Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/971/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05 травня 2015 року м. Овруч
Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Смиковська Л. О.
з секретарем Деменчук О. Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -
Позивач звернувся з позовом до відповідача та просить стягнути з останнього на його користь заборгованість по кредитному договору від 17.03.2014 р. б/н в загальному розмірі 6345,92 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем був укладений договір. Позивач свій обов'язок по цьому договору виконав, надавши останньому кредит, однак відповідач свої зобов'язання не виконав, внаслідок чого утворилась вищезазначена заборгованість.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.46). Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Погоджується на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився жодного разу, хоча належним чином повідомлявся про час і місце проведення судових засідань. Згідно повідомлення адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України (а.с. 43) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в АДРЕСА_1. Надіслані на адресу відповідача, зазначену в позові та повідомленні судові повістки та копії документів, поверталися до суду з позначкою на конверті «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до абзацу 3 ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.224 ЦПК України в заочному порядку за згодою позивача, на підставі наявних у справі даних та доказів.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 17.03.2014 р. ОСОБА_1 став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.5-31).
Із заяви вбачається, що відповідач, підписавши дану заяву, виразив свою згоду з тим, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Окрім того, він ознайомився та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, котрі були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Він зобов'язався виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПриватБанку.
Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.
При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до укладеного договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
У відповідності до п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою», банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік.
Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Відповідно до п.п.1.1.3.2.2. Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором.
Згідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Позивач (ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») своє зобов'язання виконав Однак відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 31.01.2015 р. має заборгованість перед позивачем у сумі 6345,92 грн., яка складається з наступного:
- 4092,27 грн. - заборгованість за кредитом;
- 1075,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;
- 400,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;
А також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг:
- 500 грн. - штраф (фіксована частина);
- 278,38 грн. - штраф (процентна складова).
Факт заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с.4).
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Доказів про відсутність заборгованості перед позивачем, відповідач не надав, хоча відповідно до ст.ст. 10 - 11 ЦПК України це є його обов'язком.
Як вбачається з вищевикладеного, Відповідач умови кредитного договору не виконує, а тому з нього слід стягнути заборгованість в межах позовних вимог в розмірі 6345,92 грн.
Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
В Постанові Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" в п.27 зазначено, що положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.
Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).
Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може.
Заява відповідача про зменшення штрафних санкцій, на адресу суду не надходила. Таким чином у суду відсутні підстави для застосування ч.3 ст.551 ЦК Україну.
Як вбачається з вищевикладеного, Відповідач умови кредитного договору не виконує, а тому з нього слід стягнути заборгованість в межах позовних вимог в розмірі 6345,92 грн.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн. підлягають стягненню з Відповідача.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 31, 60, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, ст.ст.11,215,509,525,526,554,610-611,1049,1054 ЦК України, суд
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Овруцький районний суд в апеляційний суд Житомирської області позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення, відповідачем - в цей же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення (крім відповідача), можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л. О. Смиковська