АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 654/279/15-ц Головуючий в суді І інстанції: Третьякова І.В.
Номер провадження 22ц/791/1186/15 Доповідач: Чиркова К.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року квітня місяця 28 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової К.Г.

Суддів: Пузанової Л.В.

Воронцової Л.П.

при секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 17 березня 2015 року в справі за позовом кредитної спілки «Громада» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року кредитна спілка «Громада» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 17 листопада 2011 року між кредитною спілкою «Громада» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 19200 грн. зі сплатою 42,5% річних від суми залишку на строк 24 місяці, тобто до 17 листопада 2013 року.

У забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, 17.11.2011 року між кредитною спілкою «Громада» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 укладено договір поруки №531/1п, а також з ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 укладеного договір поруки №531п.

17.11.2013 року між кредитною спілкою «Громада» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до кредитного договору від 17.11.2011 року, за умовами якої строк дії кредитного договору за домовленістю сторін встановлено з 17.11.2011 року до 17.08.2014 року, із процентною ставкою за користування кредитом 0,01% від суми залишку по тілу кредиту.

ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань не виконав, у зв'язку з чим станом на 29.01.2015 року сума боргу за кредитним договором з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми становить 2595 грн. 47 коп.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 2595 грн. 47 коп., та судові витрати.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 17 березня 2015 року позов задоволено.

Судом стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на користь кредитної спілки «Громада» заборгованість за кредитним договором від 17.11.2011 року в розмірі 2595, 47 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 судові витрати в розмірі 30,45 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з нього скасувати і ухвалити в цій частині нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, суд першої інстанції вирішуючи спір не звернув уваги на договір добровільного страхування від нещасних випадків та квитанцію про сплату пайового внеску, які свідчать про отримання ним грошових коштів за кредитним договором у сумі 16000 грн., а не 19200 грн. на які посилається позивач.

У письмових запереченнях на подану апеляційну скаргу кредитна спілка «Громада» її доводів не визнала, рішення суду просила залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 17 листопада 2011 року кредитною спілкою «Громада» надано ОСОБА_3 як члену кредитної спілки, кредит у сумі 19200 грн., зі сплатою 42,5% річних від суми залишку кредиту строком до 17.11.2013 року.

Пунктом 3.4. кредитного договору встановлено графік погашення кредиту та процентів за його користування.

У забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором 17.11.2011 року між кредитною спілкою «Громада» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 укладено договір поруки №531/1п, а також з ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 укладеного договір поруки №531п.

Відповідно до умов укладених договорів поруки, поручитель та позичальник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання зобов'язань як до позичальника, так і до поручителя разом, так і до кожного з них окремо, до того ж як повністю так і в частині боргу.

17.11.2013 року між кредитною спілкою «Громада» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до кредитного договору від 17.11.2011 року, за умовами якої строк дії кредитного договору за домовленістю сторін встановлено з 17.11.2011 року до 17.08.2014 року, із сплатою процентної ставки за користування кредитом 0,01% від суми залишку по тілу кредиту.

Цього ж дня між кредитною спілкою «Громада» та поручителями укладено додаткові угоди до договорів поруки, в які внесено зміни, зокрема, визначено строк дії кредитного договору та відсоткову ставку відповідно до додаткової угоди №1 до кредитного договору від 17.11.2011 року.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_3 взяті не себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим має заборгованість у сумі 2595 грн. 47 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту у сумі 1900 грн., суми трьох відсотків річних 186 грн. 34 коп., суми інфляційних втрат 509 грн. 13 коп. (а.с. 4).

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Згідно умов укладеного кредитного договору, позовна давність за домовленістю сторін збільшена не була, а тому до даних правовідносин має застосовуватися загальна позовна давність передбачена ст. 257 ЦК України.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідно до умов додаткової угоди від 17.11.2013 року строк дії кредитного договору встановлено до 17 серпня 2014 року, кредитна спілка «Громада» звернулася до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором 30 січня 2015 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Суд першої інстанції вирішуючи спір по суті повно і всебічно з'ясував обставини справи, правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормою права, що підлягає застосуванню, а тому дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, на вимогу кредитора позичальник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги, як такі, що висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Посилання апелянта на те, що суд вирішуючи спір не звернув уваги на договір добровільного страхування від нещасних випадків та квитанцію про сплату пайового внеску, які свідчать про отримання ним грошових коштів за кредитним договором у сумі 16000 грн., а не 19200 грн. на які посилається позивач, не заслуговують на увагу, оскільки зазначена обставина спростовується наявним у матеріалах справи видатковим касовим ордером, за яким ОСОБА_3 отримав грошові кошти у сумі 19200 грн. і на спростування даного факту належних та допустимих доказів відповідач як до суду першої інстанції так і у ході розгляду справи в апеляційному порядку не надав.

Окрім того, у ході розгляду справи в апеляційному порядку представником кредитної спілки «Громада» надано заяву позичальника про прийняття його в члени спілки, за якою з статутом, умовами членства кредитної спілки «Громада», з внесенням вступних, обов'язкових пайових, цільових та благодійних внесків в додатковий капітал, порядком сплати та повернення обов'язкових пайових та цільових внесків, умовами кредитування ознайомлений та зобов'язується виконувати про що свідчить його підпис.

Із квитанції до прибуткового касового ордера від 17.11.2011 року вбачається, що ОСОБА_3 внесено на додатковий пайовий внесок 3200 грн. (а.с. 110).

Відповідно до п. 4.2.5 умов укладеного кредитного договору, кредитодавець має право використовувати внески позичальника для погашення заборгованості по даному кредиту: в першу чергу проценти, а в другу кредит.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що 01.08.2013 року кредитодавець використав внесок позичальника для погашення заборгованості за кредитом (а.с. 4).

Таким чином, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не врахував сплачений ним додатковий пайовий внесок, оскільки зазначені грошові кошти були списані кредитодавцем на погашення заборгованості за кредитним договором у порядку передбаченому п. 4.2.5 укладеного договору, з умовами якого ОСОБА_3 погодився та зобов'язався виконувати про що свідчить його підпис.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір добровільного страхування від нещасних випадків від 17.11.2011 року укладено на один рік, що порушує вимоги норм чинного законодавства щодо строку укладення таких договорів, а також його права, як страхувальника, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки зазначена обставина не стосується предмету спору у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, а тому колегією суддів до уваги не приймаються.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалося, а тому в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України колегією суддів не перевірялося.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду в оскарженій частині ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування чи зміни відсутні з викладених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 17 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: