Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №2-1045/08
Справа № 22-ц/778/2765/15 Головуючий у 1-й інстанції: Шевченко В.І.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Кочеткової І.В.,

При секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, правонаступником якого являється ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, інтереси якої представляє законний представник - її мати ОСОБА_4, до Петро-Михайлівської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 02 червня 2008 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2008 року ОСОБА_2 в порядку ст.ст.1220,1268 ЦК України звернувся до суду із позовом до Петро-Михайлівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. В обґрунтування свого позову зазначав, що фактично вступив в управління спадковим майном, проте не може оформити свої права в установленому законом порядку, оскільки інший спадкоємець за заповітом його мати ОСОБА_7, яка отримала від нього грошову компенсацію за належну їй ? частку у спадщині у розмірі 30 000 грн., не бажає з'являтися до нотаріуса.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 02 червня 2008 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на будинок АДРЕСА_1, загальною вартістю 30 000грн. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_5 - доньки померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 В апеляційній скарзі ОСОБА_5 зазначає, що ОСОБА_7 фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_6, в шестимісячний строк від неї не відмовлялася. Оскаржуваним судовим рішенням ОСОБА_7 позбавлено права на спадкування ? частки житлового будинку без її відома і згоди, так як до участі у справі вона не залучалася і про рішення суду не знала. Просить рішення суду скасувати, провадження у справі закрити.

При відкритті апеляційного провадження було встановлено, що позивач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4. За даними Вільнянської державної нотаріальної контори спадкоємцем першої черги після його смерті являється його дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, законним представником якої являється її мати ОСОБА_4. Факт родинних відносин між померлим позивачем і його спадкоємцем підтверджується копіями відповідних документів (а.с.6-7 спадкової справи)

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14 травня 2015 року в якості правонаступника померлого позивача до участі у справі залучено його доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, інтереси якої в суді представляє її законний представник ОСОБА_4

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню у зв'язку із наступним.

За змістом ст.309 ЦПК України підставами для скасування або зміни рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6, після смерті якої залишився житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.8, 10-13).

Відповідно до заповіту від 23 листопада 1990 року, посвідченого головою виконкому Петро-Михайлівської сільської ради за реєстровим №154 все своє майно ОСОБА_6 заповіла в рівних частках ОСОБА_7 і ОСОБА_2 (а.с.9).

Із довідки Петро-Михайлівської сільської ради №640 від 23 травня 2008 року вбачається, що ОСОБА_6 постійно проживала і була зареєстрована до дня своєї смерті в АДРЕСА_1. Разом з нею постійно були зареєстровані та проживали дочка ОСОБА_7, онуки ОСОБА_9 і ОСОБА_2 (а.с.15).

За даними Вільнянської державної нотаріальної контори від 28.04.2015 року №835/02-14, отриманими на запит апеляційного суду, спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилася.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла (а.с.29). Спадкоємцем після її смерті являється її донька ОСОБА_5, яка прийняла спадщину, подавши відповідну заяву приватному нотаріусу Вільнянського нотаріального округу Сиротенку Г.О.(а.с.27,31).

Задовольняючи позов і визнаючи за ОСОБА_2 право на спадщину після померлої ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, відповідач - сільська рада заперечень проти позову не має.

Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому з ними не можна погодитися.

Згідно з пп. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Тобто відносини спадкування регулюються за правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Даний висновок знайшов своє відображення й у роз'ясненнях, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування".

Відповідно до ст. ст.524,548 ЦК УРСР спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що належним відповідачем у спорах про визнання права на спадщину за спадкоємцями, які у відповідності до припису ст.549 ЦК УРСР не подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини або щодо яких відсутні документальні підтвердження фактичного вступу в управління спадковим майном, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Як вбачається із матеріалів справи, другий спадкоємець за заповітом ОСОБА_7, яка відповідно до ст.549 ЦК УРСР фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки постійно проживала і була зареєстрована в спадковому будинку до участі у справі судом не залучалася, хоча суд вирішував питання про її права і обов'язки.

Додана до справи заява, складена від імені ОСОБА_7 27.05.2008 р. про те, що належну їй ? частку житлового будинку після смерті ОСОБА_6 вона продала своєму сину за 15 000 грн., а тому від спадщини вона відмовляється і просить розглянути справу без неї (а.с.14) не являється достатньою підставою для задоволення позову і визнання за ОСОБА_2 права власності на все спадкове майно.

Як роз'яснено у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР №4 від 24.06.1983 р «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» , яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до ст. 553 ЦК УРСР відмова від спадщини на користь інших закликаних до спадкування спадкоємців допускається лише протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після закінчення цього строку не може бути збільшена частка у спадщині з тих підстав, що хто-небудь з спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, вправі передати право на все або на частину одержаного за спадщиною майна іншому спадкоємцеві на підставі загальноцивільних угод - договорів купівлі-продажу, дарування, міни.

Зважаючи на те, що спадкоємиця за заповітом ОСОБА_7 в порядку ст.549 ЦК УРСР фактично вступила в управління спадковим майном, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини від неї не відмовилася, договір купівлі-продажу належної їй ? частки спірного житлового будинку в порядку ст.ст.47,227 ЦК УРСР з позивачем ОСОБА_2 не укладала, висновок суду першої інстанції про те, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 являвся позивач ОСОБА_2 не відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Відповідно до ст.3 ЦПК України заінтересована особа вправі в порядку встановленому законом, звернутися до суду за захистом порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу.

Юридична заінтересованість позивача у цивільному процесі зобов'язує його довести як наявність спірних матеріальних правовідносин, так і ту обставину, що його права порушені і вони можуть бути захищені у визначений ним спосіб.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тому суд не може захистити порушене право у спосіб, який не передбачено законом.

Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Із тексту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 заявлений позов до Петро-Михайлівської сільської ради, який спрямований на захист його спадкових прав.

Доказів про те, що позивач звертався до нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав, а нотаріальна контора відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, що сільська рада, до якої позивався ОСОБА_2, оспорює або порушує його право на спадщину, матеріали справи не містять.

Питання про залучення до участі у справі в якості належного відповідача другого спадкоємця за заповітом ОСОБА_7 судом першої інстанції не вирішувалось.

Грубе порушення судом першої інстанції норм процесуального права призвело до порушення прав другого спадкоємця померлої ОСОБА_6 - її доньки ОСОБА_7, яка не залучалася до участі у розгляді справи.

Об'єктивних даних про те, що ОСОБА_7 знала про існування оскаржуваного рішення і погоджувалася з ним, матеріали справи не містять, оскільки остання не була особою, яка приймала участь у розгляді справи, копія судового рішення в установленому законом порядку їй не направлялася. Наявність в матеріалах справи заяви, складеної від імені ОСОБА_7, не є достатньою підставою для висновку про її обізнаність про розгляд справи судом і про результати такого розгляду. Справжність підпису заявника на доданій до справи заяви ніким не перевірявся, нотаріусом або уповноваженою посадовою особою не посвідчувався, заява не зареєстрована в журналі вхідної кореспонденції у відповідності з вимогами Інструкції про діловодство у суді.

Крім того, в засіданні апеляційного суду з'ясувалося, що ОСОБА_7 як спадкоємиця за заповітом спірного житлового будинку у 2000 році набула право власності на всю земельну ділянку, на якій розташована спірна нерухомість, що свідчить про те, що від належної їй частки у спадковому майні вона не відмовлялася і вважала себе власником житлового будинку.

Статтею 33 ЦПК України не передбачено право суду самостійно залучати до участі у справі співвідповідача, навіть у випадку обов'язкової співучасті, якщо позивач не заявить такого клопотання.

Цивільний процесуальний Кодекс України виключає можливість апеляційного суду скасувати рішення, після чого, залучивши таку особу до участі у справі, вирішити справу як суд першої інстанції, самостійно на свій розсуд змінювати підстави і предмет позову або обирати спосіб захисту порушеного права.

Відповідно до положень статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 не були доведені як наявність спірних матеріальних правовідносин, так і та обставина, що його права порушувалися сільською радою, апеляційний суд позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача, у обраний позивачем спосіб його право на спадщину не підлягає захисту.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_2, правонаступником якого являється його донька ОСОБА_3, не підлягають задоволенню, оскільки заявлені до неналежного відповідача.

Визнання неналежним відповідачем позову не являється достатньою підставою для його задоволення, оскільки за змістом ст. 174 ч. 4 ЦПК суд вправі ухвалити рішення про задоволення позову, визнаного відповідачем, тільки за наявності для того законних підстав і за умови, що воно не суперечитиме закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Вказане судове рішення не є перешкодою для спадкоємців померлого ОСОБА_2 і ОСОБА_7 звернутися до суду за захистом порушеного права з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги про закриття провадження у справі задоволенню не підлягають, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво і смерть сторони у справі не являється підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 307, 309,314,317 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 як правонаступника померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 02 червня 2008 року по цій справі скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2, правонаступником якого являється ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, інтереси якої представляє законний представник - її мати ОСОБА_4, до Петро-Михайлівської сільської ради про визнання права власності на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 в порядку спадкування за заповітом залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: