Справа № 606/127/15-ц
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2015 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Ромазан Л.С., при секретарі Будз М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить продовжити шестимісячний строк для прийняття спадщини.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали із підстав, викладених у позові та суду позивач пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Струсів Теребовлянського району Тернопільської області померла її баба ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина. Протягом кількох років до дня смерті баби вона здійснювала за нею догляд та надавала їй матеріальну допомогу. Незважаючи на те, що є спадкоємці першої черги після смерті баби, вона також може бути спадкоємцем її майна з підстав, передбачених ч.2 ст.1259 ЦК України. На поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини вказує те, що вона помилково подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини поштою, а також те, що вона оспорювала заповіт та змінювала черговість одержання права на спадщину. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з»явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та невизнання позову.

Відповідач ОСОБА_3 (батько позивача) у судовому засіданні позов визнав, просить його задовольнити.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Струсів Теребовлянського району Тернопільської області померла ОСОБА_5.

За час свого життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповіла все своє майно у рівних частках синам ОСОБА_3, ОСОБА_2. На день смерті заповідача складений нею заповіт не змінювався і не скасовувався.

26 вересня 2012 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до Теребовлянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5, у зв»язку із чим заведено спадкову справу № 445/2012 року.

Також 4 січня 2013 року інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_3(відповідач у справі) звернувся до Теребовлянської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 в користь дочки ОСОБА_1, а остання цього ж дня звернулась до вказаної контори із заявою про прийняття спадщини.

Будучи допитаною у судовому засіданні завідувач Теребовлянської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, суду пояснила, що заява ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини та заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини містились на одному аркуші, надіслана простим листом, зареєстрована нею 8 січня 2013 року № 6/01-16. Оскільки такі заяви містили недоліки, зокрема, підписи ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не були нотаріально засвідчені, 10 січня 2013 року за № 3/01-16 нею ОСОБА_3 надіслано письмову інформацію про те, що спадкоємцям померлої ОСОБА_5 необхідно звернутись в нотаріальну контору для заведення спадкової справи, або подати поштою заяву у встановлений шестимісячний строк, підпис на якій має бути нотаріально засвідчений, а також пред»явити свідоцтво про смерть спадкодавця та паспорт для встановлення особи. Таку письмову інформацію надіслано нею лише на адресу ОСОБА_3, оскільки його адреса була зазначена на конверті, а ОСОБА_1 не надіслано з причин відсутності її адреси. Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 у шестимісячний строк не звернулись особисто у Теребовлянську державну нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини та не подали таких заяв поштою із нотаріально засвідченими їх підписами, вони пропустили встановлений законом строк для прийняття спадщини. Крім того, вказала, що на підставі рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 3 жовтня 2014 року ОСОБА_3 встановлено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері, у зв»язку із чим нею прийнято від нього заяву про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Також зазначила, що оскільки є спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_5, які прийняли спадщину, відсутнє рішення суду про зміну черговості одержання права на спадкування, позивач не може бути спадкоємцем майна її баби.

У судовому засіданні з»ясовано, що на підставі рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 26 червня 2014 року, яке в цій частині апеляційним судом Тернопільської області залишено без змін, за ОСОБА_2 визнано право власності на спадкове майно за заповітом: ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку, прибудови, літньої кухні, гаража, сараю, комори, підвалу огорожі та воріт після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також цим рішенням, яке в цій частині апеляційним судом Тернопільської області залишено без змін, відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та зміну черговості одержання права на спадщину у зв»язку із безпідставністю заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п.3.5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Аналізуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суд вважає, що вказані позивачем ОСОБА_1 причини пропуску строку для прийняття спадщини не є поважними, оскільки вони не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення цих дій, а тому вона пропустила строк для прийняття спадщини без поважних причин.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що права позивача ОСОБА_1 відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 не порушені, а тому у задоволенні її позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 10,60, 174,179 ЦПК України, ч.3 ст.1272 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя