Справа № 2750/1983/15-ц
Провадження № 2/750/1167/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2015 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
головуючого- судді Литвиненко І.В.,
за участю секретаря Кравченко І. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси і кредит" про стягнення грошових коштів, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ Банк Фінанси та Кредит та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просила стягнути з відповідача заборгованість по вкладу в сумі 4580 Євро та відсотки за договором банківського вкладу в сумі 45,15 Євро, позовні вимоги обґрунтовувала невиконанням зобовязань відповідачем щодо повернення коштів за договором вкладу.
Позивач в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача до суду не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, подав заперечення на позовну заяву про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, у звязку із тим, що не подано даних, які б підтверджували поважність причин неявки, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи. Крім того, судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача, який не зявився без поважних причин, та за згодою представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Частиною 2 статті 1060 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до положень ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (ч. 5 ст. 1061 ЦК України).
Отже, з наведених норм Закону вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст.1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст. 1070 ЦК України, за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом.
Як вбачається з правової позиції, яка міститься в Постанові Верховного Суду України від 29 травня 2013 року справа №6-39цс13, зобов'язання сторін за договором припиняються з моменту їх належного виконання. Оскільки внесені позивачем кошти у визначений договором строк на його вимогу не повернуті, то це дає право позивачеві на отримання процентів за користування депозитними коштами за період з дня витребування вкладу до дня його фактичного повернення.
Згідно з ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.
Суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушене право позивача щодо повернення йому грошових коштів за депозитним договором закінчення його строку дії, в тому числі і гарантоване ст. 1 Протоколу № 11 до Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод, право на мирне володіння майном.
Отже на підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати в розмірі 1146,11 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208 209, 213 - 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 1060, 1061 ЦК України, суд
позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси і кредит" на користь ОСОБА_1 заборгованість за депозитними договорами в сумі 4580 євро та відсотків в сумі 45,15 євро, а всього 4625 (чотири тисячі шістсот двадцять пять) євро 15 євроцентів.
Стягнути з публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси і кредит" на користь держави судовий збір в розмірі 1146,11 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Чернігівської області.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя