Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2015 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Якимець О.В.

з участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації вартості належної ? частки у праві власності на квартиру з переходом права власності на цю частку після сплати грошової компенсації,-

в с т а н о в и в :

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги уточнила. Остаточно просить суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 201 800 грн. грошової компенсації вартості належної їй ? частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 з переходом права власності на цю частку після повної сплати ОСОБА_4 вказаної грошової компенсації.

В судовому засіданні представник відповідача уточнені позовні вимоги позивача не визнав, вважає їх безпідставними та просить суд відмовити у їх задоволенні. Свої заперечення мотивує тим, що в його довірителя відсутня така сума коштів, яку бажає стягнути з нього позивач по справі. Він не перешкоджає користуватися позивачу спірною квартирою, а примусове стягнення грошової компенсації буде порушувати його законні права.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 була ОСОБА_5. 24 листопада 2012 року ОСОБА_5 померла, і спадкоємцями даної квартири власниками в рівних частках стали її сини ОСОБА_4 (відповідач по справі) та ОСОБА_6 (чоловік позивача по справі).

30 листопада 2013 року ОСОБА_6 помер.

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про право на спадщину за законом від 5 червня 2014 року, посвідченого ОСОБА_7, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за №522 (спадкова справа №4/2013) вбачається, що «на підставі статті 1261 ЦК України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 24 листопада 2012 року, був її син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, але у звязку з його смертю 30 липня 2013 року, згідно із статтею 1276 ЦК України спадщина переходить до його спадкоємця за законом дружини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: ? (однієї другої) частки квартири за номером 14, яка знаходиться в м.Рівне по вулиці Макарова, будинок 8, що підтверджується біржовою угодою купівлі-продажу нерухомості, зареєстрованою Рівненською товарною біржею 27 березня 1998 року за реєстраційним №566/98, зареєстрованою в Реєстрі прав власності на нерухоме майно Рівненським міським БТІ 5 жовтня 1998 року в реєстровій книзі під номером 84-183-2346.

Квартира, ? частка якої спадкується, складається з однієї жилої кімнати, житловою площею 17,4 кв.м., загальною площею 34,7 кв.м.

З дослідженого в судовому засіданні висновку №Е-07/15 судової будівельно-технічної експертизи від 15 травня 2015 року, виконаної судовим експертом приватним підприємцем ОСОБА_8 вбачається, що ринкова вартість квартири №14, розташованої в житловому будинку №8 по вулиці Макарова в м.Рівне станом на 14 травня 2015 року становить 403 600 (чотириста три тисячі шістсот) гривень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частики із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу) співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

У відповідності до ст.183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, а неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Як встановлено в судовому засіданні, спірна квартира є неподільною річчю.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 проти позовних вимог заперечував посилаючись на відсутність у нього таких коштів, скрутне матеріальне становище.

В судовому засіданні представник позивача не навела належних та допустимих доказів про наявність обєктивної можливості відповідача виплатити її довірительці грошову компенсацію в сумі, яку вона бажає.

Враховуючи заперечення представника відповідача про відсутність у його довірителя таких грошових коштів, суд вважає, що може привезти у майбутньому до примусового виконання рішення суду шляхом продажу квартири.

Крім того, ОСОБА_4 не надав згоди викупу у ОСОБА_3 її частки у праві часткової власності на квартиру, а примушувати до цього, на думку суду, є порушенням прав відповідача, оскільки законодавством не передбачено можливість набуття права власності в примусовому порядку за відсутністю тих юридично важливих обставин, які передбачені диспозицією зазначеної правової норми.

Аналізуючи встановлені обставини та доводи позивача, суд приймає заперечення відповідача щодо неспроможності сплати позивачу компенсації за її частку у спірній квартирі, звертає увагу на те, що виплата компенсації частки майна, яке є спільною частковою власністю, можливе лише за згодою особи, з якої вказана компенсація вимагається, також що в примусовому порядку права власності чинним законодавством не передбачено.

Тому, з цих підстав у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,212,213,215,294 ЦПК України, ст.ст.183,364 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації вартості належної ? частки у праві власності на квартиру з переходом права власності на цю частку після сплати грошової компенсації відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :