Провадження № 2/742/728/15
Єдиний унікальний № 742/1636/15-ц
07 травня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
у складі: головуючого - судді Зарічної Л.А.,
при секретарі Геєць О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуках цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на житло, а саме будинком 210 по вулиці Соборній в м.Прилуки Чернігівської області вказуючи на те, що являється одноособовим власником даного будинку відповідно до свідоцтва про право власності від 01 квітня 1997 року. У даному будинку також були зареєстрований її дочка та зять, куди вселилися та зареєструвалися з її згоди.
Посилаючись на ті обставини, що 14 березня 2007 року шлюб між дочкою та зятем-відповідачем було розірвано і він відразу вибув з даного житла добровільно, не сплачує комунальні послуги, не бере ніякої участі в його утриманні та обслуговуванні, взагалі не цікавиться даним житлом, позивачка звернулася до суду із відповідним позовом про визнання відповідача таким, що втратив право на житло, оскільки така реєстрація створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй майном. За таких обставин вона позбавлена можливості вільно на власний розсуд розпоряджатися своєю власністю.
В судовому засіданні позивачка повністю підтримали заявлену вимогу із наведених вище підстав та надала відповідні пояснення з цього приводу.
Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим, суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши пояснення та дослідивши матеріали справи приходить до висновку задовольнити позовні вимоги, з таких підстав :
Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з актом про фактичне проживання (не проживання) та реєстрацію осіб у житловому будинку №024/5-09 від 07.10.2014 року встановлено, що ОСОБА_2, який зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, у вказаному будинку не проживає з 2007 року.
Копія свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.8) підтверджує розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Згідно запису у домовій книзі (а.с.09-10), дійсно ОСОБА_2 значиться зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_2.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також підтвердили обставини не проживання ОСОБА_2 з 2007 року у належному позивачці будинку.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном., а відповідно до ст. 391 ЦК України він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України член сімї власника житла, який проживає разом з ним має право на користування цим житлом відповідно до закону та втрачає таке право у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла.
Згідно положень Житлового кодексу України до членів сімї власника житлового приміщення віднесено дружину (чоловіка) власника житла (якщо стосовно цього житла у подружжя не виникло права спільної власності), їх дітей та батьків, а також інших осіб, якщо вони проживають спільно з власником житла та ведуть спільне з ним господарство.
Зважаючи на ті обставини, що відповідач на даний час залишив житло за власною ініціативою, не проживає в ньому більше 1 року без поважних причин, оплату за нього не проводить, чим взагалі втратив до житла будь-який інтерес суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_6 підлягають задоволенню.
Беручи до уваги ті обставини, що при зверненні до суду позивачка, як інвалід Великої Вітчизняної війни була звільнена від сплати судового збору, такий підлягає до стягнення із відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163 ЖК України , ст. 405 ЦК України, України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 213-215, 224, 226, 294 ЦПК України, суд ,-
В И Р І Ш И В :
ОСОБА_2 визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком 210 по вулиці Соборній м.Прилуки Чернігівської області.
Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн.60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який постановив його, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.
Головуючий: