Справа №667/1619/15-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі

головуючої судді Іванцової Н.К.,

народних засідателів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

за участю секретаря Сільчик Т.В.,

прокурора Нощенко В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа Управління пенсійного фонду України в м.Херсоні про визнання особи безвісно відсутньою, -

в с т а н о в и в :
Заявник звернулась до суду із вказаною заявою про визнання особи безвісно відсутньою, мотивуючи тим, що 23.10.1998 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4 , від якого народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Заявник вказує, що до початку 2001 року вони всією сім`єю проживали у Російській Федерації, в м.Ростов-на-Дону, оскільки її чоловік був військовослужбовцем збройних сил РФ. На початку 2001 року, вона разом з сином виїхала проживати до України, м.Херсон, до своїх батьків. 25.10.2002р. Дніпровським відділом РАЦС їх шлюб було розірвано. Заявник також вказує, що з 2005 року вона втратила зв`язок із колишнім чоловіком, розпочала його пошуки, які не дали результатів. Таким чином, ОСОБА_4 на протязі 10 років не надає про себе відомостей, встановити його місцезнаходження не вдається, а встановлення його безвісно відсутнім необхідне їй для призначення її синові пенсії, у зв`язку із втратою годувальника, що також допоможе їй утримувати сина та виховувати його. На підставі вищевикладеного, заявник просить визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Потсдам, Німеччина, громадянина України, безвісно відсутнім.

В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги за підставами вказаними у заяві.

Представник зацікавленої особи - Управління пенсійного фонду України в м.Херсоні, за довіреністю Коваленко І.В., в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заявлених вимог, вважаючи, що заявником не вжито всіх заходів для встановлення місцезнаходження колишнього чоловіка.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, прокурора, який заперечував проти задоволення заяви, суд встановив, що 23.10.1998 року між заявником та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 09.01.2001р. Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Херсона, актовий запис №405. Після чого, ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження, повторно виданим 09.01.2001р. міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, актовий запис №447.

Відповідно до вищевказаного свідоцтва про одруження, вбачається, що вказаний шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано 25.10.2002р., про що свідчить відповідна відмітка штамп, за актовим записом № 431.

ОСОБА_4 (батько) не приймає участі у вихованні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учня 9-Б класу Херсонської ЗОШ І-ІІІ ступенів №15 Херсонської міської ради, не являється на батьківські збори, що підтверджується довідкою, виданою Херсонською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №15 Херсонської міської ради за вих.№121 від 11.03.2014 р.

Згідно довідки ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні від 04.02.2015 р. за №16, виданої ОСОБА_3 , вбачається, що остання не зверталась до відділу ДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні з виконавчим листом про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Твердження заявника про пошуки її колишнього чоловіка ОСОБА_4 , також підтверджуються наступними письмовими доказами: довідкою Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області від 02.02.2015 р., за якою гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було перевірено по інформаційним базам МВС, даний громадянин на території Херсонської області не значиться; повідомленням воєнного комісаріату Ростовської області Міністерства оборони Російської Федерації за вих.№ 4890 від 20.12.2010 р., за яким капітан запасу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Т-725971, 13.11.2006 р. був знятий з воєнного обліку воїнського комісаріату Октябрського району м.Ростов-на-Дону в зв`язку із укладанням контракту на воєнну службу у воїнську частину НОМЕР_1 , особова справа була відправлена на адресу командира військової частини, реєстр №48 від 16.06.2006р.; повідомленням військової частини МНС Росії за вих.№ 1221 від 13.10.2011р., за яким вбачається, що ОСОБА_4 для укладання контракту про проходження воєнної служби у військовій частині НОМЕР_1 не прибував та у списках воїнської частини не значився.

За виконавчим листом, виданим Комсомольським районним судом м.Херсона від 14.05.2012р. вбачається, що з гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6 , 1999 р.н. З постанови від 07.03.2014р., прийнятої судовим приставом-виконавцем Басманного РОСП вбачається, що за виконавчим листом про стягнення аліментів з ОСОБА_4 було порушено виконавче провадження. При цьому адреса боржника ОСОБА_4 зазначена як АДРЕСА_1 . За відомостями з офіційного сайту Федеральної служби судових приставів станом на 24.02.2015р., виконавче провадження по відношенню до ОСОБА_4 було закрито 30.12.2014 р. на підставі ст.46 п.1 п.п.4.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які є сусідами заявника, свідок ОСОБА_10 подруга заявниці, свідок ОСОБА_11 брат заявниці, пояснили, що ОСОБА_4 після його весілля із ОСОБА_3 не бачили, знають, що заявниця довгий час намагалась його знайти, однак безрезультатно.

Свідок ОСОБА_12 , будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що він є громадянином РФ та на прохання ОСОБА_3 їздив до АДРЕСА_1 за адресою проживання її колишнього чоловіка. Адресу він дізнався від заявниці. За даною адресою знаходиться клініка для військових, де у відділі кадрів його повідомили, що ОСОБА_4 вони не знають, такий у них не працює, не лікується, не проживає.

На теперішній час у заявника виникла необхідність визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім, оскільки для їхнього сина ОСОБА_6 , необхідне призначення пенсії, в зв`язку із втратою годувальника, що допоможе в подальшому їй утримувати та виховувати сина.

Відповідно до вимог ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає необхідним задовольнити заявлені вимоги, оскільки достовірно встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутній в місці постійного проживання протягом тривалого часу, відомості про його місцезнаходження відсутні, востаннє дав про себе знати заявниці ще в 2005 році. За таких обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_4 , за повідомленням воєнного комісаріату Ростовської області Міністерства оборони Російської Федерації 13.11.2006 р. був знятий з воїнського обліку, початком його безвісної відсутності повинно бути визнано саме цей день.

Керуючись ст. 43 ЦК України, ст.ст. 212-215, 234, 235, 248, 249, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:
Заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа Управління пенсійного фонду України в м.Херсоні про визнання особи безвісно відсутньою - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Потсдам, Німеччина, громадянина України - безвісно відсутнім з 13.11.2006 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.К.Іванцова

Народні засідателі: С.М.Семенов

С.А.Коршак