Категорія 27 Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого: Берегового О.Ю.,

суддів: Рибчинського В.П., Панасюка О.С.,

за участю секретаря: Топольської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,

встановила:

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, розмір якої в ході розгляду був збільшений, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 24.12.2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №CM-SMEB00/137/2007 від 12.09.2007 року, договором про надання кредитної лінії №CrL-SMEB00/280/2008 від 26.06.2008 року, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3

Згідно кредитного договору №CM-SMEB00/137/2007 від 12.09.2007 року ЗАТ «ОТП Банк» надав відповідачу ОСОБА_3 кредит в сумі 130000 дол. США зі строком повернення до 11.09.2017 року. Він в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом.

В забезпечення своєчасності виконання зобов'язань ОСОБА_3 по кредитному договору №CM-SMEB00/137/2007 від 12.09.2007 року, 12.09.2007 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки №СR-SMEB00/137/2007, відповідно до якого поручитель, прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_3 зобов'язань перед позивачем за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань.

Окрім того, згідно договору про надання кредитної лінії №CrL-SMEB00/280/2008 від 26.06.2008 року ЗАТ «ОТП Банк» надав відповідачу ОСОБА_3 кредит в сумі 100000 дол. США зі строком повернення до 23.06.2017 року. Він в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом.

В забезпечення своєчасності виконання зобов'язань ОСОБА_3 по договору про надання кредитної лінії №CrL-SMEB00/280/2008 від 26.06.2008 року, 26.06.2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки №SR-SMEB00/280/2008, відповідно до якого поручитель, прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_3 зобов'язань перед позивачем за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань.

Банк свій обов'язок по кредитних договорах виконав. Однак, відповідачами не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: с. Красне, Тиврівський р-н, Вінницька обл., та ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, 28д, заборгованість за кредитним договором №СМ-SMEB00/137/2007 від 12.09.2007 року, яка становить 27945 (двадцять сім тисяч дев'ятсот сорок п'ять) доларів США 05 центів, що станом на 11.03.2015 року згідно курсу НБУ еквівалентно 602296 (шістсот дві тисячі двісті дев'яносто шість) грн. 86 коп., та суму пені у розмірі 602296 (шістсот дві тисячі двісті девяносто шість) грн. 86 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: с. Красне, Тиврівський р-н, Вінницька обл., та ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, 28д, заборгованість за кредитним договором №CrL-SMEB00/280/2008 від 26.06.2008 року, яка становить 30108 (тридцять тисяч сто вісім) доларів США 87 центів, що станом на 11.03.2015 року згідно курсу НБУ еквівалентно 648933 (шістсот сорок вісім тисяч дев'ятсот тридцять три) грн. 46 коп., та суму пені у розмірі 648933 (шістсот сорок вісім тисяч дев'ятсот тридцять три) грн. 46 коп.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» витрати щодо сплати судового збору у розмірі 2763 (дві тисячі сімсот шістдесят три) грн. 18 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду в частині солідарного стягнення з неї заборгованості з кредитними договорами №СМ-SMEB00/137/2007 та №CrL-SMEB00/280/2008, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила в цій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 квітня 2015 змінити, відмовивши в задоволенні позову.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 квітня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитними договорами №СМ-SMEB00/137/2007 та №CrL-SMEB00/280/2008 сторонами не оскаржується, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропуіцення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції частково не відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 12.09.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № СМ-SMEB00/137/2007, згідно якого йому було надано кредит в сумі 130000 дол. США зі строком повернення до 11.09.2017 року. Того ж дня між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №SR-SMEB00/137/2007, за яким вона зобов'язалась відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором.

26.06.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір про надання кредитної лінії № CrL-SMEB00/280/2008, відповідно до якого ОСОБА_3 було надано кредит в сумі 100000 дол. США зі строком повернення до 23.06.2017 року, який також був забезпечений договором поруки №SR-SMEB00/280/2008 укладеним 26.06.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2

24 грудня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № СМ-SMEB00/137/2007 від 12.09.2007 року та договором про надання кредитної лінії № CrL-SMEB00/280/2008 від 26.06.2008 року.

