Справа № 310/2324/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

07 вересня 2015 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

Головуючого - судді Черткової Н.І., при секретарі Димовій Л.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5

третьої особи ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, третя особа ОСОБА_6 про визначення розміру заборгованості за аліментами, -

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2010 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області по цивільній справі № 2-7783 постановлено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 на утримання дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 50% заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, враховуючи термін від дня предявлення позову з 01.10.2010 року.

На виконання вказаного вище рішення суду, 01.04.2014 року ОСОБА_6 звернулась до державної виконавчої служби із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа № 2-7783/10, виданого 20.08.2013 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції від 03.04.2014 року відкрито виконавче провадження № 42778794 з примусового виконання виконавчого листа № 2-7783/10.

18.04.2014 р. ОСОБА_6 звернулась до державної виконавчої служби із заявою про надання розрахунку заборгованості по аліментам за весь період.

14.01.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 зроблено розрахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_1 за період з 01.10.2010 року по 31.12.2014 р. включно, за яким загальна сума заборгованості по аліментам станом на 01.01.2015 року визначена у сумі 589580,93 грн.

Позивач не відмовляється від сплати аліментів на дітей, навпаки, стверджує, що сплачує аліменти щомісяця з квітня 2010 року, ще до ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, в 2013 р. він подарував дітям чотирьохкімнатну квартиру з євроремонтом площею 124,9 кв. м., але він бажає, щоб сума заборгованості по аліментам відповідала розміру, встановленому рішенням суду.

В спірний період, тобто з 01.10.2010 року по 31.12.2014 р. включно, він мав декілька місць роботи. З 01.10.2010 р. займав посаду директора ПП «Есперанс», до 01.04.2011 р. на 1,0 ставки, а з 01.04.2011 р. і по грудень 2014 р. включно 0,5 ставки. З 01.04.2011 р. і по 11.03.2013 р. він за сумісництвом перебував на посаді директора ПП «Азовська фармацевтична компанія «Здрава», з 02.01.2014 року і по грудень 2014 р. включно за сумісництвом на посаді директора ПП «Ділмар» (0,2 ставки), з 02.09.2014 р. і по грудень 2014 р. включно за сумісництвом на посаді директора ТОВ «Мережа низьких цін» (0,2 ставки).

Весь цей час аліменти сплачувалися ним добровільно особисто ОСОБА_6 за розписками, квитанціями через установи банків і поштовими переказами. А з вересня 2011 року адміністрацієй підприємств, на яких він на той час працював, на підставі його письмових заяв щомісяця утримували аліменти із його заробітної плати у розмірі 50% заробітку і перераховували їх на банківську картку ОСОБА_6 На підтвердження цього ним були надані державному виконавцю копії усіх розписок ОСОБА_6, квитанцій, довідки з усіх місць роботи.

Але при виконанні розрахунку заборгованості державним виконавцем безпідставно не враховані розписки про сплату аліментів у період з 01.10.2010 року по березень 2012 року та квитанції про сплату аліментів у період з 01.10.2011 року по березень 2014 року включно, що становить 29600 грн.

Переплата по сплаті аліментів за період їх стягнення з 01.10.2010 року по 31 грудня 2014 р. становить 20668,97 грн., яка визначена як різниця між сумою, яку він фактично сплатив та сумою, яку він повинен був сплатити.

В частині врахування державним виконавцем розписок про сплату аліментів на суму 20600 грн. при виконанні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, розрахунок позивачем не оскаржується.

Крім того, 09.04.2015 року позивачем було додатково сплачені аліменти за період з 01.10.2010 року по 31.12.2014 року у сумі 2062,40 грн, таким чином, за вказаний період позивачем були сплачені аліменти у розмірі 88 624,09 гривень.

Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості від 14.01.2015 року, при обчисленні аліментів державний виконавець прийшов до висновку, що існує заборгованість по аліментам у зв»язку з несплатою позивачем аліментів від здійснення підприємницької діяльності. При цьому державний виконавець керувався листом БОДПІ від 24.11.2014 року за № 14971/08-22-17-01, відповідно до якого сума доходу ОСОБА_1, як платника єдиного податку становить 780 010,44 гривні. Розмір аліментів за вказаний період згідно з розрахунком заборгованості, становить 390 005,22 гривні ( 50% від задекларованої суми).

За період з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року розрахунок аліментів державним виконавцем здійснено із суми доходу, вказаної ОСОБА_1 в декларації платника єдиного податку у розмірі 436 239,00 грн. та визначено заборгованість по аліментам у розмірі 218 119,50 грн. ( 50% від вказаної суми).

Державний виконавець, розраховуючи заборгованість по аліментам від доходу від підприємницької діяльності, керувався вищезазначеним листом від 24.11.2014 року № 1497/08-22-17-01, що не відповідає вимогам діючого законодавства та наявним у виконавчому провадженні документам.

Дійсно, з 16.03.2012 року позивач був зареєстрований, як фізична-особа підприємець в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, основний вид економічної діяльності роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах.

З 01.01.2013 року по 30.06.2014 року позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, надаючи податковій інспекції лише звіти про загальний обсяг виручки від реалізації товарів та не обчислюючи витратну частину.

Визначення доходу фізичних осіб, що перебувають на спрощеній системі оподаткування, здійснюється виключно для цілей оподаткування єдиним податком та для надання права суб»єкту господарювання зареєструватися платником єдиного податку або перебувати на спрощеній системі оподаткування.

На виконання вимог податкового законодавства в податкову декларацію платника єдиного податку в графі « дохід від підприємницької діяльності» вказуються обсяги виручки від реалізації товару ( валовий дохід), а не фактичний ( чистий) дохід від підприємницької діяльності, про це 28.11.2014 року позивач повідомив державного виконавця на йогу вимогу про надання позивачем інформації про отримані ним доходи від зайняття підприємницькою діяльністю за період з 01.10.2010 року по дату отримання вимоги.

Це також підтверджується відповіддю Бердянської об»єднаної податкової інспекції № 15087/10/8/171 від 02.12.2014 року на заяву позивача про те, що формою декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця визначення чистого прибутку ( фактичного чистого доходу) не передбачено, а тому надати довідку про отримання ОСОБА_1 чистого прибутку ( фактичного чистого доходу) податкова інспекція не має можливості.

Для обчислення суми чистого доходу від підприємницької діяльності державному виконавцю Головченко Ю.С. було надано позивачем ОСОБА_9 обліку доходів та запропоновано надати бухгалтерську документацію, яка підтверджує витрати , що підтверджується листом від 18.12.2014 року, але державний виконавець відмовилася прийняти для ознайомлення вище перелічені документи.

Позивач для підтвердження витрат, пов»язаних з отриманням доходу від роздрібної торгівлі фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах ФОП ОСОБА_1 за 2013 рік і за перше півріччя 2014 року та для підтвердження розміру чистого доходу від підприємницької діяльності ФОП - ОСОБА_1 за цей же період позивач звернувся до спеціалісту в області економіки, на підставі даних про доходи ( обсяг виручки від продажу товарів), відображених у ОСОБА_9 доходів і документально підтверджених витрат, які пов»язані з отриманням цього доходу.

Відповідно до висновку експерта від 02.01.2015 року № 01/11.2 розмір чистого доходу позивача за 2013 рік складає 33 903,77 гривень, за перше півріччя 2014 року складає 11 558,97 грн., загальна сума за 2013 рік та перше півріччя 2014 року складає 45462,74 грн., таким чином розмір аліментів від доходу від підприємницької діяльності за вищевказаний період складає 22 731,37 ( 50% від 45 462,74 гривні).

З 01.07.2014 року по 31.12.2014 року сума загального оподаткованого доходу, отриманого ФОП ОСОБА_1 від провадження господарської діяльності, становить 0,00 гривень, що підтверджується листом Бердянської об»єднаної державної податкової інспекції у Запорізькій області від 10.03.2015 року за № 2714/10/08-22-17-01-23.

Таким чином, враховуючи те, що 50% від суми доходу від підприємницької діяльності ОСОБА_1І за 2013 рік перше півріччя 2014 року становить 22 731,37 ( 50 % від 45 462,74 грн.), за друге півріччя 2014 року становить 0,00 грн., 50% від заробітної плати позивача за період з 01.10.2010 року по 31.12.2014 року становить 45292,72 гривні ( 50% від 90585,24 грн.) з урахуванням 88 624,09 гривень ( 20600 +65961,69+2 062,40 грн.) сплаченої суми аліментів, заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 за період з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2014 року відсутня, навпаки існує переплата у розмірі 20 600 гривень.

Позивач прохає суд визначити, що розмір заборгованості по сплаті аліментів за період з 01.10.2010 року по 31.12.2014 року у нього відсутній, визначити, що розмір переплати у нього по сплаті аліментів за цей же період складає 20 600 гривень.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги, викладені в позовній заяві.

Представники відповідача- відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області в судовому засіданні позов не визнали.

Третя особа ОСОБА_6 вважала, що нема законних підстав для задоволення позову.

Суд, заслухав сторони, дослідивши письмові матеріали справи вважає позов підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.11.2010 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 стягнуті аліменти на утримання дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 50% заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, від дня пред»явлення позову 01 жовтня 2010 року .

