У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді: Максимчук З.М.,

суддів: Ковальчук Н.М., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання - Пиляй І.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 липня 2014 року в справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Мельника Віталія Віталійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні - ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду від 22.07.2014 року подання державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 задоволено: обмежено право виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_1, виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області до виконання ним своїх зобов»язань за рішенням суду.

В поданій на ухвалу апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає її незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права.

Вказує, що в порушення вимог ч.2 ст.6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та п.18 ч.3 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження" державним виконавцем не надано жодних доказів, що боржник чинить перепони у виконанні рішення суду та ухиляється від виконання рішення. За таких обставин у суду не було підстав для обмеження його у виїзді за кордон, оскільки таке обмеження суперечить ст. 2 Протоколу № 4 доКонвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України.

Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні подання відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.________________________________________________________________________________

Справа № 569/11486/14-ц Головуючий у суді 1 інстанції - Денисюк П.Д.

Провадження № 22-ц/787/952/2015 Суддя-доповідач - Максимчук З.М.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у відділі державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження по виконавчому листі № 1715/22803/12 від 03.06.2013 року, виданого Рівненським міським судом про солідарне стягнення із ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Індустріалбанк» заборгованості за кредитним договором № КRІ № 0800/421/07 від 13 серпня 2007 року в розмірі 763 765,99 гривень, яка складається із:- 396 532,73 гривень - заборгованості по тілу кредиту; 84393,61 гривень - заборгованості по простроченому тілу кредиту; - 90 730,78 гривень заборгованості за простроченими відсотками; - 4 842,64 гривень заборгованості по простроченим відсоткам за період з 01.12.2012 по 29.12.2012 року; 57 649,97 гривень - пені за порушення умов договору; 129 616,26 гривень - штрафу.

18.07.2014 року державний виконавець звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України .

Як на підставу для задоволення подання про обмеження боржника у виїзді за межі України, державний виконавець покликався на відсутність інформації про останнє місце роботи, відсутність відомостей про речові права на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, його відсутність за останньою відомою адресою проживання по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" та ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Ухилення від виконання зобов»язань означає такі дії боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним обов»язків.

Невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами: відсутністю майна, роботи, у зв»язку з чим, саме по собі невиконання обов'язку боржником не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Звертаючись 18.07.2014 р. до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, державний виконавець відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції Мельник В.В. не надав належних доказів щодо навмисного чи свідомого ухилення боржника від виконання свого зобов'язання, зокрема, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або боржник безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця. Відсутні такі докази і у матеріалах справи.

Наявні у матеріалах справи відповіді Пенсійного фонду України про відсутність інформації про осіб боржників, які отримують пенсію та про останнє місце роботи боржника, а також акт державного виконавця від 03.07.2013 року про відсутність ОСОБА_1 за останнім відомим місцем його мешкання не свідчать про свідоме ухилення ОСОБА_1 від виконання обов'язків по сплаті боргу.

Як пояснив в судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 квартира за адресою АДРЕСА_1 дійсно продана родичами ОСОБА_1, а всі кошти від продажу направлені для погашення заборгованості.

Крім того, надана Державною податковою службою України відповідь від 18.06.2014 року та від 16.06.2014 року сама по собі не є доказом навмисного ухилення останнього від виконання рішення суду щодо стягнення з нього боргу.

Інших доказів щодо будь-яких навмисних та свідомих дій ОСОБА_1, спрямованих на невиконання зобов"язань по виконанню рішення суду, державним виконавцем не надано та судом не здобуто.

Враховуючи наведене, постановлена місцевим судом ухвала про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон підлягає скасуванню, а подання державного виконавця - залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313-315 ЦПК України , колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 липня 2014 року скасувати.

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні - ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: З.М.Максимчук

Судді: Н.М.Ковальчук

Ю.М.Рожин