РІШЕННЯ

іменем України

"23" квітня 2015 р. 145/437/15-ц

2/145/352/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 10 серпня 2013 року вона уклала шлюб з Відповідачем у даній справі, який вони зареєстрували у виконавчому комітеті Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 66.

В шлюбі в них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак подружнє життя у них не склалося через різні погляди на спосіб життя, ведення спільного господарства, тощо. У зв'язку з цим вони з відповідачем припинили шлюбні стосунки.

Непорозуміння між ними призвели до того, що Відповідач взагалі перестав цікавитись справами їх сім'ї, починаючи з 27 липня 2013 року з сім'єю не проживає, жодної допомоги у веденні спільного господарства не надає.

Таким чином їх сім'я припинила існування, взаємні почуття та довіру один до одного вони втратили.

Статтею 112 Сімейного кодексу України регламентовано підстави для розірвання шлюбу, зокрема такі, за яких подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя.

Оскільки вони протягом останнього часу практично не спілкуються один з одним, Відповідач справами своєї сім'ї не цікавиться, участі у веденні спільного господарства не приймає, вважає, що їх шлюб фактично розпався, в його збереженні немає жодного сенсу.

Зазначені обставини суперечать її інтересам і за таких обставин збереження шлюбу є недоцільним.

Вона неодноразово зверталась до Відповідача з пропозицією про розірвання шлюбу, однак він на розірвання шлюбу не погоджується. Вона вважає, що такі дії Відповідача порушують її права та інтереси.

Їх син після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею.

Крім того, після припинення спільного проживання їх син залишився проживати з нею та перебуває на її утриманні.

Відповідач по справі участі у вихованні дитини не приймає, матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча зобов'язаний піклуватись про нього.

Таким чином Відповідач як батько їх неповнолітнього сина зобов'язаний утримувати його до досягнення ним повноліття. Вона неодноразово намагалась вирішити з ним питання про надання їй допомоги на утримання дитини, однак даного обов'язку він добровільно не виконує, згоди між ними щодо участі відповідача в утриманні сина не досягнуто, тому вона змушена звернутись до суду із даним позовом.

На даний час вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує допомогу при народженні дитини та допомогу по догляду за дитиною до досягнення неї трирічного віку в розмірі 860,00 грн., інших джерел надходжень коштів не має, підсобного господарства не веде, відтак їй важко самій утримувати сина.

Відповідач по справі постійного місця роботи не має, однак працездатний, отримує дохід, відтак він спроможний надавати кошти на утримання їх сина ОСОБА_4.

Оскільки в даний час дохід відповідача є мінливим, нерегулярним, вважає, що розмір аліментів доцільно визначити відповідно до ч.І ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі.

Просить розірвати шлюб.

Після розірвання шлюбу залишити їй її шлюбне прізвище «Стаднік».

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на її користь на утримання їх неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 гривень щомісячно, починаючи стягувати з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення ним повноліття.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

Позовні вимоги в частині стягнення аліментів змінила, просить стягувати аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 змінені позовні вимоги визнав.

Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних відстав.

10.08.2013 року сторони зареєстрували шлюб.

10.01.2014 р. у них народився син ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.7).

Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою виконкому Довгополівської сільської ради № 238 від 16.03.2015 р. (а.с. 8), випискою з домової книги № 02-18/85 від 10.03.2015 р. (а.с. 9), актом обстеження житлово-побутових умов (а.с. 10).

Відповідач не працює, однак працездатний.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття .

Відповідно до ст.11 Закону України „Про охорону дитинства мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, врахувавши матеріальний та сімейний стан сторін, суд вважає, що позов про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі та про розірвання шлюбу є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 110-112, 113, 180-182, 184 СК України, керуючись ст.ст.10,11, 60, 88, 212-215, 223, 367 ЦПК України, суд , -

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Шлюб, зареєстрований 10.08.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у виконкомі Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 66, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Стаднік».

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно, починаючи з 26.03.2015 р. до досягнення ним повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський райсуд протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.