06.05.2015 Справа № 756/8964/14-ц
Справа пр. №2-з/756/69/15
ун. №756/8964/14-ц
У Х В А Л А

06 травня 2015 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Великохацька В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства "Українська Страхова Компанія "Гарант Авто", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватне акціонерне товариство СК "ПЗУ Україна", про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ПрАТ "Українська Страхова Компанія "Гарант Авто", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ПрАТ СК "ПЗУ Україна", про відшкодування шкоди.

06 травня 2015 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду.

Ч.2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявником не зазначено жодного доказу на підтвердження наявності обставин, що утруднюють чи можуть зробити неможливим в майбутньому виконання рішення у справі. Крім того, доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 належить на праві власності будь-яке рухоме та нерухоме майно, заявником не надано, що не дає можливості суду оцінити співмірність застосування вказаних заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Також заявником не конкретизовано, на яке саме майно ОСОБА_2 позивач просить суд накласти арешт.

Таким чином, заява про забезпечення позову не містить підстав та обґрунтування необхідності застосування вказаних обмежень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства "Українська Страхова Компанія "Гарант Авто", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватне акціонерне товариство СК "ПЗУ Україна", про відшкодування шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Великохацька