Судом встановлено, що на виконанні у відділі Бердянського МРУЮ Запорізької області з 03 квітня 2014 року знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 50% заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, від дня пред»явлення позову 01 жовтня 2010 року .

Встановлено, що 18.04.2014 року ОСОБА_6 звернулася до державної виконавчої служби із заявою про надання розрахунку заборгованості по аліментам за весь період.

Судом встановлено, що 14.01.2015 року державним виконавцем ВДВС Бердянського МУЮ ОСОБА_3 зроблено розрахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_1 за період з 01.10.2010 року по 31.12.2014 року включно, за яким загальна сума заборгованості станом на 01.01.2015 року визначена у розмірі 589 580,93 гривні, копія розрахунку отримана позивачем 21.02.2015 року.

Відповідно до ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08.04.2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 23.06.2015 року був скасований вищевказаний розрахунок № 211 заборгованості боржника по аліментам - ОСОБА_1, складений 14.01.2015 року державним виконавцем ВДВС Бердянського МРУЮ Запорізької області Головченко Ю.С. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-7783/10, було зобов»язано державного виконавця Головченко Ю.С. зробити розрахунок заборгованості боржника за аліментами ОСОБА_1, виходячи з фактичного заробітку ( доходу) платника аліментів ОСОБА_1, отриманого ним на момент визначення заборгованості.

Розрахунок був скасований судом у зв»язку з тим, що державний виконавець, виконуючи розрахунок заборгованості станом на 01.01.2015 року, не вказав в ньому розмір заробітної плати позивача, отриманої ним за період з серпня 2014 року по грудень 2014 року, не врахував розмір аліментів, які повинні бути перераховані підприємствами з заробітної плати позивача за період з серпня 2014 року по грудень 2014 року, а тому відповідно загальні ( підсумкові) суми граф « нарахування» і « утримання 50% « не відповідають .дійсності.

Також державним виконавцем при виконанні вищевказаного розрахунку заборгованості по сплаті аліментів не було враховані розписки та квитанцію про сплату аліментів позивачем третій особі у період з 01.10.2010 року по 22.01.2012 року на загальну суму 26 600 гривень.

Судами двох інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 16.03.2012 року був зареєстрований, як фізична-особа підприємець та з 01.04.2012 року по 30.06.2014 року здійснював підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, основний вид його підприємницької діяльності роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах, розрахунок заборгованості виконаний державним виконавцем на підставі листа Бердянської об»єднаної державної податкової інспекції у Запорізькій області від 24.11.2014 року № 14971/08-22-17-01 з посиланням на подані за 2013, 2014 роки декларації платника єдиного податку, згідно яких сума доходу за 2013 рік позивача становить 780 010,44 грн., за перше півріччя 2014 року 436 239,00 гривень.

Згідно зі ст.61 ЦПК України , обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або осба, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку(доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу) який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. І ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків.

У п.13 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993р. № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» зазначено, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Визначення терміну «дохід» надано також і у ст. ст. 1.2, 1.3 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб». Дохід - сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь, з різних джерел як на території України, так і за її межами. Дохід з джерелом його походження з України - є будь-який дохід, одержаний платником податку або нарахований на його користь від здійснення будь-яких видів діяльності на території України, у тому числі, але не виключно, у вигляді доходів від здійснення підприємницької діяльності, а також незалежної професійної діяльності на території України.

Згідно з п. 7.13. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрованої в Мінюсті 02.04.2012 року за № 489/20802, державний виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості.

Відповідно до ч. І ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків.

У п.13 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993р. №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» зазначено, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

Згідно п. п. 7.3.1, 7.4.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 р. N 74/5 (діючої до введення в дію вищезазначеної Інструкції) правила стягнення з заробітної плати боржника поширюються і на випадки звернення стягнення на доходи, отримані фізичною особою, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Відрахування із заробітної плати та інших видів доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків.

Згідно п.п.4 п. 164.1 ст.164 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця ( п. 177.2. ст. 177 ПК України). Тобто, основою при розрахунку доходів при стягненні аліментів з фізичної особи підприємця повинний бути саме чистий доход, а не валовий дохід, як визначив державний виконавець.

ФОП « Пеліванов «веде ОСОБА_9 обліку доходів, дані книги використовуються платником для заповнення податкової декларації платника, у який заноситься загальна сума доходу від ведення діяльності. Форма книги обліку доходів, порядок її ведення затверджено Наказом ДПІ України від 24.12.2010р. № 1025.

