Справа № 184/1727/15-ц
Номер провадження 2/184/598/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

при секретарі Михайловій Т.В.,

розглянувши у м. Орджонікідзе цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і просить суд визнати зобов'язати ОСОБА_2 не чинити їй перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпоряджання її власністю, а саме житловою квартирою № 16 в будинку № 6 по вул. Горького в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області та визнати його таким, що втратив право користування її вказаною квартирою.

Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій підтримує позов у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує ухвалення рішення при заочному розгляді.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 листопада 2006 року позивачка ОСОБА_1 отримала право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, який посвідчено нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі № 6992, а також зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно. Квартира була придбана в кредит і позивачка по теперішній час сплачує за неї кошти в ПАТ «Приватбанк». Після придбання квартири ОСОБА_1 дозволила зареєструватись до її квартири на той час її чоловікові - відповідачу по справі ОСОБА_2. Сторони проживали разом до листопада 2012 року. 16 листопада 2012 року за їхньою спільною згодою шлюб з відповідачем ОСОБА_2 було припинено рішенням Орджонікідзевського міського суду. Під час розлучення позивачка з відповідачем в добровільному порядку розділили спільне майно подружжя, а саме відповідач залишив їй квартиру АДРЕСА_2, так як кредит в банку оформлений на її ім'я, і вона самостійно сплачувала та сплачує за неї кошти в банку. Факт того, що відповідач не претендує на квартиру зазначено і в рішенні суду про розлучення та в його позовній заяві від 07.11.2012 року. Після розірвання шлюбу відповідач обіцяв при першій вимозі позивачки знятись з реєстрації з її квартири, але крім обіцянок він по цей час так нічого і не зробив. Факт того, що відповідач ОСОБА_2 значиться лише зареєстрованим в квартирі позивачки, однак не проживає з листопада 2012 року, підтверджений актом ОМКП «ЖЕО» від 11.08.2015 року. В подальшому їй стало відомо, що відповідач постійно проживає без реєстрації в АДРЕСА_3 у своєї матері. Маючи в паспорті та відповідних обліках місце реєстрації, а саме в квартирі позивачки, відповідач фактично має право в будь-який час навідатись до квартири, так як реєстрація надає йому право користування її квартирою.

Згідно з порядком, встановленим ст. ст. 6, 7 Закону України «Про свободу переміщення та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІV від 11 грудня 2003 року, громадяни України зобов'язані в термін до 10-ти днів з моменту прибуття до нового місця проживання самостійно зареєструвати місце свого проживання. Відповідач, згідно цього закону був зобов'язаний зареєструватись за адресою перебування та відповідно знятись з реєстрації з квартири позивачки, однак цього не робить не маючи на це поважної причини.

Згідно з Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", який є спеціальним нормативно-правовим актом та регулює правовідносини, що пов'язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення вказаного Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, питання про зняття з реєстрації особи за місцем проживання взаємопов'язане і залежать від вирішення питання про житлові права особи, наявність чи відсутність у особи таких прав, які регулюються нормами житлового законодавства (ст. ст. 71, 72,156 ЖК України).

У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 нічого не робить для зняття з реєстрації позивачка і вимушена звернутись до суду, так як через реєстрацію відповідача в її квартирі вона не має можливості оформити субсидію по оплаті комунальних послуг та користуватись соціальними пільгами, передбаченими діючим законодавством України. ОСОБА_1 вважає, що відповідач, який не є власником її квартири, безпідставно чинить їй перешкоди та обмеження щодо здійснення її права власності. Позивачка, як власник житла, вправі вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні свого права володіння, користування та розпорядження своєю власністю.

Таким чином, суд вважає необхідним зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпоряджання її власністю, а саме житловою квартирою № 16 в будинку № 6 по вул. Горького в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області та визнати його таким, що втратив право користування квартирою позивачки.

Керуючись ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. ст. 317, 319, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 10, 11, 57, 60, 209 213, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпоряджання її власністю, а саме житловою квартирою № 16 в будинку № 6 по вулиці Горького в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області та визнати його таким, що втратив право користування квартирою № 16 в будинку № 6 по вулиці Горького в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області.

Копію заочного рішення протягом трьох днів направити відповідачу. Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його ухвалення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_4