АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 598/419/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Щербата Г.Р.
Провадження № 22-ц/789/374/15 Доповідач - Дикун С.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Шевчук Г. М., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - апелянта ОСОБА_1

та її представника адвоката Радосюка В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Збаразького районного суду від 2 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Збаразького районного суду від 2 лютого 2015 року відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Додатковим рішенням Збаразького районного суду від 11 березня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 342 грн. 98 коп. судових витрат по справі.

ОСОБА_1 звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов. Вказує, що суд не зауважив, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після сина ОСОБА_5, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки останній хворів і проживав постійно разом з матір'ю по АДРЕСА_1. А тому, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, ОСОБА_4 є такою, що прийняла спадщину після ОСОБА_5, оскільки протягом строку, встановлено ст.1270 ЦК України не заявляла про відмову від спадщини. При цьому суд невірно оцінив докази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, та не прийняв до уваги, що останні хоча й ствердили факт проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 та провідини своєї матері у АДРЕСА_1, однак також не заперечили факт проживання останнього у матері.

У судовому засіданні апелянт та її представник підтримали вимоги апеляційної скарги, посилаючись на доводи, викладені у ній.

Відповідач у судове засідання не з'явився.

Заслухавши апелянта та її представника, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5, який проживав в АДРЕСА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що міським відділом юстиції актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 18.05.2010 року зроблений актовий запис про смерть №2511 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1. У свідоцтві зазначено місце смерті - Львів.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається із:

- квартири АДРЕСА_3, належної спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 23.07.1999 року належала ОСОБА_5;

- житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1;

- земельної ділянки, площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та земельної ділянки, площею 0,02 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться по АДРЕСА_1, власником яких, згідно договорів дарування від 27.09.2004 року №2037, №2038, є ОСОБА_5, про що зазначено у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки;

- грошових заощаджень у Збаразькому відділенні Тернопільської філії ПАТ КБ «Приватбанк» на рахунках: НОМЕР_2 в сумі 559.12 доларів США та НОМЕР_3 в сумі 559.12 Євро, на які, в день укладення договору, складено заповідальне розпорядження на ім'я брата заповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3.

29.11.2010 року державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його брата ОСОБА_5 - квартири АДРЕСА_3.

Спадкодавець ОСОБА_4, яка проживала в АДРЕСА_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Збаразького районного управління юстиції ІНФОРМАЦІЯ_1 зроблений актовий запис про смерть №48 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Збаразької державної нотаріальної контори №699/02-31 від 05.08.2013 року, ОСОБА_1 відмовлено у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлої ОСОБА_4, оскільки спадкоємцем ОСОБА_1 не пред'явлено документів, які встановлюють факт приналежності майна спадкодавцю.

Позивачка, з урахуванням уточнених 02.02.2015 року позовних вимог, просила встановити їй право власності в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_4 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1; земельної ділянки, площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та земельної ділянки, площею 0,02 га для ведення особистого селянського господарства та грошових заощаджень у Збаразькому відділенні Тернопільської філії ПАТ КБ «Приватбанк» на рахунках: НОМЕР_2 в сумі 559.12 доларів США та НОМЕР_3 в сумі 559.12 Євро.

Згідно із ч. 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не подано доказів приналежності оспорюваного майна спадкодавцю ОСОБА_4, та що остання набула право на спадкове майно після смерті сина ОСОБА_5, зверталась із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього або прийняла її у спосіб, передбачений ч.3 ст.1268 ЦК України.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч. 1, 2 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини в порядку, встановленому частиною 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець має право проживати із спадкодавцем у житловому приміщенні спадкодавця, тобто користуватися цим майном разом із спадкодавцем до його смерті.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК ( 435-15 ).

Судом першої інстанції встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 постійно проживав та був зареєстрованим у АДРЕСА_3, де помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про його смерть, де місцем смерті зазначено м.Львів та матеріалами спадкової справи № 941/10 П'ятої Львівської державної нотаріальної контори по спадкодавцю ОСОБА_5. ОСОБА_4 постійно проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1, що не заперечується позивачкою. За таких обставин, твердження останньої в апеляційній скарзі, що ОСОБА_4 набула право на спадщину після ОСОБА_5, оскільки останній постійно проживав разом з нею у АДРЕСА_1 не грунтуються на матеріалах справи - письмових доказах.

Опитані судом на клопотання позивачки свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також не підтвердили обставин постійного проживання ОСОБА_4 разом із сином ОСОБА_5, а лише пояснили про періодичні приїзди сина до матері. Враховуючи наведене, колегія суддів не може погодитись із твердженням апелянта про невірну оцінку судом пояснень зазначених свідків.

Судом першої інстанції досліджено всі обставини справи повно і всебічно, зібраним доказам дана об'єктивна правова оцінка. Рішення суду ухвалено у відповідності до чинних норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують .

Підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскарженого рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319, 324; 325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити .

Рішення Збаразького районного суду від 2 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області С.І. Дикун