АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2041/15 Головуючий 1 інст. - Назаренко О.В.
Справа № 635/8915/13-ц
Категорія: право власності Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Кіпенка І.С., Макарова Г.О.,

за участю секретаря Варюшичевої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та земельної ділянки; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ житлового будинку та земельної ділянки,

в с т а н о в и л а:

В вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та земельної ділянки.

На обґрунтування вказала, що вона є власницею ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель № 22, що розташовані по Удянській набережній в смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28 квітня 2005 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 487.

Власником іншої ? частин є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 13 лютого 2002 року державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-270, та договору дарування, посвідченого 03 квітня 2002 року державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-528.

Земельна ділянка за цією адресою знаходиться у їх спільному користуванні.

Будинок був розділений на дві частини, мав два виходи-входи. Вона користувалася кухнею 2-1 площею 6,60 кв. м.; ванною кімнатою 2-2 площею 4,50 кв. м.; коридором 2-1 площею 3,80 кв. м.; кімнатами 2-4 житловою площею 12,30 кв. м. та 2-5 житловою площею 9,90 кв. м.

На даний час цими приміщеннями перешкоджає користуватися відповідач.

Посилаючись на те, що між нею та ОСОБА_2 виникли неприязні стосунки, просила поділити житловий будинок з надвірними будівлями № 22 по Удянській набережній в смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області, в натурі, виділивши їй на ? належну частину у власність приміщення кухні 2-1 площею 6,60 кв. м.; ванної кімнати 2-2 площею 4,50 кв. м.; коридор 2-1 площею 3,80 кв. м.; кімнати 2-4 житловою площею 12,30 кв. м. та 2-5 житловою площею 9,90 кв. м., ганок «а-1» площею 1,60 кв. м. х 1.85 кв. м., а господарські будівлі льох літ. «Б», сарай літ. «В», очисну споруду літ. «Ж», колонки № 1, № 2, огорожі та ворота № 3, № 4, № 5 залишити в загальному користуванні.

В уточнених вимогах просила вирішити спір за другим варіантом судової будівельно-технічної експертизи № 39-14, складеного 20 жовтня 2014 року судовим експертом ОСОБА_4 А саме виділити їй: в основній частині житлового будинку літ. «А-1» - приміщення ванної 2-2 площею 4,50 кв. м., коридору 2-3 площею 3,80 кв. м., житлової кімнати 2-4 площею 12,30 кв. м., житлової кімнати 2-5 площею 9,90 кв. м.; у веранді літ. «а» - приміщення кухні 2-1 площею 6,60 кв. м., навіс літ. «а2»; по іншим будівлям та спорудам льох літ. «Б», сарай літ. «В», місцеві очисні споруди літ. «Ж», ? частину колодязю № 1, ? частину колодязю № 2, ? частину огорожі № 3, ? частину воріт огорожі № 4, ? частину огорожі № 5. Земельну ділянку залишити в спільному користуванні.

Відповідачі в особі свого представника позов не визнав, посилаючись на те, що приміщеннями, які просить позивачка виділити їй в користування, користується його сімя з 2003 року, цю частину будинку він переобладнав та газифікував за власні кошти, крім того за даною адресою ОСОБА_1 фактично не проживає.

В уточненому зустрічному позові просив вирішити спір за першим варіантом, виділивши йому в основній частині житлового будинку літ. «А-1» - приміщення ванної 2-2 площею 4,50 кв. м., коридору 2-3 площею 3,80 кв. м., житлової кімнати 2-4 площею 12,30 кв. м., житлової кімнати 2-5 площею 9,90 кв. м.; у веранді літ. «а» - приміщення кухні 2-1 площею 6,60 кв. м., навіс літ. «а2»; по іншим будівлям та спорудам сарай літ. «Г», вбиральню літ. «Д», місцеві очисні споруди літ. «Ж», ? частину колодязю № 1, ? частину колодязю № 2, ? частину огорожі № 3, ? частину воріт огорожі № 4, ? частину огорожі № 5. Крім того визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до даного варіанту.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2014 року в задоволенні позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, постановити нове рішення про задоволення позову за другим варіантом експертизи, згідно якого виділити належні приміщення як першому співвласникові.

ОСОБА_2 в запереченнях на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Спір виник з приводу користування домоволодінням № 22 по Удянській набережній в смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області, що належить сторонам на праві спільної часткової власності: ОСОБА_1 належить ? частина на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28 квітня 2005 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 487; ОСОБА_2 належить ? частина на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 13 лютого 2002 року державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-270, та договору дарування, посвідченого 03 квітня 2002 року державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-528.

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із даних положень, правовий режим спільної часткової власності визначається гл. 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Для зясування обставин, що мають значення для справи, судом призначалася будівельно-технічна експертиза.

За висновком судової будівельно-технічної експертизи № 39-14, складеного 20 жовтня 2014 року фізичною особою підприємцем, судовим експертом ОСОБА_4, можливі два варіанти розподілу будівель і споруд (у відповідності до ідеальних часток та з відступом від ідеальних часток співвласників) та два варіанти порядку користування земельною ділянкою у відповідності до запропонованих варіантів розподілу будівель (а. с. 101-115).

В уточнених вимогах ОСОБА_1 просила вирішити спір за другим варіантом судової будівельно-технічної експертизи № 39-14, складеного 20 жовтня 2014 року судовим експертом ОСОБА_4, та виділити їй як другому співвласнику, зокрема, в основній частині житлового будинку літ. «А-1» - приміщення ванної 2-2 площею 4,50 кв. м., коридору 2-3 площею 3,80 кв. м., житлової кімнати 2-4 площею 12,30 кв. м., житлової кімнати 2-5 площею 9,90 кв. м.; у веранді літ. «а» - приміщення кухні 2-1 площею 6,60 кв. м., навіс літ. «а2».

В уточненому зустрічному позові ОСОБА_2 просив вирішити спір за першим варіантом даної експертизи, виділивши йому як другому співвласнику ці ж самі приміщення та споруди.

В суді апеляційної інстанції сторони пояснили, що на даний час склався певний порядок користування житлом. Так, з 2003 року ОСОБА_2 з сімєю користується приміщеннями, які в натурі просить виділити позивачка. Зокрема, користується приміщеннями 2-3, 2-4, 1-7. Цю частину будинку він переобладнав та газифікував за власні кошти. Крім того за даною адресою ОСОБА_1 фактично не проживає з лютого 2014 року.

З огляду на це, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову в позові ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 щодо поділу житлового будинку та земельної ділянки.

Справа розглянута в межах заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги про вирішення спору за другим варіантом експертизи, згідно якого позивачці можливо виділити належні приміщення як першому співвласникові, не ґрунтуються на законі.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ч. 1 ст. 303 ЦК України).

В суді першої інстанції позивачка наполягала на вирішенні спору саме за другим варіантом судової будівельно-технічної експертизи № 39-14, складеного 20 жовтня 2014 року судовим експертом ОСОБА_4, та згідно уточнених вимог просила виділити їй як другому співвласнику відповідні приміщення та споруди.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 313, 307 ч. 1п. 1, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2014 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді