РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/20936/14-ц

2/643/1295/15

30.04.2015р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Сиротникова Р.Є.,

при секретарі Новаковій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПАТ «Діамантбанк», звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1, у якому зазначив, що 30 вересня 2008 року між Акціонерним банком «Діамант» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк») та громадянином України ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №08-09-30-0020_166/R19, згідно до умов якого Позивач надав Відповідачу кредит у сумі 100 000,00 грн. (сто тисяч грн. 00 коп.), зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі: 30% річних.

Позивач свої зобовязання за Кредитним договором виконав належним чином, надавши Відповідачу кредит, що підтверджується випискою з позичкового рахунку останнього.

В свою чергу Відповідач, згідно з умовами викладеними в п.п. 2.7, 2.8, 2.9, Кредитного договору, зобовязався щомісячно повертати Позивачу кредитні кошти, у тому числі й проценти за користування кредитом, рівними платежами у розмірі: 100000,00 грн., а також забезпечити повне повернення кредиту не пізніше 29 вересня 2011 року.

Однак, Відповідач свої зобовязання за Кредитним договором належним чином не виконував, у звязку з чим 10 вересня 2010 року Позивачем було вручено Відповідачу лист-вимогу за вих. № 278/1 про повне погашення кредиту із зазначенням сум заборгованості та встановленням терміну для добровільного погашення цієї заборгованості, який Відповідач отримав особисто під розпис.

Проте, у встановлений Позивачем у листі строк заборгованість за Кредитним договором погашена так і не була, внаслідок чого Позивач звертався до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення заборгованості за Кредитним договором.

19 грудня 2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова було ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 2-3372/11, яким з Відповідача на користь Позивача стягнуто заборгованість за Кредитним договором в загальному розмірі: 88 969,32 грн. та судові витрати, з яких судовий збір у розмірі 889,69 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

Зазначене Рішення суду набрало законної сили, а тому встановлені судом обставини щодо надання Позивачем кредитних коштів та порушення Відповідачем зобовязань за Кредитним договором, в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України, не підлягають повторному доказуванню під час розгляду інших справ, в яких беруть участь Позивач та Відповідач.

Разом із тим, станом на 17.12.2014 р. Рішення суду Відповідачем не виконано, заборгованість за Кредитним договором не погашена, а тому Позивач, керуючись умовами п.п. 1.3, 7.4 Кредитного договору та положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України нарахував Відповідачу проценти за користування кредитними коштами за період з 09.02.2011 р. (наступний день після дати нарахування процентів, стягнутих ухваленим Рішенням) по 17.12.2014р. в сумі: 55 779,09 грн.

У звязку з невиконанням Відповідачем взятих на себе зобовязань за Кредитним договором, Позивач, відповідно до положень ЦК України, пункту 4.1. Кредитного договору, нарахував пеню за несплату (непогашення) кредиту та процентів за користування кредитними коштами у сумі: 21 183,19 грн. за період з 18.12.2013р. по 17.12.2014р.

Таким чином, загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем за Кредитним договором складає: 76 962,28 грн., з яких заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами за період з 09.02.2011р. по 17.12.2014р. у сумі: 55 779,09 грн., заборгованість по сплаті пені за період з 18.12.2013р. по 17.12.2014р. у сумі: 21 183,19 грн.

В звязку із викладеним у позивача виникла необхідність звернутися до суду з цим позовом.

У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, у разі неявки відповідача просив проводити розгляд справи у заочному порядку у відповідності до ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини:

30 вересня 2008 року між Акціонерним банком «Діамант» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк») та громадянином України ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №08-09-30-0020_166/R19, згідно до умов якого Позивач надав Відповідачу кредит у сумі 100 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі: 30% річних.

Позивач свої зобовязання за Кредитним договором виконав належним чином, надавши Відповідачу кредит, що підтверджується випискою з позичкового рахунку останнього.

В свою чергу Відповідач, згідно з умовами викладеними в п.п. 2.7, 2.8, 2.9, Кредитного договору, зобовязався щомісячно повертати Позивачу кредитні кошти, у тому числі й проценти за користування кредитом, рівними платежами у розмірі: 100000,00 грн., а також забезпечити повне повернення кредиту не пізніше 29 вересня 2011 року.

Однак, Відповідач свої зобовязання за Кредитним договором належним чином не виконував, у звязку з чим 10 вересня 2010 року Позивачем було вручено Відповідачу лист-вимогу за вих. № 278/1 про повне погашення кредиту із зазначенням сум заборгованості та встановленням терміну для добровільного погашення цієї заборгованості, який Відповідач отримав особисто під розпис.

Проте, у встановлений Позивачем у листі строк заборгованість за Кредитним договором погашена так і не була, внаслідок чого Позивач звертався до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення заборгованості за Кредитним договором.

19 грудня 2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова було ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 2-3372/11, яким з Відповідача на користь Позивача стягнуто заборгованість за Кредитним договором в загальному розмірі: 88 969,32 грн. та судові витрати, з яких судовий збір у розмірі 889,69 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

Зазначене Рішення суду набрало законної сили, а тому встановлені судом обставини щодо надання Позивачем кредитних коштів та порушення Відповідачем зобовязань за Кредитним договором, в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України, не підлягають повторному доказуванню під час розгляду інших справ, в яких беруть участь Позивач та Відповідач.

Разом із тим, станом на 17.12.2014 р. Рішення суду Відповідачем не виконано, заборгованість за Кредитним договором не погашена, а тому Позивач, керуючись умовами п.п. 1.3, 7.4 Кредитного договору та положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України нарахував Відповідачу проценти за користування кредитними коштами за період з 09.02.2011 р. (наступний день після дати нарахування процентів, стягнутих ухваленим Рішенням) по 17.12.2014р. в сумі: 55 779,09 грн.

У звязку з невиконанням Відповідачем взятих на себе зобовязань за Кредитним договором, Позивач, відповідно до положень ЦК України, пункту 4.1. Кредитного договору, нарахував пеню за несплату (непогашення) кредиту та процентів за користування кредитними коштами у сумі: 21 183,19 грн. за період з 18.12.2013р. по 17.12.2014р.

Таким чином, загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем за Кредитним договором складає: 76 962,28 грн., з яких заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами за період з 09.02.2011р. по 17.12.2014р. у сумі: 55 779,09 грн., заборгованість по сплаті пені за період з 18.12.2013р. по 17.12.2014р. у сумі: 21 183,19 грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобовязання.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Окрім того, відповідно до умов п. 7.4 Кредитного договору, цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання Відповідачем зобовязань за ним.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 постанови № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 Цивільного кодексу України.

Правова позиція щодо правомірності нарахування процентів за користування кредитними коштами до моменту повного погашення кредиту та виконання всіх передбачених кредитним договором зобовязань підтримана Верховним судом України в ухвалі від 30.05.2012р. по справі № 6-26268вов08.

В силу ж ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Аналогічної позиції щодо нарахування відсотків дотримується і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема у своїй ухвалі від 12.06.2013р. по справі № 6-8292св13.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України передбачено, що якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Виходячи з ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в звязку з чим суд стягує суму сплаченого позивачем судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» задовольнити.

Стягнути з громадянки України ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: 61135, Україна, місто Харків, проспект Тракторобудівників, буд. 89 «б», кв.16, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; паспорт серії МК №088619, виданий Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області 16.01.1996 р.) на користь Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі: 76 962,28 грн. (сімдесят шість тисяч девятсот шістдесят дві грн.28 коп.), з яких заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами за період з 09.02.2011р. по 17.12.2014р. у сумі: 55 779,09 грн. (пятдесят пять тисяч сімсот сімдесят девять грн. 09 коп.), заборгованість по сплаті пені за період з 18.12.2013р. по 17.12.2014р. у сумі: 21 183,19 грн. (двадцять одна тисяча сто вісімдесят три грн. 19 коп.).

Стягнути з громадянки України ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: 61135, Україна, місто Харків, проспект Тракторобудівників, буд. 89 «б», кв.16, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; паспорт серії МК №088619, виданий Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області 16.01.1996 р.) на користь Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі: 769,62 грн. (сімсот шістдесят девять гривень 62 коп.).

На вказане рішення позивачем через Московський районний суд м. Харкова може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Московського районного суду м. Харкова протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Р.Є. Сиротников