Справа № 522/9914/15-ц
Провадження №2/522/6558/15
08 вересня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - судді Кравчук Т.С.,
при секретарі - Антонецькому С.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Санаторій»ОСОБА_2» ПРаТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дочірнього підприємства «Санаторій»ОСОБА_2» ПРаТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», у якому просить стягнути з Дочірнього підприємства «Санаторій «Красні зорі» ПРаТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 01 серпня 2013 року по 20 жовтня 2014 року в сумі 67 569 (шістдесят сім тисяч пятсот шістдесят девять) грн., стягнути з Дочірнього підприємства «Санаторій «Красні зорі» ПРаТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на користь ОСОБА_1 суму вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку - 2 826 (дві тисячі вісімсот двадцять шість)грн., стягнути з Дочірнього підприємства «Санаторій «Красні зорі» ПРаТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за час затримки виплати заробітної плати в сумі 26 388 (двадцять шість тисяч триста вісімдесят вісім) грн.., стягнути з Дочірнього підприємства «Санаторій «Красні зорі» ПРаТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на користь ОСОБА_1 суму з оплати листків непрацездатності у розмірі 4 510 (чотири тисячі пятсот десять)грн., стягнути з ДП «Санаторій «Красні зорі» ПРаТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн.
У судове засідання позивачка надала заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позов просив задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що з 03 жовтня 2011 року відповідно до наказу № 65-К ОСОБА_1 була прийнята на роботу в Дочірнє підприємство «Санаторій «Красні зорі» ПРаТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», на посаду провідного фахівця по кадрам, що підтверджується записом у трудовій книжці.
З серпня 2013 року підприємство перестало виплачувати заробітну плату. 18.08.2014 року позивачка була ознайомлена з Наказом про скорочення посади провідного фахівця по кадрам.
З 15 вересня 2014 року по 20 жовтня 2014 року позивачка знаходилась на лікарняному. Після одужання ОСОБА_1 намагалася віддати листки непрацездатності директору підприємства ОСОБА_3Є, але до наступного часу звязатися з нею нема можливості.
Заборгованість підприємства по заробітній платні на день звільнення (20.10.2014 року) складала 67 569 грн. (шістдесят сім тисяч пятсот шістдесят дев'ять грн.) з урахуванням індексації згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджено Постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078.
Відповідно до ст.. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Згідно ст.. 116 КЗпП України, при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Дочірнє підприємство «Санаторій «Красні зорі» ПРаТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», посилаючись на «тимчасові» фінансові проблеми, зобовязався на усній домовленості виплатити кошти у літній період 2014 року.
Відповідач не розрахувався з позивачем, а саме: не виплатив нараховану заробітну плату за період з 01 серпня 2013 року по 20 жовтня 2014 року.
Відповідно до ст.. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідач повинен був розрахуватися з Позивачем в останній день роботи, тобто 20 жовтня 2014 року, та виплатити вихідну допомогу згідно ст..44 у розмірі не менше середнього заробітку
Днем фактичного розрахунку є 20 жовтня 2014 року. Отже кількість місяців затримки складає 15.
Середній заробіток працівника розраховується відповідно до Постанови КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 «про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі-Порядок обчислення).
Згідно з абз. 3 п. 2 Порядку обчислення, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяця роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.
Відповідно до п. 3 даного Порядку обчислення, при обчислені середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки ( за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.
У п. 8 вказаного Порядку визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинно) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочіх днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена чинним законодавством для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарних місяці згідно з графіком роботи підприємства. Установи, організації, встановленим з дотриманням вимог чинного законодавства.
Верховний Суд України у п. 20 Постанови № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці вказує: установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільнені, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли він у цей день не був на роботі,- наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду у справі - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Знаходячись на лікарняному, позивачка була позбавлена можливості купувати ліки, знаходилася у стані постійного стресу, відсутність коштів унеможливлювала провести належне лікування, що провокувало постійне підвищення тиску, та затягувало процес одужання.
Все це є моральною шкодою, оскільки завдало Позивачу моральних страждань, порушення нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Згідно з ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Відповідно до ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року (у редакції від 25 травня 2001 року) «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», судам розяснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
При визначенні розміру компенсації нанесеної відповідачем немайнової шкоди суд враховує характер шкоди, тривалість дій відповідача, душевні страждання позивача, доходить висновку про необхідність стягнення з відповідачки моральної шкоди в сумі 1 500,00 гривень, вважаючи такий розмір достатнім.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Санаторій»ОСОБА_2» ПРаТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити частково.
Стягнути з Дочірнього підприємства «Санаторій «Красні зорі» ПРаТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 01 серпня 2013 року по 20 жовтня 2014 року в сумі 67 569 (шістдесят сім тисяч пятсот шістдесят девять) грн.
Стягнути з Дочірнього підприємства «Санаторій «Красні зорі» ПРаТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на користь ОСОБА_1 суму вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку - 2 826 (дві тисячі вісімсот двадцять шість)грн..
Стягнути з Дочірнього підприємства «Санаторій «Красні зорі» ПРаТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за час затримки виплати заробітної плати в сумі 26 388 (двадцять шість тисяч триста вісімдесят вісім) грн.
Стягнути з Дочірнього підприємства «Санаторій «Красні зорі» ПРаТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на користь ОСОБА_1 суму з оплати листків непрацездатності у розмірі 4 510 (чотири тисячі пятсот десять)грн.
Стягнути з ДП «Санаторій «Красні зорі» ПРаТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 500,00 грн..
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Стягнути з Дочірнього підприємства «Санаторій»ОСОБА_2» ПРаТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень.
Рішення суду може бути переглянуто за заявою відповідача, який не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя 08.09.2015