Справа № 128/1049/15-ц
27 квітня 2015 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді Карпінської Ю.Ф.,
при секретарі Воробей В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
25.03.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 07.08.2006 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилась дочка ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_5 року народилась дочка ОСОБА_4, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не бажає. Позивач в позові також зазначає, що відповідач працює, проте місце його роботи їй не відоме, фізично здоровий, інших утриманців не має, а тому він може сплачувати аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. (по 600 грн. на кожну дитину), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для визначеної вікової групи, в зв'язку з чим вона звернулась з вказаним позовом до суду.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, разом з позовом подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити, у випадку неявки відповідача просить винести заочне рішення.
Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 повторно (14.04.2015 року та 27.04.2015 року) в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоч про час і місце судового розгляду справи повідомлявся судом у встановленому порядку, шляхом направлення судових повісток за місцем його реєстрації, що підтверджується матеріалами справи.
Враховуючи зазначене, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Врахувавши думку та позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку.
Згідно позовної заяви, з 07.08.2006 року позивач ОСОБА_1 перебуває з відповідачем ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі.
Судом встановлено, що в сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилась дочка ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_5 року народилась дочка ОСОБА_4, батьком яких є відповідач ОСОБА_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 20.10.2006 року та серії НОМЕР_2 від 12.05.2011 року (а.с. 6, 7).
Згідно позовної заяви відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до довідки № 84, виданої виконкомом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області 19.01.2015 року, діти сторін проживають з матір'ю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні (а.с. 4).
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття.
Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.
Визначаючи розмір аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, які здорові та перебувають на утриманні матері.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Тому, зважаючи на те, що відповідач, будучи повідомленим належним чином про час і місце судового засідання, до суду не з'явився та не надав суду відповідних даних на підтвердження стану свого здоров'я та матеріального становища, які б підтверджували неможливість сплати ним аліментів саме в такому розмірі, в якому просить стягнути з нього позивач, суд враховує наявні в позовній заяві відомості про нього, а саме: що відповідач фізично здоровий, працездатний, інших утриманців не має, та приходить до висновку, що розумним і справедливим буде розмір аліментів на утримання двох дітей, визначений позивачем у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. (по 600 грн. на кожну дитину) щомісячно до досягнення старшою дочкою повноліття.
Однак, враховуючи, що згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не поширюється на присудження аліментів в твердій грошовій сумі, згідно ст. 184 СК України, позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави - судові витрати, які складаються із суми судового збору, від сплати яких звільнено позивача, а на користь позивача - витрати за надання правової допомоги.
Відповідно до квитанції № 73 від 26.01.2015 року за надання правової допомоги позивач сплатила адвокату кошти в сумі 150 грн. (а.с. 8).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180 - 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 158, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 25 березня 2015 року, і до досягнення старшою дочкою ОСОБА_3 повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп., а на користь ОСОБА_1 витрати за надання правової допомоги в розмірі 150 (сто п'ятдесят) грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська