Номер провадження: 22-ц/785/1214/15
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2015 року м. Одеса

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2014 року,-

встановила:

16.12.2013 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3, уточнивши його 24.10.2014 року, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_5, після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно.

Його батько ОСОБА_3, користуючись довірою, шляхом обману прийняв спадщину самостійно, обманним шляхом вмовив його написати 10.06.2011 року відмову від спадщини, а на теперішній час домовленість не виконав та залишив його без спадку.

Факт смерті найближчої людини дуже вплинув на його психологічний стан, в результаті чого значний проміжок часу він знаходився у пригніченому стані, чим батько і скористався.

Втома на роботі вкупі з глибоким переживанням з приводу втрати близької людини позбавили його здатності об"єктивно дивитись на речі та приймати рішення.

В результаті цього ним написана заява про відмову від прийняття спадщини після смерті матері на невигідних для нього умовах. Іншого житла він не має.

Представник відповідача позов не визнав.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2014 року позов задоволено.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, вважаючи рішення незаконним та таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, надав до суду апеляційну скаргу про скасування рішення з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність i обґрунтованість рішення суду першої iнстанцiї та доводiв апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне їх задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком позивача записано ОСОБА_3, матір`ю - ОСОБА_5 /а.с.11/.

Шлюб між матір`ю позивача ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_3 укладено 01 червня 2005 року /а.с.97/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла та після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, що складається з квартири під АДРЕСА_1, земельної ділянки площею 0,150 га, яка розташована на території АДРЕСА_2, грошових вкладів з належними відсотками, пайових внесків /а.с.90/.

У визначений законом строк, а саме 10 червня 2011 року ОСОБА_3 звернувся до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої дружини - ОСОБА_5, а ОСОБА_6 - з заявою, в якій відмовився від прийняття спадщини на користь чоловіка померлої - ОСОБА_3 /а.с.5, 6/.

22 березня 2012 року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, на квартиру АДРЕСА_1, а також свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади з належними відсотками /а.с.9, 10/.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців)

Як передбачено ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України передбачено, що відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Як передбачено п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7, відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав передбачених статтями 225, 229-231, 233 ЦК України.

Згідно ст. 223 ЦК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7, правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції вірно прийняв до уваги, що позивач здійснив оскаржуваний правочин добровільно, без жодного примусу з боку відповідача, однак, під впливом тяжкої обставини - смерті матері та на вкрай невигідних умовах, так як власного нерухомого майна позивач не має, та погіршив свої умови проживання. Іншого житла, ані ж квартири, належної його померлої матері, він не мав та не має.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 у повному обсязі, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, помилково визначив додатковий строк ОСОБА_2 для подання заяви для прийняття спадщини, оскільки останній був зареєстрований та постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини /а.с.92/, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину, у зв"язку з чим ця вимога є зайвою та в цій частині рішення підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За правилами ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, з огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та про відмову в задоволенні в цій частині позову.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.п.1, 3, 4 ст. 309, ч.2 ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2014 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та в цій частині в позові відмовити.

В решті частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді Н.В.Комаровська

В.Д.Коротков