У х в а л а

20 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Горелкіної Н.А., Кафідової О.В.,

Колодійчука В.М., Умнової О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: головне управління юстиції в м. Києві, реєстраційна служба головного управління юстиції в м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куровська Ірина Феклісівна про визнання договору дарування квартири недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, у якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила визнати недійсним договір дарування квартири від 31 січня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куровською І.Ф. та зареєстрований у реєстрі за № 84, повернути сторони у попередній стан та скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за відповідачем.

Вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла їх з відповідачем мати - ОСОБА_6 За її заявою від 23 вересня 2011 року Десятою київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу. З відповіді на запит нотаріуса до Київського міського БТІ з'ясувалось, що 31 січня 2011 року ОСОБА_6 подарувала квартиру АДРЕСА_1 відповідачу ОСОБА_3 Договір дарування квартири позивачка вважає недійсним у зв'язку з тим, що на час його укладення її мати - ОСОБА_6 за станом здоров'я не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати.

При цьому зазначала, що ОСОБА_6 з 2009 року часто відчувала біль в області серця, головний біль, нерідко забувала імена, хвилювалась за свого чоловіка, який вже помер, плутала відповідача зі своїм онуком, систематично чула неіснуючі звуки, їй ввижалось, що хтось постійно дзвонить у двері. Стан здоров'я свідомості її матері різко погіршився з осені 2011 року, коли вона вже не усвідомлювала, де знаходиться, бачила неіснуючих тарганів, інших комах.

14 січня 2011 року ОСОБА_6 була госпіталізована до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, де також виявляла ознаки неадекватності сприйняття оточуючої реальності, оскільки не розуміла, де знаходиться, не пам'ятала свого імені, своїх дітей, намагалась знищувати неіснуючих комах, вживати будь-що схоже на ліки, намагалась кудись йти, чула неіснуючі звуки. 11 лютого 2011 року лікарем відділення до ОСОБА_6 був викликаний лікар-психіатр, який діагностував психічні розлади у їх матері.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 06 травня 2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 31 січня 2011 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куровською І.Ф., зареєстрований у реєстрі за № 84.

В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 відхилено, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 травня 2014 року залишено без змін.

У листопаді 2014 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема ч. 1 ст. 225 ЦК України.

Як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по справах за №№6-17899св14, 6-9613св14, 6-12757св14.

Згідно з ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.6 постанови від 30 вересня 2011 року «Про судову практику застосування статей 353-360 ЦПК України», під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на які посилається заявник, як на приклад неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, та ухвала, переглянути яку просить заявник, грунтуються на різних фактичних обставинах справи та стосуються оцінки доказів у цих справах, тому неоднакового застосування норм матеріального права, на які посилається заявник, в даному випадку не відбулось.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: головне управління юстиції в м. Києві, реєстраційна служба головного управління юстиції в м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куровська Ірина Феклісівна про визнання договору дарування квартири недійсним та застосування наслідків недійсності правочину про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: Н.А. Горелкіна

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова