22 квітня 2015 року м. Харків
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Сітало А. К.,
за участю секретаря Жигуна О. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-
10.12.2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 21.05.2014 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований у реєстрі за № 1979, на договір іпотеки нерухомого майна від 05.09.2008 року, за яким запропоновано в рахунок погашення заборгованості у розмірі 79 260,50 доларів США, звернути стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1, а саме: нежитлові приміщення першого поверху 27, XVIII XX, 41 в літ. «А-5», загальною площею 59,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, пр. Косіора, 81.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що 21.05.2014 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 на договір іпотеки було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 1979, відповідно до якого звернуто стягнення на предмет іпотеки та запропоновано за рахунок коштів, виручених від реалізації заставного майна, задовольнити вимоги відповідача в розмірі 930 887,49 (девятсот тридцять тисяч вісімсот вісімдесят сім) гривень 49 копійок.
Позивач та представник позивача в судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглядати за її відсутності та відсутності позивача, та задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомив, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомила, надала суду заперечення проти позову та заяву про розгляд справи за її відсутності.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 169, 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07.08.2008 року між ОСОБА_4 та Закритим акціонерним банком «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № RM-ME 707/327/2008.
За умовами кредитного договору ЗАТ «ОТП Банк» надав ОСОБА_4 кошти у розмірі 80 798,17 дол. США, зі строком кредитування за кредитним договором до 07.08.2023 року.
В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», було укладено договір іпотеки, посвідчений 05.09.2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим номером 575, згідно з яким для забезпечення повного і своєчасного виконання зобовязань, визначених кредитним договором, позивач передала в іпотеку належне їй нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення першого поверху 27, ХVІІІ ХХ, 41 в літ. «А-5», загальною площею 59,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, пр. Косіора, буд. 81.
Відповідно до п. 3.2. Договору іпотеки загальна вартість предмета іпотеки становила 548 719,00 (пятсот сорок вісім тисяч сімсот девятнадцять) грн.
12.11.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем укладено договір купівлі продажу кредитного портфелю. Таким чином, до відповідача перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до позивача як іпотекодавця за кредитним договором № RM-ME 707/327/2008 від 05.09.2008 року.
21.05.2014 року за заявою відповідача, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 на договір іпотеки було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 1979, відповідно до якого звернуто стягнення на предмет іпотеки та запропоновано за рахунок коштів, виручених від реалізації заставного майна, задовольнити вимоги відповідача в розмірі 930 887,49 (девятсот тридцять тисяч вісімсот вісімдесят сім) гривень 49 копійок, що складаються з:
- залишку заборгованості по кредиту 76 435 доларів США 32 центів;
- заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом 2 825 доларів США 18 центів;
- сплачені відповідачем кошти у розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень за вчинення виконавчого напису.
Строк, за який провадиться стягнення з 07.08.2008 року по 25.07.2013 року.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною першою ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Документи, які підтверджують заборгованість мають відповідати вимогам, встановленим для бухгалтерських документів, на підставі яких відповідно до закону обліковується заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Також на підставі ч. 4, 5 ст. 9 зазначеного Закону господарські операції відображуються у облікових регістрах. Аналогічні положення містяться у п. 2.1.1. та 2.1.2. Положення «Про організацію бухгалтерського обліку та звітності у банках України», затвердженого Постановою НБУ № 566 від 30.12.1998 р. Таким чином, лише первинні документи та облікові регістри є доказами, які можуть підтвердити наявність безспірної заборгованості.
З тексту основного договору вбачається, що грошові зобовязання позивача були виражені у валюті долари США, а виконавчим написом стягнуто заборгованість у гривнях та в сумі, що є відмінною від кредитного зобовязання на серпень 2008 року. Виконавчим написом стягується загальна сума заборгованості по капіталу кредиту за договором і безпосередньо сума заборгованості за договором кредиту, тобто фактично стягується не сума боргу на час вчинення виконавчого напису, а вся сума за договором кредиту достроково.
У виконавчому написі вказується, що строк, за який проводиться стягнення, складає з 07.08.2008 року по 25.07.2013 року, що не відповідає дійсності, оскільки стягується уся сума заборгованості позивача, що складає 930 887,49 грн. (сума повного дострокового погашення кредиту та відсотків). Зазначені обставини не можуть свідчити про безспірність розміру грошових вимог.
Окрім того, нотаріусом вчинено виконавчий напис на суму 930 887,49 грн., у той же час договором іпотеки передбачено відповідальність позивача у розмірі вартості предмету іпотеки, яку оцінено в 548 719,00 грн. Доказів щодо іншої оцінки майна, ніж визначена в договорі, позивачем нотаріусу не надано. Відсутність вищезазначеної інформації свідчить про те, що на час вчинення виконавчого напису подані відповідачем документи не визначали безспірності заборгованості, внаслідок невиконання позивачем усіх дій визначених кредитним договором та нормами діючого законодавства.
Про відсутність безспірності розміру заборгованості станом на час вчинення виконавчого напису 21.05.2014 року свідчить і той факт, що 16.10.2014 року позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення боргу за тим же самим Кредитним договором № RM-ME 707/327/2008 від 07.08.2008 року, де просить стягнути з останніх вже 4 901 040,23 грн.
На даний час справа знаходиться в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.
Крім того, згідно вчиненого виконавчого напису 21.05.2014 року заборгованість складає 930 887,49 грн. за період з 07.08.2008 року по 25.07.2013 року. Згідно представлених суду доказів, приватному нотаріусу для вчинення оспорюваного напису був наданий розрахунок заборгованості станом на 25.07.2013 року без зазначення періоду заборгованості та зазначення суми в гривнях.
Пунктом 283 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в редакції, яка діяла на момент виниклих правовідносин, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем і боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця письмової вимоги про усунення порушень.
З матеріалів справи вбачається, що 17.12.2013 року відповідачем на адресу позивача направлено письмову вимогу про усунення порушень, що підтверджується відповідним листом та описом вкладення у цінний лист зі штампом відділення поштампу. Однак, розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, який є доказом надання (оплати) послуг поштового звязку відповідачем суду надано не було.
Отже, позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису, відповідно до якого передбачається звернення стягнення на предмет іпотеки за адресою: м. Харків, пр. Косіора, буд. 81 та запропоновано за рахунок коштів, виручених від реалізації заставного майна, задовольнити вимоги відповідача в розмірі 930 887,49 грн., таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими, таким, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до п. 1. ч. 1. ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені витрати по оплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 3, 15, 16, ЦК України, ст. ст. 11, 60, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Визнати виконавчий напис від 21.05.2014 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 1979, на договір іпотеки нерухомого майна від 05.09.2008 року, за яким запропоновано в рахунок погашення заборгованості у розмірі 79 260, 50 доларів США, звернути стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1, а саме: нежитлові приміщення першого поверху 27, XVIII XX, 41 в літ. «А-5», загальною площею 59,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, пр. Косіора, 81, таким, що не підлягає виконанню.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою у відповідності до ст. 229 ЦПК України, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили, відповідно до загального порядку встановленого ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А. К. Сітало