Згідно довідки розрахунку загальна заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором № CrL-SMEB00/280/2008 станом на 08.08.2014 року становить 30108.87 дол. США та 646160.99 грн., за кредитним договором № СМ-SMEB00/137/2007 складає 27948.05 дол. США та 543457.10 грн.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, як підставу для скасування рішення суду в частині солідарного стягнення з неї заборгованості ОСОБА_3 за кредитними договорами, зазначає, що її належним чином, всупереч вимог ст. 517 ЦК України, не було повідомлено про заміну кредитора.

Однак, такі посилання апелянта не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

За змістом ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 ст. 516 ЦК України передбачає, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 516. ч.2 ст. 517 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього насідків. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредитору до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

З матеріалів справи вбачається, що 14 лютого та 02 вересня 2011 року ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з однієї сторони та ОСОБА_2 з другої сторони, було укладено додаткові договори до договорів поруки № СМ-SMEB00/137/2007 від 12.09.2007 року та № CrL-SMEB00/280/2008 від 26.06.2008 року /т. 2 а.с. 153-186/.

У розділі «Преамбула» вказаних договорів зазначено про перехід всіх прав і обов'язків за договорами до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в зв'язку з укладанням між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договору комісії від 24 грудня 2010 року, що свідчить про належне повідомлення поручителя щодо переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні, що спростовує доводи апелянта у цій частині.

Разом з тим, заслуговують на увагу твердження ОСОБА_2 відносно припинення договору поруки, в зв'язку з непред'явленням кредитором протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання вимог до поручителя за наступних підстав.

Частиною 4 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

З п. 4.1 договору поруки вбачається, що цей договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами (дата Договору) і діє до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 23 травня 2012 року (справа № 6-33цс12), умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно пп. а п. 2.1 договору боржник зобов'язаний повернути кредитору повну суму отриманих боржником кредитних коштів не пізніше 11 вересня 2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 12.03.2012 року направило ОСОБА_2 повідомлення про ініціювання претензійно-позовної роботи за кредитним договором, в якому заявила вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № СМ-SMEB00/137/2007 від 12.09.2007 року, в якій вимагало достроково виконати боргові зобов'язання позичальника за даним кредитним договором в повному обсязі (т.2 а.с. 198).

Відповідно до п. 1.9 кредитного договору № СМ-SMEB00/137/2007 від 12.09.2007 року Банк має право вимагати дострокового виконання Боржником зобов'язання в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором. При цьому виконання боргових зобов'язань повинно бути проведено Позичальником протягом 30 календарних днів з дати направлення Позичальнику відповідної вимоги.

За таких обставин, останнім днем для сплати боргових зобов'язань ОСОБА_3 ОСОБА_2 було 12.04.2012 року.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 17 вересня 2014 року (справа № 6-53цс14), виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України необхідно дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Отже, звернувшись до ОСОБА_2 з вимогою про дострокове виконання боргових зобов'язань, банк змінив строк виконання основного зобов'язання. Із вимогою до поручителя банк звернувся лише 08 вересня 2014 року (т. 1 а.с. 1).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, договір поруки №SR-SMEB00/137/2007 від 12.09.2007 року укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 припинений.

Висновки суду першої інстанції з приводу переривання визначеного ст. 559 ЦК України шестимісячного строку є помилковими, оскільки за своєю правовою природою строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України є преклюзивним (припиняючим) і його закінчення є підставою для припинення поруки, цей строк не може бути поновлено, зупинено чи перервано з підстав передбачених ст.ст. 263, 264. ч. 5 ст. 267 ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги щодо припинення договору поруки №SR-SMEB00/137/2007 від 12.09.2007 року, в зв'язку з непред'явленням кредитором, протягом строку визначеного ч. 4 ст. 559 ЦК України, вимоги до поручителя є обґрунтованими, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 квітня 2015 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, 28д, заборгованість за кредитним договором №СМ-SMEB00/137/2007 від 12.09.2007 року, яка становить 27945 (двадцять сім тисяч девятсот сорок пять) доларів США 05 центів, що станом на 11.03.2015 року згідно курсу НБУ еквівалентно 602296 (шістсот дві тисячі двісті девяносто шість) грн. 86 коп., та суму пені у розмірі 602296 (шістсот дві тисячі двісті девяносто шість) грн. 86 коп. скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на користь ОСОБА_2 877 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: