Справа № 22-ц-4304/11 Головуючий у І інстанції Пінкевич Н.С.
Провадження № 22-ц/1180/11 Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю. В.
Категорія 46 22.10.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

29 вересня 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Мережко М.В.,

суддів: Семенцова Ю.В., Оношко Г.М.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Гатненська сільська рада Києво-Святошинського райну Київської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення межових знаків, зобов'язання вчинити дію, відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2008 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, посилаючись на те, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0,4002 га, що знаходиться по АДРЕСА_1. У червні 2008 року їй стало відомо про порушення відповідачем ОСОБА_5 її права, а саме те, що остання пересунула паркан на належну їй земельну ділянку, самовільно захопивши 0,0097 га. Також, відповідачка самовільно пересунула огорожу з іншого боку своєї земельної ділянки загальний проїзд, який позивачка використовує як єдину можливість дістатись до своєї земельної ділянки. Для відновлення своїх прав вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням перенести огорожу у відповідності до встановлених межових знаків, але порозуміння вони не досягли. Вважає, що неправомірними діями відповідача їй було завдано матеріальної та моральної шкоди.

Просила суд зобов'язати відповідача відновити порушені межі земельної ділянки згідно з межовими знаками, відновленими на місцевості, шляхом демонтажу самовільно встановленої огорожі; зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою - проїзду, який відноситься до земель загального користування, та самовільно встановленої огорожі, якою проїзд став приєднаний до земельної ділянки ОСОБА_4, шляхом демонтажу огорожі; зобов'язати ОСОБА_4 відшкодувати їй матеріальну шкоду в розмірі 6600 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., а також судові витрати.

Після заміни неналежного відповідача ОСОБА_4 на ОСОБА_3, позивач уточнила позовні вимоги, просила суд зобов'язати відповідача ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, належної їй на праві власності, шляхом демонтажу огорожі, самовільно встановленої відповідачем та частини фундаменту гаража, які знаходяться на території земельної ділянки позивача; зобов'язати відповідача ОСОБА_3 за власний рахунок забезпечити відновлення порушених ним меж земельної ділянки . належної на праві власності позивачу, відповідно до раніше існуючих межових знаків, відновлених на місцевості фахівцями землевпорядниками на замовлення позивача та самовільно знятих відповідачем; зобов'язати відповідача ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, належною позивачу, спричинені внаслідок самовільного захоплення відповідачем частини суміжної земельної ділянки - проїзду, який відноситься до земель загального користування та самовільно встановленої огорожі, якою проїзд став приєднаний до земельної ділянки ОСОБА_3, шляхом демонтажу огорожі; зобов'язати відповідача ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, належною на праві власності позивачу, спричинені внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_3 державних будівельних норм щодо дотримання відстані в 1 метр від суміжної ділянки при зведенні фундаменту, шляхом демонтажу фундаменту; зобов'язати відповідача ОСОБА_3 відшкодувати позивачеві ОСОБА_2 матеріальну шкоду, спричинену незаконними діями відповідача, в розмірі 6600 грн., з яких: 2300 грн. витрат за відновлення порушених меж на місцевості; 4300 грн. витрат, сплачених на правову допомогу; зобов'язати відповідача ОСОБА_3 відшкодувати позивачеві ОСОБА_2 моральну шкоду, спричинену незаконними діями відповідача, в розмірі 5000 грн., судові витрати покласти на відповідача.

В подальшому позивач знову уточнила свої позовні вимоги, просила суд:

1. усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею 0,4002 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться по АДРЕСА_1, та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 шляхом:

