Справа № 161/3579/15-ц
Провадження № 2/161/1773/15
У Х В А Л А

08 квітня 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Сидоренко О.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

її представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, -

встановив:

В провадженні Луцького міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона доглядала за своєю тіткою ОСОБА_5 Однією з причин догляду було те, що остання зловживала спиртними напоями, як людина похилого віку мала проблеми зі здоровям, у звязку з чим проходила лікування. 03.07.2001 року ОСОБА_5 було видано на імя ОСОБА_4 заповіт, який посвідчено державним нотаріусом ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за №3-1616. Згідно даного заповіту ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповіла належну їй на праві власності квартиру в буд. №3 по вул. Пушкіна у м. Луцьку Волинської області ОСОБА_7 Приїхавши на похорон до своєї тітки, ОСОБА_7 дізналась про те, що 25.07.2014 року ОСОБА_5 було видано ще один заповіт, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_8, який зареєстровано у реєстрі за №4-300 , згідно якого ОСОБА_5 заповіла все своє майно, у тому числі, квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_9. Копію вказаного заповіту вона отримала від ОСОБА_10 Ознайомившись із заповітом від 25.07.2014 року, та порівнявши наявні у ньому записи із записами у заповіті від 03.07.2001 року, а також з листами, які були отримані нею від ОСОБА_5, ОСОБА_7 дійшла висновку, що зазначені записи у заповіті від 25.07.2014р. здійснені не ОСОБА_5 (заповідачем), а іншою особою від її імені, оскільки почерк значно відрізняється від почерку померлої.

Предметом розгляду даної справи є визнання зазначеного заповіту недійсним.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати недійсним заповіт померлої ОСОБА_5 від 25.07.2014 року, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_8, зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за № 4-300.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, наведених у ньому, подав до суду клопотання про витребування доказів, в тому числі, витребування з Першої Луцької державної нотконтори заповіту від 25.07.2014 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_8, зареєстрованого у реєстрі нотаріальних дій за № 4-300, належним чином завірену копію з реєстру вчинення нотаріальних дій нотаріуса ОСОБА_8 із записом №4-300 від 2014року, матеріали нотаріальної справи після смерті ОСОБА_5

Відповідач та її представник позову не визнали, заперечували щодо задоволення клопотання про витребування зазначених вище доказів.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати ці докази.

Керуючись ст. ст. 133, 137 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Витребувати з Першої Луцької державної нотаріальної контори оригінал заповіту від 25.07.2014 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_8, зареєстрованого у реєстрі нотаріальних дій за № 4-300, виданого на імя ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12, яка проживала за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1 та померла 11 грудня 2014року.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта