Провадження № 2/641/874/2015 Справа № 641/935/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого судді Мельник І.М.

при секретарі Бєловій А.М.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_3, про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить стягувати з ОСОБА_4 на її користь аліменти на доньку ОСОБА_5 у твердій грошовій суму у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_4.

Від шлюбу має дитину доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В лютому 2015 року позивач та відповідач розірвали стосунки, після чого малолітня донька залишилась мешкати разом з позивачкою, та повністю перебуває на її утриманні, відповідач у свою чергу матеріальну допомогу на утримання дитини надає, проте не достатньо, а саме позивачка вказала, що відповідач через свою матір за три місяці передав їй кошти для дитини, усього на загальну суму у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень, взуття та одяг для дитини, подарувала бабуся матір її чоловіка.

Також зазначила, що малолітня ОСОБА_5, є інвалідом дитинства потребує щоденного вживання дорогих медичних препаратів, в звязку з тяжким перебігом захворювання дуже часто потрапляє до реанімації та лікарень, що потребує наявності у позивачки грошових коштів для можливості негайної госпіталізації малолітньої дитини.

Крім того зазначила, що дитина має вади розвитку, що вимагає постійних матеріальних витрат, проведення необхідних аналізів, огляд спеціалістів та проходження реабілітації в медичних закладах.

Позивач вказала, що отримує допомогу на дитину від держави щомісячно у розмірі 1 180,30 (одна тисяча сто вісімдесят) гривень 30 (тридцять) копійок.

Зауважила, що відповідач нікому не сплачує аліменти, є працездатним, проте офіційно ніде не працює, однак їй відомо, що ОСОБА_4 працює, проте офіційно не оформлений.

Розмір заявлених нею вимог, а саме 4 000 (чотири тисячі) гривень вона врахувала як такі, які щомісяця витрачається на продукти харчування за призначенням малолітньої дитині спеціальної дієти лікарями, так як дитина має складне захворювання нирок, а саме дієтичне м'ясо птиці, кроля, спеціальне дитяче молочне харчування, що в свою чергу є значно дорожчим, фрукти та овочі.

Крім того в звязку з фізичними вадами дитини вона потребує спеціального процесу приготування їжі та спеціального процесу прийому їжі, також позивач врахувала засоби гігієни, так як дитина самостійно не пересувається, більшу частину часу перебуває у лежачому стані, в звязку з чим необхідна значна кількість памперсів, на які за місяць позивачка витрачає близько 2000 (двох тисяч) гривень,та зазначила, що дитина потребує посиленої уваги та догляду з її боку.

Також позивачка вказала, що близько 1000 (одна тисяча) гривень витрачається на поїздки до лікарів, саме на індивідуальному транспорті, так як у звязку з наявністю у дитини епілепсійних приступів та за рекомендацією лікарів, вона не може пересуватись з малолітньою дитиною на громадському транспорті, проходження дитиною реабілітації, витрати повязані з перебуванням дитини у реанімації та лікарні, до яких дитина потрапляє щомісячно через приступи епілепсії, що потребує необхідності мати кошти для можливої негайної медичної допомоги, бо за інших умов можуть настати тяжкі наслідки.

Крім того позивачка пояснила, що у звязку із необхідністю догляду, якого потребує малолітня ОСОБА_5, вона не має змоги працевлаштуватись на роботу, для того щоб отримувати додаткові кошти на утримання дитини.

Також позивач вказала, що на даний час за своїм місцем реєстрації і місцем реєстрації дитини вона не мешкає, так як після розірвання шлюбу її чоловік поїхав з квартири де вони раніше мешкали однією родиною, а з матірю чоловіка, склались неприязні відносини, у звязку з чим вона вимушена була виїхати з квартири разом з малолітньою дитиною інвалідом дитинства та винаймати житло, в наслідок чого нести додаткові витрати.

Третя особа і представники відповідача, у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, вказавши, що відповідач не має постійного місця роботи, не є фізичною особою підприємцем, та має мінливий, нерегулярний дохід, що не може забезпечити сплату вимог заявлених в позові, також вказали, що відповідач виїхав до Російської Федерації в пошуках роботи, щоб отримати можливість надавати належне утримання своїй дитині ОСОБА_5, також вказали, що відповідач сам потребує грошової підтримки у чужій країні, яку йому надають батьки, та вважають, що розмір аліментів не утримання малолітньої дитини інваліда дитинства повинен становити 1000 (одну тисячу) гривень щомісячно.

Також третя особа і представники відповідача, зазначили, що відповідач через свою матір передав позивачці кошти для дитини, одяг, взуття, а 08.02.20145 року позивачці було передано через матір відповідача 1000 (одну тисячу) гривень та 18.03.2015 року через ПАТ КБ «Приватбанк» перерахована на картковий рахунок відповідача 1000 (одну тисячу) гривень.

Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

06.05.2011 року народилась ОСОБА_5, про що відділом реєстрації актів громадянського стану по м. Харкову Харківського управління юстиції в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 1907 (свідоцтво про народження серія 1-ВЛ № 239519).

У свідоцтві про народження малолітньої ОСОБА_5 батьками вказані ОСОБА_4 батько, та ОСОБА_1 матір.

Малолітня ОСОБА_5, відповідно до висновку на дитину інваліда віком до 18 років № 139 департаменту охорони здоровя Харківської міської ради комунальний заклад охорони здоровя Харківської міської дитячої поліклініки №1 від 24.12.2012 року, також має хронічне захворювання нирок другого ступеню, потребує спеціального дорогого дієтичного харчування.

Також судом встановлено, що позивачка отримує допомогу на дитину від держави щомісячно у розмірі 1 180,30 (одна тисяча сто вісімдесят) гривень 30 (тридцять) копійок, до її повноліття.

В судовому засіданні третьою особою, представниками відповідачів не спростовано, та не надано жодних доказів які спростовують доводи позивача щодо витрат які несене позивач по догляду за дитиною, а саме витрати які несе позивач що повязані з лікуванням дитини, необхідності виключних продуктів харчування та спеціального процесу приготування їжі, у звязку з наявним захворюванням у дитини, не спростовані доводи позивача, щодо витрати які несе позивач, які повязані з витратами на побутові потреби малолітньої ОСОБА_5 дитини інваліда дитинства, та не спростовані доводи позивача щодо витрат повязаних з реабілітацією дитини.

Судом встановлено, що відповідно до договору про найм житлового приміщення від 01.03.2015 року, позивачка щомісячно додатково повинна витрачати на оренду квартири грошову суму у розмірі 2 800 (дві тисячі вісімсот) гривень, та окремо сплачувати за спожиту електроенергію, телефон та за користування інтернетом.

Крім того, представниками відповідача не спростовано проживання позивачки та малолітньої дитини ОСОБА_5 в найманому житлі, що в свою чергу також є витратами, які несе позивач по догляду за дитиною.

Так суд вважає вимоги викладені позивачкою в позовній заяві, такими які найшли своє обґрунтування і підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Посилання представників відповідача, на те що відповідач не має постійного та стабільного заробітку, офіційно ніде не працевлаштований, на даний час перебуває за межами України, не звільняють його від обовязків, що повязані з вихованням та утриманням малолітньої ОСОБА_5 інваліда дитинства.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до Постанови Пленуми № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року,вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, працездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України, батьки зобовязані піклуватись про стан здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до положень ч.1 ст.184 СК України, визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ч.1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимого про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Так судом встановлено що малолітня ОСОБА_5 є інвалідом дитинства, потребує підвищеного догляду зі сторони матері з якою мешкає та перебуває на її утримання, в свою чергу матір малолітньої ОСОБА_5, позбавлена можливості щодо працевлаштування у звязку з тим, що дитина є інвалідом дитинства, самостійно не пересувається, не приймає їжі, увесь свій час вона присвячує догляду та опіки за дитиною.

Крім того, дитина потребує медичного догляду, а саме гострої необхідності періодично відвідувати лікарняні заклади, перебувати в лікарні при проходженні реабілітації, з наявною хворобою у дитини матір ОСОБА_1 вимушена відвідувати медичні установи, саме за допомогою пересування на таксі, вона позбавлена можливості користуватись громадським транспортом.

Перебування дитини в звязку з наявною в неї хворобою у медичних закладах та проходження реабілітації, потребують значних матеріальних витрат.

Стаття 191 Сімейногао кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ч.2 ст. 150, ст. 180, ст. 181 ст. 182, ч.1ст. 184, ч.1 ст.185, ст. 191СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_5 у твердій грошові сумі у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривні, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.02.2015 року.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги у 10-ти денний строк починаючи з наступного дня після проголошення рішення.

Суддя:

ОСОБА_6