1) відновлення межових знаків у кількості 7 (семи) штук, що проходять по спільній межі, що розділяє земельну ділянку ОСОБА_2 (кадастровий номер НОМЕР_1) та земельні ділянки ОСОБА_3 (кадастрові номери: НОМЕР_2, НОМЕР_3), відповідно до прив'язки цих межових знаків, проведеної ТОВ «Геодезична компанія «Геомакс»:а) межовий знак № 7: Координати: X. - 2294.9800 м; У - 3096.0000 м: межовий знак знаходиться на перетині горизонтальних довжин ліній: від контуру північно-східного кута житлового будинку - 11,40 м; від контуру північно-західного кута житлового будинку - 12,52 м; від контуру північно-східного кута фундаменту споруди - 11,28м, (тут і далі за текстом «житловий будинок» та «фундамент споруди» вживаються у значеннях: - «житловий будинок» - це належний ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_2; «фундамент споруди» - це фундамент споруди, розташований на належній ОСОБА_3 земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_2 та розташований на межі із земельною ділянкою ОСОБА_2; б) межовий знак № 8: Координати: X - 2291.7800 м; У - 30984 900 м; межовий знак знаходиться на перетині горизонтальних довжин ліній: від контуру північно-східного кута житлового будинку - 7,58 м; від контуру північно-західного кута житлового будинку - 10,20 м; від контуру північно-західного куга ґанку житлового будинку -8,10м; від контуру північно-східного кута фундаменту споруди - 12,10м; в) межовий знак № 9: Координати: X - 2287.9000 м; У - 3100.8500 м; межовий знак знаходиться на перетині горизонтальних довжин ліній: від контуру північно-східного кута житлового будинку -3.14м; від контуру північно-західного кута житлового будинку - 8,98 м; від контуру північно-західного кута ґанку житлового будинку - 6,88 м: від контуру північно-східного кута фундаменту споруди - 14,50 м; від контуру південно-східного кута фундаменту споруди - 15,55 м; г) межовий знак № 10: Координати: X - 2288.4400 м; У - 3092.3800 м; межовий знак знаходиться на перетині горизонтальних довжин ліній: від контуру північно-східного кута житлового будинку - 9,44 м; від контуру північно-західного кута житлового будинку - 5,84 м; від контуру північно-західного кута ґанку житлового будинку - 4,84 м: від контуру північно-східного кута фундаменту споруди - 6,02 м; від контуру південно-східного кута фундаменту споруди - 7,93 м; д) межовий знак №11: Координати: X - 2288.8700 м; У - 3085.7000 м; межовий знак знаходиться на перетині горизонтальних довжин ліній: від контуру північно-східного кута житлового будинку - 15,91 м; від контуру північно-західного куга житлового будинку - 9,95 м; від контуру північно-західного кута ґанку житлового будинку - 10,31 м; від контуру північно-східного кута фундаменту споруди - 0,72 м; від контуру південно-східного кута фундаменту споруди - 4,84 м; від контуру північно-західного кута фундаменту споруди - 6,57 м; є) межовий знак № 12: Координати: X - 2289.3300 м; У - 3078.5600 м; межовий знак знаходиться на перетині горизонтальних довжин ліній: від контуру північно-східного кута житлового будинку - 22,97 м; від контуру північно-західного кута житлового будинку - 16,36 м; від контуру північно-західного кута ґанку житлового будинку -17,15м; від контуру північно-східного кута фундаменту споруди - 7,84 м: від контуру південно-східного кута фундаменту споруди - 8,96 м; від контуру північно-західного кута фундаменту споруди - 0,92 м; є) межовий знак № 13: Координати: X - 2291.8400 м: У - 3039.4900 м; межовий знак знаходиться на перегині горизонтальних довжин ліній: - від контуру північно-східного кута фундаменту споруди - 46,99 м; від контуру південно-східного кута фундаменту споруди - 46,95 м; від контуру північно-західного кута фундаменту споруди - 39.77 м;

2) зобов'язання ОСОБА_3 зберігати відновлені межові знаки, що проходять по спільній межі між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_2;

3) встановлення твердої межі між земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до відновлених межових знаків;

4) демонтажу частини належного ОСОБА_3 фундаменту споруди, що частково встановлений на належній ОСОБА_2 земельній ділянці;

5) після демонтажу частини фундаменту споруди, відновити стан тієї частини належної ОСОБА_2 земельної ділянки, на якій розміщувалася демонтована частина фундаменту споруди у стан, який існував до порушення ОСОБА_3 меж належної ОСОБА_2 земельної ділянки;

6) приведення фундаменту споруди ОСОБА_3 у відповідність до вимог п.2.20 ДБН 79-92 "Жилі будівлі для індивідуальних забудовників України" шляхом демонтажу тієї його частини, що розташована ближче, ніж один метр до спільної межі між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_2;

7) приведення житлового будинку ОСОБА_3 у відповідність до вимог п.2.20 ДБН 79-92 "Жилі будівлі для індивідуальних забудовників України" шляхом демонтажу тієї його частини, що розташована ближче, ніж один метр до спільної межі між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_2;

8) приведення насадження земельної ділянки ОСОБА_3 (кадастровий номер НОМЕР_2) у відповідність до п.2.18 ДБН 79-92 "Жилі будівлі для індивідуальних забудовників України" шляхом вирубки або пересадки усіх дерев. стовбури яких розташовані ближче, ніж на три метри до спільної межі між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

2. Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2

Анатоліївни понесені ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 8463.00 грн., з яких: 2300,00 грн. - оплата за геодезичні роботи по відновленню межових знаків на місцевості; 1500.00 грн. - оплата за геодезичні роботи по топографо-геодезичному зніманню відновлених межових знаків; 4300,00 грн. - витрати на правову допомогу; 30.00 три. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; 333.00 грн. - судовий збір за розгляд цивільної справи.

3 Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати.

4. Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завдану діями ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 10 000,00 гривень.

Рішенням Кисво-Святошинського районного суду від 29 вересня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, вирішено усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу частини фундаменту, належного ОСОБА_3, що частково встановлений на земельній ділянці ОСОБА_2 та привести земельну ділянку у придатний для використання стан. У решті позову відмовлено.

Відповідач ОСОБА_3, не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить постановити ухвалу про повне скасування рішення Києво -Святошинського районного суду Київської області від 29 вересня 2010 року, посилаючись на необґрунтованість рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Позивач ОСОБА_2, також не погодившись з рішенням суду, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 29 вересня 2010 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та в цій його частині ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом, зазначеним в уточненій позовній заяві, та стягнути з відповідача на користь позивача майнову та моральну шкоду. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, необґрунтованість висновків суду, порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні..

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд серед інших питань вирішує: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Але судом першої інстанції, вважає колегія суддів, дані вимоги закону у повному обсязі не виконано.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0844 га для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка площею 0,1497 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, що підтверджується Державними актами на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5, виданих 22 червня 2005 року. ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,4002 га для будівництва та обслуговування жилого будинку ( 0,25 га ) та для ведення особистого селянського господарства площею ( 0,1502 га ), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6, виданого 30 грудня 2003 року.

Згідно рішення Апеляційного суду Київської області від 28 жовтня 2010 року, що набрало законної сили, було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування рішень Гатненської сільської ради, визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельну ділянку та їх реєстрації. Визнано незаконним та скасовано рішення Гатненської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області від 08 квітня 2005 року, яким затверджені проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель площею 0,1497 та 0,084 га для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 в АДРЕСА_1. Визнано недійсними Державні акти на право власності серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 від 22 червня 2005 року, видані на ім`я ОСОБА_3, та скасовано їх реєстрацію.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 без належного дозволу та затвердженого проекту побудував фундамент, частини якого знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 Дані обставини встановлені судом на підставі пояснень сторін, викопіювання з формування території с.Гатне, кадастрової зйомки, показаннями свідка ОСОБА_6, листом сільради №400 від 27.10.2009 року, протоколом та постановою інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 12.04.2006 року.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, оскільки зазначені докази не можна вважати належними, а також виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В ході розгляду справи сторонами були подані суперечливі докази, які мали суттєві розбіжності щодо визначення проходження спільної межі. На підтвердження своїх доводів позивачем надано технічний звіт ТОВ «Геодезична компанія «Геомакс» ( т.1 а.с.140-170), відповідачем - технічний звіт ТОВ «Деметра 5» ( т.1 а.с.49-61 ), висновок спеціаліста з будівельно - технічних досліджень ( т.1 а.с.217-226 ), технічний звіт ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою (т.2 а.с.60-72).

В судовому засіданні за клопотанням сторін були призначені судові експертизи, але вони проведені не були, в подальшому сторони відмовились від їх проведення.

Так, 12 травня 2009 року за клопотанням позивача, ухвалою суду було призначено судову будівельну - технічну, проведення якої доручено експертам Незалежного інституту судових експертиз, на вирішення якої поставлені питання щодо відповідності меж земельних ділянок кожної із сторін межам, визначених у державних актах на право власності на земельну ділянку, порушення таких меж, порушення ОСОБА_3 будівельних норм щодо відстані від межі суміжної земельної ділянки при зведені на земельній ділянці, яка прилягає до межі земельної ділянки, що розташована.

Листом від 10.06.2009 року Незалежний інститут судових експертиз повернув без виконання ухвалу суду, зазначивши, що поставлені в ухвалі суду питання, не відносяться до компетенції експерта з правом проведення будівельно - технічних експертиз.

Ухвалою суду від12 листопада 2009 року судом знову призначено про справі судову будівельну - технічну, проведення якої доручено експертам КНДІСЕ, на вирішення якої поставлені питання щодо відповідності меж земельних ділянок кожної із сторін межам, визначених у державних актах на право власності на земельну ділянку, та порушення таких меж.

Листом від 26.03.2010 року КНДІСЕ повернув без виконання ухвалу суду у зв'язку з тим, що не надійшла попередня оплата за виконання експертизи.В подальшому сторони відмовились від проведення експертизи.

Тому суд першої інстанції правомірно, вважає колегія суддів, відмовив позивачу у задоволенні позовної вимоги про відновлення межових знаків з зазначенням конкретного їх розміщення відповідно до звіту ТОВ «ГК Геомакс».

Позивач не довела суду, що відповідач порушив межі її земельної ділянки. Подані сторонами по справі докази суд першої інстанції оцінив критично, оскільки вони мають суттєві розбіжності щодо визначення проходження спільної межі.

Тому висновок суду першої інстанції, що фундамент, який побудував ОСОБА_7, частково встановлений на земельній ділянці позивача, колегія суддів вважає помилковим, оскільки він ґрунтується лише на припущеннях, а тому рішення суду в частині задоволення позовних вимог про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу частини фундаменту, належного ОСОБА_7, що частково встановлений на земельній ділянці, підлягає скасуванню.

З огляду на те, що на час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_3 не є власником земельних ділянок площею 0,1497 та 0,084 га в АДРЕСА_1, що межують з земельною ділянкою площею 0,4002 га для будівництва та обслуговування жилого будинку (0,25 га) та для ведення особистого селянського господарства площею ( 0,1502 га ), що належить на праві власності ОСОБА_2, а також те, що позивач не довела суду, що ОСОБА_3 порушує її права - власника земельної ділянки, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що за таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позивачу слід відмовити в задоволенні заявленого нею позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 вересня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішення апеляційного суду.

Головуючий

Судді