Справа № 209/1616/13-ц
Провадження № 4-с/209/12/15
У Х В А Л А

08 травня 2015 року м. Дніпродзержинськ

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Замкової Я.В.

за участі секретаря Шепель О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить: витребувати ІПН ОСОБА_2 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди здоров'ю завданої злочином; видати належним чином оформлений виконавчий лист по судовому рішенню від 03.10.2014 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди здоров'ю завданої злочином; відмінити постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

В обґрунтування заяви зазначив, що 26.03.2015 року Дніпровським ВДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції йому був повернутий виконавчий лист №209/1616 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь матеріальної шкоди в сумі 9695 грн.77 коп.; моральної шкоди 20000 грн. у зв'язку з заподіянням йому шкоди здоров'ю під час скоєння злочину, який був виданий Дніпровським районним судом 25.11.2014 року. Вказує, що виконавча служба відмовила йому у виконанні судового рішення по справі №209/1616/13-ц від 03.10.2013 року на підставі п.5 ч.1 ст. 47, ст.50 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки ІПН відповідача зазначений судом у виконавчому листі, не відповідає дійсності, і згідно з цим, виконавча служба не має змоги виконати рішення суду. Вважає, що судовий виконавець не правомірно мотивує повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки особа боржника встановлена і ОСОБА_2 з'явився за викликом до ДВС, відповідача адреса вказана в виконавчому листу - вірна.

Після відкриття провадження у справі, 22.04.2015 року ОСОБА_1 подав доповнену заяву, в якій просив винести рішення про витребування ІПН ОСОБА_2 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди здоров'ю завданої злочином, з Дніпродзержинської ОДПІ; видати виконавчий лист по судовому рішенню від 03.10.2013 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди здоров'ю завданої злочином, належним чином оформлений з достовірними даними (вірним ІПН боржника).

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав свою первісну заяву в частині відміни постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, від інших заяв відмовився.

Представник Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції, державний виконавець Волох О.В. в судовому засіданні не визнала заявлені ОСОБА_1 вимоги, заперечувала проти задоволення скарги. Пояснила, що виконавчий лист було повернуто ОСОБА_1 у звязку з тим, що у виконавчому листі не було зазначено яким злочином ОСОБА_1 було спричинено матеріальну та моральну шкоду, що стало підставою для повернення виконавчого листа. Крім того, у виконавчому листі були відсутні достовірні відомості про ІПН боржника.

Вивчивши скаргу та матеріали справи, суд встановив наступні обставини та виниклі відповідно до них спірні правовідносини.

03.10.2013 року заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська по цивільній справі № 209/1616/13-ц, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої злочином. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 9695,77 грн., моральну шкоду 20000 грн.

25.11.2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська було видано виконавчий лист № 209/1616/13-ц на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.10.2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої злочином.

19.03.2015 року постановою державного виконавця Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ ОСОБА_3 виконавчий лист № 209/1616/13-ц від 25.11.2014 року виданий Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська, був повернутий стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки вказаний у виконавчому листі РНОКПП не відповідає інформації, яка міститься у ДРФО, та належить ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Згідно ч. 1 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.384 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 " Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, про неправомірність винесення державним виконавцем постанови про повернення стягувачу виконавчого документу, оскільки 19.03.2015 року постановою державного виконавця Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ ОСОБА_3 виконавчий лист № 209/1616/13-ц від 25.11.2014 року виданий Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська, був повернутий стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", у звязку з тим, що вказаний у виконавчому листі РНОКПП не відповідає інформації, яка міститься у ДРФО, та належить іншій особі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" повернення виконавчого документа з цих підстав не передбачене. Крім того виконавчі листи про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я не підлягають поверненню.

Таким чином, судом встановлено, що державним виконавцем порушено вимоги п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", а тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції - задовольнити.

Скасувати постанову серії ВП № 46035519 державного виконавця Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 19 березня 2015 року про повернення виконавчого документу стягувачу.

Відновити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 209/1616/13-ц по цивільній справі за позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої злочином.

Ухвала суду може бути оскаржена в 5-денний строк з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя Я.В. Замкова