Разом з тим, згідно з п. п. 14.1.27 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України витратами є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Пунктом 138.2 ст. 138 Кодексу визначено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.

Судом встановлено, що державний виконавець при здійсненні розрахунку заборгованості по аліментам взяв за основу задекларірований обсяг виручки позивача від здійснення підприємницької діяльності ( валовий дохід), не врахувавши витратну частину діяльності, що не є сукупним чистим доходом.

Тобто, державний виконавець не взяв до уваги положення ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", п.п. 7.3.1., 7.4.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, п.п. 16 п. 1, п. 13 постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб".

Згідно з відповіддю Бердянської об»єднаної державної податкової інспекції № 15087/10/8/171 від 02.12.2014 року надати довідку про отриманий ОСОБА_1 чистий прибуток ( фактичний чистий дохід) податкова інспекція не має можливості.

Встановлено, що державний виконавець від ознайомлення з документами, наданими позивачем для обчислення суми його чистого доходу від підприємницької діяльності, а саме ОСОБА_9 обліку доходів та бухгалтерської документації, яка підтверджує витрати позивача відмовилася. Відповідно до висновку економічного експертного дослідження № 01/11.2 від 02.01.2015, здійсненого судовим експертом Приватної аудіторскьої фірми « ЛІНАРА-АУДИТ» ОСОБА_10 розмір чистого доходу ( доходу) від підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 за 2013 рік складає 33 903,77 гривень, за перше півріччя 2014 року чистий дохід складає 11558,97 гривень, за 2013 рік і перше півріччя 2014 року складає 45 462,74 гривні. Суд приймає вищевказаний висновок, наданий позивачем судові, як належний доказ, оскільки він зроблений на підставі даних про доходи ( обсяг виручки від продажу товарів) , відображених у ОСОБА_9 доходів ФОП ОСОБА_1 і розміру витрат, які підтвердженні первинними бухгалтерськими документами ФОП « Пеліванов». Крім, цього, суд бере до уваги, цей висновок, тому, що на нього вже є посилання, як на доказ в судових рішеннях, які вже набрали законної сили.

Інші учасники процесу, які в ході судового розгляду справи, були не згодні з висновком не скористалися своїм процесуальним правом і клопотань про проведення по справі судово-бухгалтерської, економічної експертиз не заявляли.

Беручи до уваги висновок економічного експертного дослідження № 01/11.2 від 02.01.2015 року, а саме розмір чистого доходу, вказаному в ньому, отриманого позивачем за 2013 рік і перше півріччя 2014 року , загальна сума якого складає 45462,74 гривні, таким чином розмір аліментів від цього доходу за цей період становить 22731,37 гривень ( 50 % від 45462,74 гривні).

Відповідно до листа Бердянської об»єднаної податкової інспекції у Запорізькій області від 10.03.2015 року за № 2714/10/08-22-17-01-23 сума загального оподаткованого доходу, отриманого ФОП - ОСОБА_1 від провадження господарської діяльності , становить 00 гривень.

Таким чином, враховуючи те, що 50% від суми доходу від підприємницької діяльності ОСОБА_1І за 2013 рік перше півріччя 2014 року становить 22 731,37 ( 50 % від 45 462,74 грн.), за друге півріччя 2014 року становить 0,00 грн., 50% від заробітної плати позивача за період з 01.10.2010 року по 31.12.2014 року становить 45292,72 гривні ( 50% від 90585,24 грн.) з урахуванням 88 624,09 гривень ( 20600 +65961,69+2 062,40 грн.) сплаченої суми аліментів, заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 за період з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2014 року відсутня, навпаки існує переплата у розмірі 20 600 гривень.

Але суд вважає, що позовні вимоги в частині визначення розміру переплати по сплаті аліментів ОСОБА_1І на користь ОСОБА_6 на утримання дітей ОСОБА_7 і ОСОБА_8 за період з 01.10.2010 року по 31.12.2014 року у розмірі 20 600 гривень задоволенню не підлягають, оскільки визначення розміру переплати по сплаті аліментів саме судом не передбачено діючим законодавством України, на відміну від визначення розміру заборгованості по аліментам.

На підставі ст..ст. 195 ч.4 СК України, ст.. 74 Закону України « Про виконавче провадження» і керуючись ст..ст. 15, 30, 62, 202, 212-214 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про визначення розміру заборгованості по аліментам, задовольнити частково.

Визначити, що розмір заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 на утримання дітей ОСОБА_7 і ОСОБА_8, за період з 01.01.2010 року по 31.12.2014 року складає 0,00 гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорызької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області. Особи, які не приймали участь в розгляді справи мають право оскаржити рішення на протязі десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: