Справа № 509/911/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Мажар А.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2, який також є представником відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_4

до

ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5

про виселення,

ВСТАНОВИВ:

03.03.2015 року ОСОБА_4 звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про виселення, в обґрунтування якого зазначила, що 01.03.2006 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1., загальною площею 436,7 кв.м., житловою площею 148,9 кв.м., на земельній ділянці площею 1440 кв.м. 12.05.2011 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним було задоволено та визнано недійсним договір. 15.11.2011 року ухвалою апеляційного суду Одеської області рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.05.2011 року залишено без змін. У липні місяці 2014 року позивачу стало відомо, що вказане домоволодіння не було звільнено у добровільному порядку, а навпаки продовжують незаконно займати особи, які не мають на це ні яких прав, а саме ОСОБА_3 зі своєю сім'єю, чоловіком - ОСОБА_2 та братом - ОСОБА_7 Неодноразово, особисто вона, та через свого представника - ОСОБА_1 за довіреністю № 2239, намагалася потрапити у свій власний житловий будинок, але не змогли, оскільки були замінені замки. Намагались вирішити це питання у добровільному порядку, оскільки вона є повноправним володільцем даного будинку, пропонуючи відповідачам чи звільнити приміщення, чи сплачувати орендну плату за користування вказаним майном, але з боку відповідачів лунали лише образи та погрози. На даний час в провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.09.2014 року відкрито провадження у цивільній справі №509/3983/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про застосування наслідків недійсності правочину. Однією з позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 є повернення отриманих коштів згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, але, не зважаючи на це ОСОБА_3 зі своєю сім'єю не звільнила її домоволодіння. 14.02.2015 року вона була змушена звернутися з письмовою заявою до Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області стосовно вищевказаного, так як, у її домоволодінні знаходяться особи, які незаконно займають його, реалізуючи підприємницьку діяльність. Відповідачі знову відмовились звільняти приміщення у добровільному порядку, про що свідчить додана до позовної заяви відповідь РВ ГУМВС України на моє звернення, в якому вказано, що в ході відпрацювання даного матеріалу ознак складу злочину, передбаченого особливою частиною КК України встановлено не було. В даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини. Відповідачі своїми діями чинять їй перешкоду у користуванні власним помешканням. Ні яких правових підстав для знаходження відповідачів та займання підприємницькою діяльністю в її домоволодінні не має. Відповідачі не мають право на користування цим приміщенням. На підставі викладеного, з посиланням на ст.ст.9, 116, 158 ЖК України, ст.ст.311, 391 ЦК України позивач просить суд ухвалити рішення яким виселити: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 з житлового будинку АДРЕСА_1 та стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати згідно квитанції.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просить суд його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, який також є представником відповідача ОСОБА_3 за довіреністю, в судовому засіданні позов не визнав, просить суд у його задоволенні відмовити в повному обсязі, а також надав суду письмові заперечення на позов.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, але надав суду письмові заперечення на позов, відповідно до яких проти задоволення позову заперечує в повному обсязі, просив суд розглядати справу без його участі.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з письмовими запереченнями на позов, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов безпідставним, не обґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав:

Згідно з ч.1ст.60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як вбачається із правочину купівлі-продажу житлового будинку від 01.03.2006 року, укладеного між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Река Л.А., зареєстровано в реєстрі за № 771 (а.с.8), який у подальшому визнано недійсним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.05.2011 року (а.с.9-11), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.11.2011 року (а.с.12-14) - продавець передав спірний житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами на користь покупця на підставі оплатного правочину, одержавши за це грошові кошти, а набувач зареєстрував своє титульне право на житлове приміщення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.48-50, 51).

Згідно зі ст.655 ЦК України передбачають, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Реєстрація права власності на домоволодіння була проведена КП "Овідіопольське районне БТІ", що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 06.03.2006 року (а.с.51).

Вказані реєстраційні дії було проведено відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за № 157/6445, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно", записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно з Розділом II Прикінцеві та Перехідні Положення Закону України від 11.02.2010 року № 1878-VI державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна до 01.01.2013 року провадилась реєстраторами бюро технічної інвентаризації, створеними до набрання чинності цим Законом та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

У подальшому державним реєстратором Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області було перенесено запис з Реєстру до Державного реєстру прав, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.09.2014 року, індексний номер НОМЕР_2, запис про реєстрацію від 17.06.2013 року з відкриттям розділу, номер запису: НОМЕР_3 (стор. 2) (а.с.48-50).

На реалізацію вказаних законодавчих положень Порядок ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений Постановою КМУ від 26.10.2011 року № 1141, визначає, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст (п.41 означеного Порядку).

За змістом п.2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року № 3502/5, для внесення записів про скасування записів Державного реєстру прав заявник подає: - рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили,

- копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу. За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення записів про скасування державної реєстрації прав або рішення щодо відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав (п.2.10 Порядку).

Позивачем ОСОБА_4 та її представником не надано суду жодного належного доказу того, що вони звертались до Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області із заявою про скасування запису про право приватної власності за ОСОБА_3 на об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку з визнанням договору купівлі-продажу житлового будинку від 01.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Река Л.А., зареєстровано в реєстрі за № 771, - недійсним за судовим рішенням.

Таким чином, у розумінні ст.ст.316, 317 ЦК України ОСОБА_3 є власником спірного домоволодіння, адже право власності на нього в установленому законом порядку не скасовано, доказів про зворотне позивачкою не надано.

Згідно із ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Належних та допустимих доказів у підтвердження зареєстрованого у встановленому законом порядку права власності за позивачем на зазначений житловий будинок - суду не надано.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позивачем не надано доказів у підтвердження того, що їй належить право вимоги щодо виселення відповідачів.

За таких обставин звернення позивачки до суду з позовом є передчасним, що є підставою для відмови у позові.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.334, 391 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі до Овідіопольського районного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: А.І. Бочаров