У х в а л а

іменем україни

08 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., Гончара В. П., Савченко В. О.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Мирненська сільська рада Бориспільського району Київської області, про визнання заповіту від 15 травня 2012 року недійсним, визнання заповіту від 13 грудня 2010 року чинним, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - Мирненська сільська рада Бориспільського району Київської області, у якому з урахуванням уточнень просив визнати заповіт, складений 15 травня 2012 року його тіткою ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_5, недійсним, а заповіт, складений 13 грудня 2010 року ОСОБА_6 на його ім'я, - чинним.

Посилався на те, що його тітка ОСОБА_6, складаючи 15 травня 2012 року заповіт на ім'я ОСОБА_5 у зв'язку зі своїм психічним станом не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому її волевиявлення не було вільним і не відповідало її внутрішній волі, що в силу вимог ч. 2 ст. 1257 ЦК України є підставою для визнання такого заповіту недійсним.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 27 квітня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано заповіт на все майно ОСОБА_6, складений 15 травня 2012 року, посвідчений секретарем Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 63, недійсним.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційну скаргу ОСОБА_5 необхідно відхилити з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Частково задовольняючи позов та визнаючи недійсним заповіт, складений від імені ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_5, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, правильно виходив із того, що ОСОБА_6 у момент складання 15 травня 2012 року заповіту за своїм психічним станом не могла розуміти значення своїх дій та не могла керувати ними, що підтверджується актом посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи від 26 лютого 2014 року № 29ц.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 про те, що вказаний акт не встановлює абсолютну неспроможність ОСОБА_6 в момент складання 15 травня 2012 року заповіту усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, тому викладені в ньому висновки ґрунтуються на припущеннях - безпідставні, оскільки спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

В. П. Гончар

В. О. Савченко