Провадження № 2/202/3217/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 липня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: Слюсар Л.П.,

за участю секретаря: Фісун К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області про звернення стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області про звернення стягнення.

В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач, просив суд в рахунок погашення заборгованості за договором № 1/591-МК/1 від 12.12.2007 року - в сумі 20357,11 дол. США що відповідно до повідомлення НБУ складає 162714,38 грн. здійснити вилучення та звернути стягнення на предмети застави: автомобіль Mercedes, модель: Benz 313 CDI, рік випуску 2000, тип ТЗ: автобус-D, № кузова/шасі: WDB9036631R162565, реєстраційний номер BA4187AE, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1; автомобіль Mercedes, модель: Benz 312D, рік випуску 1998, тип ТЗ: автобус-D, № кузова/шасі: WDB9034631P850117, реєстраційний номер AE4152AA, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2, шляхом продажу вказаних автомобілей ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від імені відповідача договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою-покупцем, вилученням комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), з наданням повноважень на отримання дублікату Свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по Свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ Приватбанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно 10 000 грн.; з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200,00 грн.; з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно судовий збір за подання позовної заяви.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» були задоволені.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2015 року заочне рішення від 17 червня 2013 року було скасовано.

При новому розгляді справи представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи без його участі від 16.07.2015 року, позов підтримує в повному обсязі.

Представник ПАТ «Акцент-Банк» в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи без його участі та просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася. Про час і місце слухання справи повідомлялася згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України.

Представник третьої особи УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 1/591-МК від 12.12.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 32000,00 доларів США, зі сплатою за користування ним 16,00% відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.12.2012 року.

В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним договором, між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1, ОСОБА_2 був укладений договір застави рухомого майна № 1/591-МК/1 від 12.12.2007 року згідно якого в заставу надано: автомобіль Mercedes, модель: Benz 313 CDI, рік випуску 2000, тип ТЗ: автобус-D, № кузова/шасі: WDB9036631R162565, реєстраційний номер BA4187AE, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1; автомобіль Mercedes, модель: Benz 312 D, рік випуску 1998, тип ТЗ: автобус-D, № кузова/шасі: WDB9034631P850117, реєстраційний номер AE4152AA, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2.

Крім того, вимоги до відповідача ОСОБА_1, що випливають з договору № 1/591-МК/1 від 12.12.2007 року, були забезпечені і шляхом укладання з відповідачем ПАТ "А-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ПАТ « Акцент-банк» зобовязався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобовязань за договором № 1/591-МК/1 від 12.12.2007 року, розмір відповідальності 10 000 грн.

Як вказує в позовній заяві позивач, ОСОБА_1 свої зобовязання не виконує в повному обсязі, в результаті цього виникла заборгованість за кредитним договором станом на 25.03.2013 року склала 20357,11 дол. США, у тому числі: заборгованість за кредитом 12547,55 дол. США; заборгованість по процентам за користування кредитом 5425,79 дол. США; заборгованість по комісії за користування кредитом 0,00 дол. США; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 2383,77 дол. США, тому суд вважає, що позивач має право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі.

Відповідно до ст. 19 Закону України Про заставу, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання забезпеченого заставою, воно не буде виконано.

Відповідно до ст.20 Закону України Про заставу, заставодержатель має право з метою задоволення своїх вимог, звернути стягнення на предмет застави, якщо в момент настання термінів виконання зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ст.ст.598, 599 ЦК України договірні зобовязання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, а саме - виконанням цього зобовязання, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень обтяжував, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

В своїй заяві про перегляд заочного рішення представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 зазначає, що в забезпечення виконань зобовязань за кредитним договором у заставу був наданий автомобіль марки Mercedes, модель Benz 312 CDI, рік випуску 1998, тип ТЗ автобус Д, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_2 і який реалізований ПАТ КБ «Приват Банк» в рахунок погашення заборгованості.

Отримані від реалізації заставного автомобіля кошти в розмірі 6857,00 доларів США були направлені в рахунок погашення боргу ОСОБА_1, що вбачається із розрахунку заборгованості.

Підтвердженням продажу заставного майна є довідка з ВРЕР ДАІ в якій повідомлено, що згідно облікових даних Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Дзержинського, Інгулецького, Центрально-Міського районів м.Кривого Рогу та Криворізького району, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, станом на 24.03.2015 року автотранспортні засоби на імя ОСОБА_2 не зареєстровані.

Крім того згідно ухвали судді Петрівського районного суду Кіровоградської області від 13.02.2015 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_4 за участю третіх осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення, тому виходячи із вищевикладеного позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк щодо звернення на предмет застави не знайшли своє підтвердження та не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позовні вимоги в частині стягнення солідарно із відповідачів 10 000 грн. також задоволенню не підлягають, оскільки регулюються іншими нормами права та не можуть розглядатись з даним предметом позову.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки позивачу відмовлено в задоволені позовних вимог, то відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст. ст. 525,526,530,554,610,625,1050,1054 ЦК України, ст.ст.3,7 11,15,27, 30, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог Публічному акціонерному товариству комерційному банку ПРИВАТБАНК до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області про звернення стягнення- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Слюсар