Справа № 555/517/15-ц
Номер провадження 2/555/255/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2015 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельника В. Я.

при секретарі Лисенко О. Л.,

з участю сторін по справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 в позовній заяві від 16 березня 2015 року вказує, що у 2012 році познайомилася з ОСОБА_2 Підтримувала з ним близькі стосунки, а у 2013 році почали проживати однією сім'єю у її батьків в АДРЕСА_1 як чоловік і жінка.

У червні 2013 року вона завагітніла від відповідача, а ІНФОРМАЦІЯ_7 народила доньку ОСОБА_3. До моменту народження дитини відповідач не заперечував своє батьківство. Однак, відповідної заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану не подав, а тому запис про батьківство доньки було проведено на її прізвище відповідно до вимог ст. 135 ЦК України.

Проживали разом, але у квітні 2014 року, коли дитині виповнився один місяць, через постійні сварки припинили стосунки і проживають окремо.

На підставі ст. 128 СК України просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Городище Березнівського району Рівненської області, громадянина України, батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки АДРЕСА_1.

Крім цього, зазначає що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання обов'язку, що покладається на нього ст. 180 СК України і не надає допомоги на утримання своєї дитини, хоча має нерегулярний дохід і може таку допомогу як батько надавати.

У відповідності зі ст. 184 СК України просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 на її користь в розмірі 800 гривень щомісячно, допустивши негайне виконання судового рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць, стягнувши з нього також судові витрати в розмірі 243 гривні 60 копійок.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 з підстав наведених в позовній заяві підтримала заявлені нею вимоги.

Зазначила, що з червня 2013 року почали проживати з відповідачем однією сімє'ю. 1 липня 2013 року проводили з цього приводу вечоринку в будинку її батьків, після чого ОСОБА_2 почав постійно в неї проживати.

В період народження доньки він перебував на заробітках в м. Москві. По його приїзді у них виникли суперечки з приводу того, що вона без його відому і без вказання його батьком дитини провела реєстрацію народження доньки. Пояснила це тим, що працівники Тишицької сільської ради наполягали, щоб вона провела реєстрацію народження дитини, а відповідач у домовлений час з м. Москви не повернувся.

Відповідач є батьком її дитини, жити з ним разом вона наміру не має, але хоче щоб він був записаний батьком її доньки ОСОБА_3 без зміни її прізвища "ОСОБА_3" та сплачував аліменти на її утримання.

Вказала також, що дійсно в період вагітності їздила на заробітки в Полтаву, при цьому відповідач її не відпускав, зважаючи на її вагітність. Дійсно повідомляла його, що можливо вона не вагітна, оскільки на той час переконаною в цьому не була.

Просить її позовні вимоги в частині визнання за відповідачем батьківства задовольнити, погодилася із запереченням відповідача ОСОБА_2, що вказаний нею розмір аліментів в сумі 800 гривень в місяць для нього є завеликим.

Не заперечує щодо їх розміру в сумі 500 гривень в місяць.

Відповідач ОСОБА_2 в первинних своїх поясненнях показав, що він визнає дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, своєю донькою. Вказав, що спори з позивачкою ОСОБА_1 по приїзді його з Москви виникли через те, що вона не дочекалася його і він, як наслідок, не вказаний батьком дитини в її свідоцтві про народження.

Оскільки перед від'їздом на заробітки вона повідомляла його про те, що не вагітна, хотів би, щоб по справі все-таки було проведено судову генетичну експертизу, про що він зазначав в запереченні на позовну заяву, яка може бути проведена у м. Львові, а забір генетичного матеріалу міг би бути взятий в суді за нявності спеціально обладнаної для цього кімнати.

Позивач ОСОБА_1 з цього приводу зазначила, що дитині на даний час виповнилося один рік і два місяці, тому на проведення експертизи за межами м. Березне вона не погоджується.

В ході судового розгляду справи після наданої сторонам перерви для узгодження своїх позицій відповідач ОСОБА_2 погодився на завершення судового розгляду справи за наявних в ній доказів, на проведенні судової генетичної експертизи не наполягає. Він в повному обсязі визнав вимоги позивачки ОСОБА_1, зважаючи на її згоду зменшити розмір заявлених нею до стягнення з нього аліментів до 500 гривень в місяць.

У відповідності з ч.1 ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов потягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву.

Наслідки цього в ході судового засідання, як це передбачено ч.2 ст. 174 ЦПК України - запис його батьком дитини в актовому записі про її народження та можливість обрання за згодою сторін її прізвища при його оформленні органом державної реєстрації актів цивільного стану, що є підставою стягнення з нього аліментів на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, відповідачу ОСОБА_2 було роз'яснено.

Суд переконався, що відповідач добровільно визнав позовні вимоги ОСОБА_1 та повноважний на вчинення таких дій, таке його визнання не суперечить заону, не порушує його прав, свобод чи інтерсів інших осіб.

А згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Крім цього, суд зазначає, що надані позивачкою ОСОБА_1 докази і наведені у судовому засіданні факти, які не заперчив відповідач ОСОБА_2, повністю доводять її вимоги.

Актовий запис про народження ОСОБА_3 № 16 від 20 березня 2014 року свідчить, що народилася дитина позивачки ІНФОРМАЦІЯ_7 в АДРЕСА_1. Її батьком у ньому за вказівкою матері записано ОСОБА_4.

Тоді як частиною першою статті 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

А частиною першою статті 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

В судовому засіданні безспірно встановлено, що в період вагітності позивачки ОСОБА_1 і народження нею ІНФОРМАЦІЯ_7 дитини ОСОБА_3 сторони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, а відповідач ОСОБА_2 визавав себе батьком дитини, що відомо з пояснень сторін в судовому засіданні.

А згідно з ч.2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та з врахуванням роз'яснень, які місяться в пункті девятому Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " про те, що вiдповiдно достатей 213, 215 ЦПК рiшення щодо визнання батькiвства (материнства) має ґрунтуватися на всебiчно перевiрених судом даних, що пiдтверджують або спростовують заявленi вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - мiстити всi вiдомостi, необхiднi для реєстрацiї батькiвства (материнства) в органах РАЦС (прiзвище, iм'я та по батьковi матерi й батька, число, мiсяць i рiк їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено), суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1

Зважаючи на згоду відповідача ОСОБА_2 в частині вимог позивачки ОСОБА_1 про стягнення аліментів про їх сплату в розмірі 500 гривень в місяць, суд стягує з відповідача їх у вказаній сумі щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення нею з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, виходячи з вимог ст. ст. 180,184 СК України, щодо обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, сплачуючи аліменти в твердій грошовій сумі при наявності у них нерегулярного, мінливого заробітку, переконавшись, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на дитину в такому розмірі.

Судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок, сплачений позивачкою по вимогах про визнання батьківства, суд стягує з ОСОБА_2 на її користь, а по вимогах про стягнення аліментів, по яких вона звільнена від їх сплати по закону, - в такому ж розмірі в доход держави.

Керуючись ст. ст. 4-14,209,212-215,218 ЦПК України, ст. ст. 128,135,180-182,184,191 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки АДРЕСА_1, актовий запис про народження № 16 від 20 березня 2014 року, вчинений виконавчим комітетом Тишицької сільської ради Березнівського району Рівненської області, матір'ю якої є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянка України.

Стягувати з ОСОБА_2, уродженця с. Городище Березнівського району Рівненської області, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 16 березня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 в розмірі платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок з вимог про стягнення аліментів та 243 гривні 60 копійок на користь ОСОБА_1 з вимог про визнання батьківства.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд.

Суддя: Мельник В. Я.