позивачем та відповідачем - ОСОБА_4 того ж дня був укладений договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_4 поручився перед позивачем за виконання відповідачем 1 вимог п.п. 7 п. 10 Іпотечного договору від 05 08.2010 року.
Згідно позовної заяви, відповідачі порушили взяті на себе за договором позики зобовязання і борг позивачу не повернули. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.11.2014 року у справі № 644/5288/14-ц позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено у повному обсязі, вирішено стягнути солідарно з відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 за договором позики від 05.08.2010 року грошові кошти у розмірі еквівалентному 6844 доларів США, що за курсом НБУ станом на 17.11.2014 року становить 104986 гривень 96 коп. та неустойку у розмірі 1533000 гривень, а також судові витрати по справі у розмірі 3654 гривні, у дольовому співвідношенні по 1827 гривень з кожного. Зазначене рішення набрало законної сили. Позивачем направлялася також вимога про добровільне звільнення житлового приміщення, проте протягом 30 днів відповідачі квартиру не звільнили. З огляду на зазначене вище позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки. Крім того, оскільки відповідач 1 ОСОБА_2 самостійно не звільнив предмет іпотеки, не знявся з реєстрації, не виселився з нього та не виселив осіб, які також проживають там, а отже, не виконав вимоги п.п. 7 п. 10 іпотечного договору, позивач у позові також просить стягнути з відповідача 3 - ОСОБА_4 суму поруки згідно п.п. 2.1. п. 2 договору поруки від 05.08. 2010 року, укладеного між позивачем та відповідачем 3.
В судове засідання позивач та його представник не зявилися, через канцелярію суду представник позивача надав заяву, в якій просив розглядати справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення в попередніх судових засіданнях не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, викликалися до суду належним чином, у порядку ст. ст. 77, 169 п. 2, 3 ЦПК України, але в суд не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Позовні вимоги не оспорювали, письмових заперечень суду не надали.
Відповідач 3 ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав письмові пояснення, в яких позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі, підтвердив, що дійсно між ним та позивачем 05.08.2010 року був укладений договір поруки, зазначив, що наскільки йому відомо, інші відповідачі свої зобовязання за договором позики від 05.08.2010 року та іпотечним договором не виконали. (а.с. 47)
Суд вважає можливим розглядати справу у порядку ст. 77, 169 п. 2, 3 ЦПК України, заперечень від учасників процесу не надійшло. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши інші докази окремо та в їх сукупності з іншими доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.
05.01.2010 року відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 позичені у ОСОБА_1 гроші у вигляді 5 000 доларів США, які відповідачі зобовязалися повернути позивачу з розстроченням не пізніше 05.08.2011 року. (а.с. 6)
З метою забезпечення виконання зобовязань відповідачів за договором позики від 05 08.2010 року за реєстровим № 2736, того ж дня ОСОБА_1 із ОСОБА_3 В С. було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 та зареєстрований нею в реєстрі за № 2738. (а.с. 8-9)
Згідно іпотечного договору, в забезпечення виконання зобовязань відповідачів з повернення ОСОБА_1 боргу за договором позики, ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 в іпотеку двокімнатну квартиру № 1 в житловому будинку № 4 по Плитковому проїзду в місті Харкові, загальною площею 48,5 кв. м, житловою площею 28,3 кв. м.. (а.с. 8)
Відповідно іпотечного договору від 05.08. 2010 року за реєстровим № 2738, іпотекодавець ОСОБА_2 зобовязався перед позивачем, що в разі несплати позики, згідно укладеного ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договору позики від 05 08.2010 року за реєстровим № 2736, він звільнить предмет іпотеки, а у разі набуття іпотекодержателем права на предмет іпотеки всі мешканці зобовязані будуть звільнити предмет іпотеки протягом одного місяця. (п. 11 іпотечного договору, а.с. 9)
Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договором про задоволення вимог іпотекодержателя також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, яке визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.
Крім того, в забезпечення виконання відповідачем 1 його зобовязань за іпотечним договором, між позивачем та відповідачем - ОСОБА_4 того ж дня був укладений договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_4 поручився перед позивачем за виконання відповідачем 1 вимог п.п. 7 п. 10 Іпотечного договору від 05 08.2010 року. (а.с. 10)
Відповідачі порушили взяті на себе за договором позики зобовязання і борг позивачу не повернули.
Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати відсотків, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.11.2014 року у справі № 644/5288/14-ц позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено у повному обсязі, вирішено стягнути солідарно з відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 за договором позики від 05.08.2010 року грошові кошти у розмірі еквівалентному 6844 доларів США, що за курсом НБУ станом на 17.11.2014 року становить 104986 гривень 96 коп. та неустойку у розмірі 1533000 гривень, а також судові витрати по справі у розмірі 3654 гривні, у дольовому співвідношенні по 1827 гривень з кожного. (а.с. 7)
Зазначене рішення на момент розгляду даної справи набрало законної сили.
