Справа № 569/120/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2015 м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

представника ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному

справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6, публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», комунальне підприємство «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», реєстраційна служба Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, про визнання договору іпотеки недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала і просить суд визнати недійсним договір іпотеки № 09.06/01/І01/07-НВклн від 01 березня 2007 року, укладений між ОСОБА_5 та ПАТ «Кредитпромбанк», посвідчений 01 березня 2007 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про що зроблено запис в реєстрі за № 574, та застосувати реституцію.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на день укладення вказаного договору іпотеки на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, ОСОБА_5 не набув права власності на цю квартиру в силу вимог частини четвертої статті 334 ЦК України (в редакції, чинній на 01 березня 2007 року), а тому не мав і права на розпорядження нею, тобто не мав права передавати її в іпотеку.

Укладений 01 березня 2007 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 договір купівлі-продажу квартири станом на 01 березня 2007 року не пройшов державної реєстрації і у ОСОБА_5, як набувача, право власності на квартиру не виникло.

Вважає, що договір іпотеки укладено його сторонами з порушенням вимог статті 5 Закону України «Про іпотеку», що є підставою для визнання цього договору недійсним відповідно до частини першої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України.

Також посилається на наявність у договорі купівлі-продажу квартири від 01 березня 2007 року положення про відкладальну умову його дії, а саме, зобовязання покупця (ОСОБА_5Б.) сплатити продавцю (ОСОБА_4А) обумовлену договором суму до 18 години 01 березня 2007 року, що на думку представника позивача свідчить про те, що на момент укладення договору купівлі-продажу він не був виконаний.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про час і місце судового розгляду оповіщалась у встановленому порядку. Подала суду письмову заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд розгляд справи проводити без її участі, за участю її представників.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому порядку. Подав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі і вважає їх обґрунтованими. Розгляд справи просить проводити без його участі.

Представник публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином. Заперечень проти позову відповідач не подав. Повідомлення про причини неявки від відповідача не надійшло.

Представник публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_3 в судовому засіданні позов заперечив і в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 просить суд відмовити.

На заперечення позовних вимог посилається на те, що іпотечний договір, укладений 01 березня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_5, не суперечить актам цивільного законодавства і був укладений відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено можливість передачі в іпотеку нерухомого майна, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому.

Також зазначає, що 13 березня 2007 року була проведена державна реєстрація договору купівлі-продажу квартири від 01 березня 2007 року, після чого, 16 березня 2007 року, між відкритим акціонерним товариством та ОСОБА_5 була укладена додаткова угода до іпотечного договору.

Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6, представники комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» та реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання треті особи були повідомлені належним чином. Повідомлення про причини неявки від третіх осіб не надійшло. Будь-яких пояснень з приводу спору треті особи суду не надали.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є недоведеними та безпідставними, а тому позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 01 березня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_5 був укладений іпотечний договір № 09.06/01/І01/07-НВклн (далі іпотечний договір).

Як зазначено у пункті 1.1. іпотечного договору, на підставі Кредитного договору Іпотекодержатель відкриває Іпотекодавцю невідновлювальну валютну кредитну лінію в іноземній валюті в межах загальної суми 60000 доларів США терміном погашення 01 березня 2027 року включно.

Згідно пункту 1.2. іпотечного договору у забезпечення зобовязань за Кредитним договором Іпотекодавець надає Іпотекодержателю в іпотеку Майно.

За визначенням термінів, які вживаються в іпотечному договорі, Кредитний договір це Кредитний договір № 09.06/01/01/07-НВклн від 01 березня 2007 року, укладений між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, а Майно це предмет іпотеки за цим договором, а саме: трикімнатна квартира загальною площею 70,7 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2, згідно з договором купівлі-продажу р.№ 572 від 01 березня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6 97564,36 доларів США. Предмет іпотеки належатиме Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного 01 березня 2007 року з фізичною особою громадянкою України ОСОБА_4 (Продавець), посвідченого 01 березня 2007 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про що зроблено запис в реєстрі за № 572 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 01 березня 2007 року за № 1943204 (витяг з Державного реєстру правочинів № 3634410, виданий приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6В.).

Відповідно до вимог частини першої статті 5 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час укладання іпотечного договору) предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Згідно вимог частини четвертої статті 334 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення оскаржуваного договору), на яку посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Оскільки державна реєстрація договору купівлі-продажу квартири від 01 березня 2007 року відбулася лише 13 березня 2007 року, то на час укладення іпотечного договору (01 березня 2007 року) ОСОБА_7 не набув права власності на цю квартиру і не мав права розпоряджатися нею, в тому числі передавати її в іпотеку. При цьому, позивач посилається на положення статті 317 ЦК України, згідно яких саме власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Обгрунтовуючи позов, позивач, посилаючись на частину першу статті 5 Закону України «Про іпотеку», робить висновок про те, що предметом іпотеки може бути виключно майно, яке належить іпотекодавцю на праві власності.

Такий висновок позивача суд визнає помилковим, враховуючи наступне.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору.

Згідно частини першої статті 5 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» іпотека виникає відповідно до цього Закону та Закону України «Про іпотеку» щодо нерухомого майна, об'єктів незавершеного будівництва та майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено.

Відповідно до частини пятої статті 5 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» іпотечний договір, предметом іпотеки за яким є нерухомість, що належить третім особам та стане власністю іпотекодавця після укладення такого договору, посвідчується нотаріусом до моменту оформлення права власності іпотекодавця на нерухомість.

Частиною шостою статті 5 цього ж Закону передбачено, що обтяження іпотекою нерухомого майна підлягає державній реєстрації в установленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору.

На відміну від положень Цивільного кодексу України про право власності, які щодо спірних правовідносин є загальними, стаття 5 Закону України «Про іпотеку» та стаття 5 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» є спеціальними нормами і саме вони підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Оскільки згадані спеціальні норми передбачають можливість укладення іпотечного договору не власником нерухомого майна, а особою, яка стане власником цього майна після укладення іпотечного договору, за умови документального підтвердження права на набуття у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому, що і мало місце при укладенні оспорюваного іпотечного договору № 09.06/01/І01/07-НВклн від 01 березня 2007 року, твердження позивача про недодержання сторонами в момент вчинення вказаного правочину вимог, які встановлені частиною першою статті 203 ЦК України, суд визнає недоведеними та безпідставними.

За встановлених по справі обставин, визнання відповідачем ОСОБА_5 позову суперечить закону, порушує права та інтереси іпотекодержателя, а тому не може бути прийняте судом.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6, публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», комунальне підприємство «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», реєстраційна служба Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, про визнання договору іпотеки недійсним відмовити повністю за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 07 вересня 2015 року.

Суддя: Куцоконь Ю.П.