Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1756/14-ц
Провадження № 2/280/142/15
РІШЕННЯ

Іменем України

28 квітня 2015 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі :

Головуючого - судді Василенка Р.О.

секретаря - Бех І.О.

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації та виселення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він на підставі договору дарування від 17.08.2007 року є власником 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1. В 2007 році маючи намір створити сім»ю позивач зареєстрував у вказаному будинку відповідачів ОСОБА_3 та її дочку ОСОБА_4 В подальшому спільне життя з відповідачкою ОСОБА_3 не склалось, в сім»ї виникали сварки і з січня місяця вони припинили відносини притаманні подружжю. На даний час відповідач ОСОБА_3 продовжує проживати в його будинку, чим перешкоджає йому вільно розпоряджатись та користуватись належним йому майном - вказаним будинком. Згідно ч.1 ст. 319, ч.1 ст. 321, ст. 391 ЦК України власник володіє, користується своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а також ст.ст. 381 ЦК України і ст. 150 ЖК України передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд, а тому відповідно просить усунути перешкоди в користуванні ним житловим будинком шляхом зняття з реєстрації та виселення відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і остання в будинку лише зареєстрована і ніколи не проживала і не проживає на даний час.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, суду пояснили, що позивач є власником будинку, на даний час з відповідачкою ОСОБА_3 не має наміру проживати, як чоловік і жінка, а тому просить виселити останню з його будинку, а також виселити ОСОБА_4, яка не проживала і не проживає в його будинку, а лише зареєстрована. Просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, суду пояснила, що вона проживає вже більше 8 років у спірному будинку як чоловік та жінка з позивачем, шлюб не реєстрували. Вона проживає в будинку з дозволу позивача і вселялась в будинок також з дозволу позивача. Їй на даний час нема де жити. Просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що вона лише зареєстрована у спірному будинку, однак не проживала та не проживає. Просить відмовити в задоволенні позову.

Допитані свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 суду пояснили, що будинок купував позивач.

Допитані свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 суду пояснили, що відповідач ОСОБА_3 проживала у спірному будинку разом із позивачем, доглядала за будинком та проживає на даний час.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши надані сторонами докази, на засадах змагальності, в межах позовних вимог, вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивач на підставі договору дарування від 17.08.2007 року є власником 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 З 2007 році у вказаному будинку з дозволу позивача зареєструвалась та проживає його співмешканка - відповідач по справі ОСОБА_3 (зареєстрована з 31.10.2007 року) з якою позивач проживав, як чоловік та жінка без шлюбу. Також з 2007 року у вказаному будинку з дозволу позивача зареєстрована відповідач ОСОБА_4, яка не проживала і не проживає у вказаному будинку. Вказані обставини сторонами визнаються та не оспорюються.

У відповідності до ч.1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

У відповідності до ст. 157 ЖК України членів сім"ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Однак, позивачем не вказано підстав, установлених законом, щодо виселення відповідачів. Посилання позивача на норми (ст.ст. 317, 319321, 391, 405 ЦК України) стосовно права власності в даному випадку не можуть бути застосовані до виниклих житлових правовідносин щодо виселення. Крім цього, відповідач ОСОБА_3 вселилась, зареєстрована і проживає у спірному будинку з дозволу позивача.

Стосовно відповідача ОСОБА_4, то остання у спірному будинку не проживала і не проживає, що сторони визнали, а тому відповідно вимоги про її виселення також є безпідставними.

Крім того, за позивачем зареєстроване право власності на 1/3 частину спірного житлового будинку, а не конкретну ізольовану квартиру у вказаному будинку, і в позовних вимогах позивач просить виселити відповідачів саме з вказаної частки житлового будинку, що також не дає можливості вирішити питання щодо виселення відповідачів.

Стосовно вимог про зняття з реєстрації, то такі вимоги є похідними від вимог про виселення або від втрати права користування житлом і відповідно задоволенню не підлягають. Крім того, питання зняття з реєстрації вирішує орган реєстрації на підставі рішення суду про виселення або визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Підстави та предмет позову не змінювались.

Таким чином, виходячи з викладеного, відсутні підстави для виселення відповідачів.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.109,157 ЖК України, керуючись ст.ст. 3,10,60,88,208,209,212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю 1/3 частиною житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 Житомирської області шляхом зняття з реєстрації та виселення - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р.О. Василенко