Яготинський районний суд Київської області
РІШЕННЯ Іменем України

Справа № 382/1315/15-ц

Провадження № 2/382/465/15

27 липня 2015 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Чемерис С.О.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про перерахунок суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних, моральної шкоди та стягнення цих сум,

Встановив

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про перерахунок суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних, моральної шкоди та стягнення цих сум, в котрій зазначив, що 28 вересня 2008 року між ним та відповідачкою був укладений письмовий договір позики грошових коштів в сумі 250 000 грн. строком на 3 роки, про що нею була складена розписка. Згідно даного договору, відповідачка зобов"язувалась повернути борг до 28 вересня 2011 року. Свої зобов"язання відповідачка не виконала, борг йому не повернула. Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 2 жовтня 2012 року стягнуто на його користь з ОСОБА_3 суму позики в розмірі 250 000 грн. Рішення набрало законної сили 12.10.2012 року. Після набрання рішенням суду законної сили відповідачка добровільно частково виконала його, повернувши йому суму боргу в розмірі 200 000 грн. Залишок боргу залишився в розмірі 50 000 грн. Але в день повернення боргу відповідачка взяла у нього в борг суму в розмірі 170 000 грн., про що останньою була складена розписка. Згідно даної розписки, ОСОБА_3 зобов"язувалася добровільно провести розрахунок по залишку боргу в розмірі 50 000 грн., згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 2 жовтня 2012 року, а також повернути позичені кошти в розмірі 170 000 гривень в строк до 1 травня 2014 року, а у разі порушення виконання умов договору зобов"язувалась сплатити йому моральну шкоду в розмірі 500 000 грн. На даний час ОСОБА_3, незважаючи на часткове виконання нею рішення Яготинського районного суду Київської області від 2 жовтня 2012 року, а також на його неодноразові звернення про повернення боргу за договором позики від 2 листопада 2012 року, не виконує взяті на себе зобов"язання. На даний час сума боргу ОСОБА_3 згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 2 жовтня 2012 року з урахуванням часткового погашення складає 50 000 грн. В узагальненні Верховного Суду України «Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві» суд вказав, що підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК, суди повинні врахувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції має розраховуватися на підставі індексу інфляції за кожен місяць(рік) прострочення, незалежно від того, чи був у певний період інфляції менший одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий курєр». При цьому, сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Це також визначено постановою Вищого господарського суду України від 05.04.2011 р. № 23/466 та листом Верховного Суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» від 03.04.1997 р. № б2-07р. Зважаючи, що за вказаний період часу гроші в розмірі 50 000 грн., надані відповідачці в користування, піддалися знеціненню внаслідок інфляції, починаючи з 28 вересня 2011 року, тому з урахуванням індексу інфляції підлягає стягненню сума, що дорівнює 79 300 гривень (50 000 грн. + 29 300 грн. = 79 300 грн.) Загальна сума коштів у розмірі, що підлягає до виплати становить 79 300 гривень, яка утворилася внаслідок заборгованості та знецінення через інфляцію залишку присудженої суми у розмірі 50 000,00 гривень. Крім того, враховуючи ту обставину, що відповідачка забовязувалася в строк до 01 травня 2014 року повернути борг за договором позики від 02.11.2012 року в розмірі 170 000 гривень, а у випадку неповернення вказаного боргу зобовязувалась сплатити моральну шкоду в розмірі 500 000 грн., вважає за можливе стягнути з відповідачки суму в розмірі 670 000 гривень, тобто суму неповернутого боргу та моральну шкоду за невиконання умов договору. В силу ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею її цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів (частина 2 статті 509 ЦК України). Зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (частина 1 статті 598 ЦК України). Ці підстави зазначені в статтях 599, 600, 601,604-609 ЦК України, в яких не передбачено такої підстави припинення зобов'язання, як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора. За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснено, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України. Просив стягнути з відповідачки на його користь загальну суму коштів у розмірі 29 300 гривень, яка утворилася внаслідок заборгованості та знецінення через інфляцію частково присудженої суми, що підлягає до виплати, борг у розмірі 170 000 гривень, а також стягнути суму у розмірі 500 000 гривень в якості моральної шкоди за невиконання умов договору позики.

В судове засідання позивач не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідачка в судове засідання не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, та про визнання позову.

Перевіривши матеріали справи, враховуючи, що відповідачка позов визнала, та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 174 ЦПК України, ст.ст. 509,598,599,600,601,604-610,611,625,1049 ЦК України, суд

Вирішив:

ОСОБА_4 Васильовича до ОСОБА_3 про перерахунок суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних, моральної шкоди та стягнення цих сум, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 загальну суму коштів у розмірі 29 300 (двадцять дев"ять тисяч триста) гривень, яка утворилася внаслідок заборгованості та знецінення через інфляцію частково присудженої суми, що підлягає до виплати.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 170 (сто сімдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 500 (п"ятсот тисяч) гривень моральної шкоди за невиконання умов договору позики.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Литвин Л.І.