Номер провадження: 22-ц/785/1691/15
Головуючий у першій інстанції Толкаченко О.О.
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова В.О., Драгомерецького М.М.

При секретарі: Добряк Н.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 липня 2010 року у справі за позовом заступника Білгород - Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі ВАТ "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2010р. заступник Білгород - Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі ВАТ "Державний ощадний банк України", в особі філії Одеського обласного управління ВАТ "Ощадбанк" (далі - ВАТ "Ощадбанк") звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 126 624,23 грн.

Зазначав, що 30.05.2007р. між ВАТ "Ощадбанк" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №1548-н за умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 174 250,00 грн. з розрахунку 17,0% річних на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 30.05.2012р.

Того ж дня з метою забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором між ВАТ "Ощадбанк", ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно з яким поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за вказаним кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

Також 30.05.2007р. між ВАТ "Ощадбанк" та ОСОБА_3 було укладено договір застави транспортного засобу за умовами якого останній з метою забезпечення належного виконання кредитного договору передав Банку належний йому автобус пасажирський, марки ХАЗ, модель 3250.01, 2006р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Проте, в обумовлені кредитним договором строки ОСОБА_3 своїх зобов'язань по поверненню кредиту не виконує і станом на 20.07.2009р. має заборгованість у сумі 126 624,23 грн., яка складається з: - 117 683,09 грн. - залишок заборгованості за кредитом; - 5 235,55 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; - 3 517,56 грн. - заборгованість за відсотками; - 76,33 грн - заборгованість за пенею по відсоткам та 11,70 грн. - заборгованість за пенею по кредиту.

З цих підстав позивач просив достроково стягнути з відповідачів солідарно зазначену заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Рішенням суду від 23.07.2010р. позов задоволено у повному обсязі.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині стягнення з неї заборгованості за кредитним договором скасувати, справу у цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

У запереченнях на апеляційну скаргу ВАТ "Ощадбанк", посилаючись на те, що оскаржуване рішення ухвалене з додержанням закону, просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Рішення суду щодо іншого відповідача ОСОБА_3 не оскаржено.

У судове засідання апеляційної інстанції відповідачі не з'явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України не є перешкодою розглядові справи у іх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі неналежним чином виконували свої зобов'язання за договорами та допустили заборгованість за кредитним договором і тому позивач має право на дострокове стягнення цієї заборгованості з відповідачів у солідарному порядку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За правилами ч.ч.1,2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом установлено, що 30.05.2007р. між ВАТ "Ощадбанк" та ОСОБА_3 укладений кредитний договір №1548-н, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 174 250,00 грн. зі сплатою 17,0% річних на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 30.05.2012р.

Того ж дня між ВАТ "Ощадбанк", ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір поруки з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором, згідно з яким поручитель ОСОБА_2 зобов'язалася перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за вказаним кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

30.05.2007р. між ВАТ "Ощадбанк" та ОСОБА_3 було укладено договір застави транспортного засобу за умовами якого останній з метою забезпечення належного виконання кредитного договору передав Банку належний йому автобус пасажирський, марки ХАЗ, модель 3250.01, 2006р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Проте, ОСОБА_3 у порушення п. 3.3.4 кредитного договору не виконує взяті на себе зобов'язання, а саме: не здійснює погашення кредиту щомісячно до останнього робочого дня звітного місяця рівними частками в сумі 4 378,00 грн. й не сплачує проценті нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом й станом на 20.07.2009р. має заборгованість у сумі 126 624,23 грн., яка складається з: - 117 683,09 грн. - залишок заборгованості за кредитом; - 5 235,55 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; - 3 517,56 грн. - заборгованість за відсотками; - 76,33 грн - заборгованість за пенею по відсоткам та 11,70 грн. - заборгованість за пенею по кредиту.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та цього Кодексу.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

До правовідносин, які виникли між сторонами застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно п.3.3.4 кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування ним щомісячно ануїтентними платежами в сумі 4 378, 00 грн. шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, перший ануїтентний платіж здійснити до 30.06.2007р., в подальшому - не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.

У п.3.2.3 кредитного договору встановлено, що у разі порушення позичальником умов цього договору або договору застави Банк має право достроково стягнути кредит та суму нарахованих відсотків та інших платежів, що підлягають сплаті.

Як видно з розрахунку банку ОСОБА_3 22.05.2009р. частково погасив основний борг в сумі 2591,03 грн.

Отже у відповідності до наведених вище норм закону та умов кредитного договору і договору поруки, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на вимогу Банку зобов'язані достроково повернути кредит, відсотків за користування кредитом, комісійних винагород та пені за прострочення виконання грошового зобов'язання, оскільки ОСОБА_3 допустив неналежне виконання договору й станом на 20.07.2009р. має заборгованість у сумі 126 624,23 грн., яка відповідачами не повернута, тому суд правильно стягнув її з відповідачів у солідарному порядку.

Відповідно до положень ч. ч.1, 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки.

У договорі поруки визначено та у п.4.1 зазначено, що строк виконання зобов'язання (строк (й)платежу)- встановлений кредитним договором строк до закінчення якого боржник зобов'язаний в порядку, визначеному кредитним договором, здійснити ті чи інші виплати на користь кредитора, зокрема, але не включно, повернути суму кредиту або ту чи іншу його частину, нараховані відсотки за користування кредитом, а також сплатити на користь кредитора всі інші передбачені кредитним договором платежі. Також під строком виконання зобов'язання (строком платежу) слід розуміти інші строки визначені в кредитному договорі моментом витребування та що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за договором.

Оскільки строк виконання зазначеного кредитного договору не сплив (позивач у січні 2010р. пред'явив дострокові вимоги до відповідачів про повернення кредиту, процентів та неустойки) й відповідачі до травня 2009р. погашали борг, тому порука за цим зобов'язанням, за правилами ст. 559 ЦК України, не припинилася.

Дійсно матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 не була сповіщена судом про час та місце розгляду справи, що є порушенням норм процесуального права, проте це порушення само по собі у відповідності до положень ч.3 ст. 309 ЦПК України не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, тому що воно не призвело до неправильного вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги вищевикладених висновків не спростовують, а тому колегія суддів не приймає їх до уваги.

Рішення суду є правильним, воно ухвалено у відповідності до положень ст. ст. 212-215 ЦПК України і підстав для його скасування, як про це йдеться мова у апеляційній скарзі, немає.

Відповідно з вимогами ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції обставини справи досліджено повно, а зібраним доказам дана вірна оцінка.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду Одеської області: В.Ф. Парапан

В.О.Панасенков

М.М.Драгомерецький