Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №336/8286/14 Головуючий у 1-й інстанції Суркова В.П.
Провадження № 22-ц/778/3056/15 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Бєлки В.Ю.

Суддів Онищенка Е.А.

Воробйової І.А.

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - відділ по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення графіку спілкування з дитиною, -

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - відділ по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення графіку спілкування з дитиною, який згодом уточнила.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що її син ОСОБА_5 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 Від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є її онукою. Після розірвання шлюбу, а саме з 2013 року відповідач створює їй перешкоди у спілкуванні з онукою. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2014 року визначено спосіб участі її сина ОСОБА_5 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_6, але відповідач його не виконує. ОСОБА_3 повністю позбавила її можливості спілкуватись з онукою.

Враховуючи вищевикладене просила суд зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди у спілкуванні з онукою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1; встановити спосіб участі у спілкування з онукою шляхом встановлення систематичних побачень в присутності матері дитини ОСОБА_3 щомісяця у першу та третю неділю місяця з 09.00 до 12.00 години.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2015 року позов задоволено..

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди у спілкуванні бабусі ОСОБА_4 з онукою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

Встановлено спосіб участі у спілкуванні ОСОБА_4 з онукою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхо встановлення систематичних побачень в присутності матері дитини ОСОБА_3 щомісяця в першу та третю неділю місяця з 09.00 год. До 12.00 год.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання ОСОБА_3 не чинити перешкоди у спілкуванні бабусі ОСОБА_4 з онукою ОСОБА_6; позовні вимоги щодо визначення способу участі ОСОБА_4 у вихованні дитини і викласти її в наступній редакції: «визначити спосіб участі ОСОБА_4 у вихованні малолітньої онуки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року та спілкуванні з нею шляхом зустрічей щотижня у вихідний день, за попередньою домовленістю сторін, протягом двох годин у присутності матері малолітньої дитини ОСОБА_3.».

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Встановлено, що син позивачки ОСОБА_5 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 Від шлюбу у подружжя народилась донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є її онукою.

Після розірвання шлюбу, а саме з 2013 року відповідач створює їй перешкоди у спілкуванні з онукою. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2014 року визначено спосіб участі її сина ОСОБА_5 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_6.

Позивач посилається на те, що відповідачка перешкоджає їй спілкуватись з онукою, звернулась із заявою до відділу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації м. Запоріжжя про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку побачень.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка проживає з одним чи обома батьками, має підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Згідно статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 Цього Кодексу.

Статтею 159 СК України визначено, що під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Визначаючи спосіб участі ОСОБА_8 у вихованні доньки, судом враховано та належно оцінено у сукупності з іншими доказами ( ст. 212 ЦПК України ) висновок відділу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації м. Запоріжжя від 19.03.15 року про участь позивачки у вихованні неповнолітньої дитини ( а.с. 79 ).

Такі висновки суду першої інстанції є законними та обґрунтованими, ухвалені відповідно до встановлених обставин на наданих сторонами доказах.

Посилання скарги на те, що судом не конкретизовані місця побачень виходять за межі позовних вимог і висновку органу опіки та піклування.

Отже доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: