№263/8542/15-ц
№2/263/2712/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі Григорьєвій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Маріуполя цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2015 року представник ПАТ «АКБ «Капітал» звернувся до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № 1/12/Р3GК/07-07-11/0334 від 04.03.2013 року, укладеного між ПАТ «АКБ «Капітал» та ОСОБА_1, останній був наданий споживчий кредит у розмірі 7671,56 гривень зі строком користування з 04.03.2013 року по 03.03.2015 року включно зі сплатою за користування кредитом процентної ставки у розмірі 25% річних та щомісячної комісії у розмірі 0,5% від первісної суми кредиту. Свої зобовязання з повернення кредиту відповідач належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 01.06.2015 року перед банком утворилася заборгованість за користування кредитними коштами у розмірі 14225,66 гривень, з них: заборгованість з повернення кредиту 3865,65 гривень, заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами 1068,30 гривень, заборгованість по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку 487,64 гривень, пеня за прострочення основної судної заборгованості 4136,99 гривень, пеня за несплачені проценти 831,30 гривень, штраф 3835,78 гривень. Вищевказану суму заборгованості просив стягнути з відповідача на користь банку, а також стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень.

Представник позивача ПАТ «АКБ «Капітал» надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, зазначила, що є пенсіонером, та інших доходів, окрім пенсії, не отримує.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 1/12/Р3GК/07-07-11/0334 від 04.03.2013 року, укладеного між ПАТ «АКБ «Капітал» та ОСОБА_1, останній був наданий споживчий кредит у розмірі 7671,56 гривень зі строком користування з 04.03.2013 року по 03.03.2015 року включно зі сплатою за користування кредитом процентної ставки у розмірі 25% річних та щомісячної комісії у розмірі 0,5% від первісної суми кредиту. Свої зобовязання з повернення кредиту відповідач належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 01.06.2015 року перед банком утворилася заборгованість за користування кредитними коштами у розмірі 14225,66 гривень, з них: заборгованість з повернення кредиту 3865,65 гривень, заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами 1068,30 гривень, заборгованість по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку 487,64 гривень, пеня за прострочення основної судної заборгованості 4136,99 гривень, пеня за несплачені проценти 831,30 гривень, штраф 3835,78 гривень.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 546 та ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, поряд з іншим, неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем, станом на 01.06.2015 року пеня за прострочення основної судної заборгованості складає 4136,99 гривень, пеня за несплачені проценти 831,30 гривень, а всього розмір загальної пені 4968,29 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, ч. 3 статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Судом встановлено, що розмір неустойки більший від розміру боргового зобовязання, відповідачка є пенсіонеркою, єдиним джерелом її доходу є пенсія, а тому суд вважає можливим застосувати до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд, виходячи з засад цивільного судочинства, а саме, розумності та справедливості, зважаючи на скрутне матеріальне становище відповідача, її вік, вважає можливим на підставі частини 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням заборгованості за тілом кредиту 3865,65 гривень зменшити розмір штрафної санкції, що підлягає стягненню з відповідачів, до розміру тіла кредиту, а саме до 3865,65 гривень.

Відповідно до п. 5.2 Кредитного договору у випадку порушення позичальником строків сплати процентів за користування кредитними грошима банк має право вимагати сплатити штраф в розмірі 50% від суми виданого кредиту. Згідно довідки-розрахунку від 01.06.2015р. штраф складає 3835,78грн.

Однак, згідно зі ст.2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року введено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями. На час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Листом N 18-112/62138 від 27 жовтня 2014 року Національний банк України довів необхідність суворого і безумовного дотримання банками положень Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та повідомив, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. N1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, віднесено місто Маріуполь.

У звязку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачки штрафу в розмірі 3835,78грн. не підлягають задоволенню.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, з відповідачки слід стягнути на користь позивача заборгованість з повернення кредиту 3865,65 гривень, заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами 1068,30 гривень, заборгованість по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку 487,64 гривень, пеню за прострочення основної судної заборгованості та пеню за несплачені проценти 3865,65 гривень, а всього 9287,24 грн., задовольнивши позовні вимоги частково.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243,60 гривень.

Керуючись ст. 10, 11, 88, 131, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 625, 1046, 1048-1050, 1052, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» заборгованість за кредитним договором № 1/12/Р3GК/07-07-11/0334 від 04.03.2013 року у розмірі 9287 грн. 24 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Томілін