Частиною 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено, якщо рішення суду передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобовязаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця.
Відповідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».
Таким чином, позивач має право задовольнити свої вимоги за договором позики у повному обсязі шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі-покупцю.
При цьому, відповідно до ст. 39 Закону, саме рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має встановити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Відповідно до ч. 5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Оскільки при укладанні договору іпотеки оцінка предмету іпотеки проводилася у 2010 році, тобто майже 5 років тому, інших даних щодо згоди сторін про початкову вартість квартири матеріали справи не містять, суд вважає необхідним встановити початкову ціну продажу на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Відповідно до ст. 34 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом.
Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду.
Відтак, з метою забезпечення повної реалізації позивачем своїх прав, як іпотекодержателя та запобігання спричинення іпотекодавцем перешкод для подальшої реалізації предмету іпотеки та можливих дій щодо погіршення стану предмета іпотеки, необхідно передати ОСОБА_1 дане нерухоме майно в управління на період до його реалізації за визначеною ст. 38 Закону України «Про іпотеку» процедурою продажу. Крім того, для реалізації зазначеного права слід надати позивачу право предявляти правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, усно та письмово звертатися, подавати, одержувати і підписувати необхідні довідки та документи, заяви (в тому числі стосовно сімейного стану іпотекодавця ОСОБА_2), до Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», Державної міграційної служби України, Державної реєстраційної служби України та інших державних органів, установ, підприємств, організацій, з питань отримання Витягів та інших документів, довідок про склад сімї, а також вчиняти всі інші дії, повязані з виконанням цих питань.
Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд, за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч.1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.
Згідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.
Згідно матеріалів справи, позивачем на адресу відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 направлялася вимога про добровільне звільнення житлового приміщення, проте протягом 30 днів відповідачі квартиру не звільнили. (копія вимоги а.с. 15-17, докази відправлення а.с. 20-27)
Проте, особами, що зареєстровані за адресою предмету іпотеки, зазначені вимоги не виконані.
Пунктом 42 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснив, що суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України «Про іпотеку» (або статті 589 ЦК щодо заставодавця).
Загалом згідно заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2014 року за договором позики від 05 серпня 2010 року, разом із понесеними судовими витратами з відповідачів на користь позивача було вирішено стягнути 1641640 (один мільйон шістсот сорок одна тисяча шістсот сорок) гривень 96 (девяносто шість) коп.
З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення з відповідача 3 суми поруку.
Згідно ст. 88 ЦПК України відповідач повинен сплатити судові витрати, а саме судовій збір, який позивач сплатив при предявленні позову до суду, що підтверджується квитанцією сплати держмита у розмірі 243,60 грн.
На підставі викладеного , та наявних у справі матеріалів , керуючись ст. ст. 3, 6, 10, 11, 15, 30, 60, 61, 77, 79, 88, 197, 209, 212-215, 220, 224-226, 294, 295 ЦПК України : ст.ст.24, 209, 529, ч. 1 530, ч. 1 1049 ЦК України; ст.ст. 4, 9, 109 ЖК України; ст.ст. 1, 3, 7, 35, 38, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 «про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за договором поруки» - задовольнити у повному обсязі.
Звернути стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру № 1 в житловому будинку № 4 по Плитковому проїзду в місті Харкові, загальною площею 48,5 кв. м., житловою площею 28,3 кв. м. із застосуванням визначеної ст. 38 Закону України «Про іпотеку» процедури продажу шляхом надання іпотекодержателю ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) права на продаж предмета іпотеки будь-якій третій особі - покупцю на його власний розсуд за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна на момент продажу.
Надати ОСОБА_1 право предявляти правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, усно та письмово звертатися, подавати, одержувати і підписувати необхідні довідки та документи, заяви (в тому числі стосовно сімейного стану іпотекодавця ОСОБА_2), до Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», Державної міграційної служби України, Державної реєстраційної служби України та інших державних органів, установ, підприємств, організацій, з питань отримання Витягів та інших документів, довідок про склад сімї, а також вчиняти всі інші дії, повязані з виконанням цих питань.
Виселити відповідачів - ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3) з предмету іпотеки двокімнатної квартири № 1 в житловому будинку № 4 по Плитковому проїзду в місті Харкові, загальною площею 48,5 кв. м., житловою площею 28,3 кв. м..
Передати предмет іпотеки двокімнатну квартиру № 1 в житловому будинку № 4 по Плитковому проїзду в місті Харкові, загальною площею 48,5 кв. м., житловою площею 28,3 кв. м. в управління ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на період до його реалізації за визначеною ст. 38 Закону України «Про іпотеку» процедурою продажу.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3) та ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) понесені ним судові витрати. 243 грн.60 коп, в дольовому співвідношенні по 80 грн. 10 коп. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою у відповідності до ст. 229 ЦПК України, поданою протягом 10- ти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, відповідно до загального порядку встановленого ЦПК України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Маслов М.І.