Справа № 502/1524/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кітреску О.М.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому вказала та в судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Кілійського районного суду від 08.07.1999 року з відповідача стягувались аліменти у розмірі ? частки заробітку на утримання спільної дитини - ОСОБА_4 до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7. Після закінчення школи, ОСОБА_4 продовжив навчання в Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова, де навчається на першому курсі на контрактній формі навчання, в зв'язку з чим стипендію не отримує, а за його навчання згідно договору з навчальним закладом необхідно сплатити 34 545 гривень, з яких за перший курс навчання сплачено 7417 гривень. Крім того, оскільки дитина проживає у гуртожитку, за перший рік проживання у ньому позивач сплатила 2670 гривень. Позивач, як його мати, не має матеріальної можливості самостійно утримувати повнолітнього сина-студента, який в зв'язку з навчанням не може утримувати себе самостійно та потребує матеріальної допомоги, в зв'язку з чим просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь половину вартості контракту за навчання ОСОБА_4 у розмірі 17 227 гривень та половину вартості оплати за гуртожиток за п'ять років в сумі 6675 гривень, всього 23 902 гривні, які сплачувати на протязі 4 років до закінчення навчання щомісячно в сумі 498,95 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково та пояснив, що він офіційно не працевлаштований, наразі має іншу родину та на його утриманні знаходиться дитина-інвалід ОСОБА_6, а також син ОСОБА_7, на утримання яких він також щомісячно добровільно перераховує кошти. Зазначив, що у зв'язку з викладеним, має можливість сплачувати щомісячно не більше 300 гривень в якості додаткових витрат на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим 22.07.1997 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району Одеської області, актовий запис за № 169.

На підставі виконавчого листа, виданого 07.05.2003 року у справі № 2-767-1999, з ОСОБА_2 стягувались на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? заробітної плати щомісячно, починаючи з 25.06.1999 р. до ІНФОРМАЦІЯ_7

Як зазначено в довідці, виданій 17.06.2015 року за № 182, ОСОБА_4 є студентом 1 курсу денної форми навчання Інституту соціальних наук Одеського національного університету імені І.І. Мечникова. Контрактна форма навчання. Період навчання: 01.09.2014 по 30.06.2018 р.р.

Згідно договору № 33-1-161-2014 про індивідуальну підготовку бакалавра, укладеного між Одеським національним університетом імені І.І. Мечникова та замовником ОСОБА_1, замовник зобов'язався сплачувати вартість освітньої послуги студенту ОСОБА_4, загальна вартість якої становить 34 454 гривні, в тому числі 7417 гривень за 1-й рік навчання.

Відповідно до квитанції № ПН775389Р ОСОБА_4 було сплачено 27.08.2014 року 3708,50 гривень на користь ОНУ імені І.І. Мечникова за навчання 1-й курс 1-й семестр.

Відповідно до квитанції № ОСОБА_4 було сплачено 06.02.2015 року 3708,50 гривень на користь ОНУ імені І.І. Мечникова за навчання 2-й курс 2-й семестр.

Відповідно до квитанції № ПН775449Р ОСОБА_4 було сплачено 27.08.2014 року 2670 гривень на користь ОНУ імені І.І. Мечникова за проживання в гуртожитку.

Згідно довідки, виданої 11.08.2015 р. Кілійським відділенням Ізмаїльської ОДПІ за № 262, ОСОБА_2 станом на 10.08.2015 р. не перебуває на податковому обліку як фізична особа-підприємець.

Відповідно до медичного висновку № 37 від 13.10.2003 р. ОСОБА_6 встановлено діагноз: «двостороння сенсоневральна туговухість».

При вирішенні справи судом враховано і застосовано відповідні положення діючого законодавства:

Статтею 11 ЦПК України передбачено обов'язок суду розглядати цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відтак, за змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину, встановлений ст. 185 СК України, яка міститься у главі 15 СК України та поширюються на правовідносини щодо обов'язків батьків по утриманню повнолітніх дітей.

Згідно вимог ст. 185 СК України - той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Судом встановлено, що додаткові витрати на дитину, обумовлені її навчанням,, а сам факт понесення позивачем додаткових витрат на навчання спільної з відповідачем повнолітньої дитини підтверджено договором на навчання та банківськими квитанціями про сплату коштів на навчання та проживання у гуртожитку.

Оскільки з пояснень позивача та наданих нею квитанцій на підтвердження вказаних позовних вимог вбачається, що додаткові витрати на оплату навчання дитини несла вона особисто, суд, з урахуванням наявності на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, які також потребують матеріальної допомоги, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, визначивши суму додаткових витрат у розмірі 300 гривень яка періодично, починаючи з липня 2015 року і до 30.06.2018 року, всього на протязі 36 місяців щомісячно до закінчення повнолітньою дитиною ОСОБА_4 навчання, має стягуватись з відповідача на покриття додаткових витрат на навчання повнолітньої дитини, понесених позивачем, тобто загалом: 300?36 = 10 800 гривень.

Судові витрати по справі підлягають до стягнення з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215 ЦПК, ст. ст. 185, 201 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Кілія, Кілійського району, Одеської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, щомісячно 300гривень додаткових витрат, понесених позивачем у зв'язку з навчанням повнолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з липня 2015 року і до 30.06.2018 року, всього на протязі 36 місяців на загальну суму 10800 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников