Справа № 182/3627/14-ц
Провадження № 2/0182/595/2015
16.03.2015 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді:ОСОБА_1
при секретарі:ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про захист прав споживачів, суд
ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про захист прав споживачів.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини.
12 квітня 2014 року вона уклала з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 договір інформаційного обслуговування № 88/002 згідно якого вона сплатила відповідачу 1300 грн., а останній повинен був надавати інформацію о варіантах житлових приміщень на ринку нерухомості у м. Дніпропетровську.
Однак в порушення умов договору інформаційного обслуговування № 88/002 від 12 квітня 2014 року, відповідач свої зобовязання не виконав, до того ж, надана ним інформація взагалі не відповідала дійсності.
По факту неправомірних дій з боку фізичної особи підприємця ОСОБА_4 позивач зверталася до Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, де їй було розяснено, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які повинні вирішуватися судом у встановленому законом порядку.
Враховуючи наведені обставини, позивач просила суд розірвати договір інформаційного обслуговування № 88/002 від 12 квітня 2014 року, стягнути з відповідача на підставі ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів 1300 грн. сплачених нею за договором від 12 квітня 2014 року.
В судове засідання позивач не зявилась, від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягла, не заперечила проти винесення заочного рішення.
Відповідач фізична особа підприємець ОСОБА_4 був допитаний Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська в порядку судового доручення.
На підтвердження даних обставин надав довідку Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 18 квітня 2014 року № 44св/ (а.с.26).
Відповідач ОСОБА_4 з позовом ознайомлений, про день розгляду справи 22 січня 2015 року повідомлявся та повідомлення було направлено відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання та місця перебування відповідача зареєстрованого у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому судової повістки 08 листопада 2014 року (а.с.28), але в судове засідання не зявився.
Про день розгляду справи 16 березня 2015 року відповідач також був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомлення про вручення йому судової повістки 05 лютого 2015 року, однак в судове засідання не зявився без поважних причин, жодних заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходило (а.с.31).
Зі згоди позивача суд розглядає справу в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Як встановлено судом, 12 квітня 2014 року між сторонами було укладено договір, згідно умов якого позивач сплатила ФОП ОСОБА_4 1 300 грн., а відповідач зобовязався надавати позивачу інформацію о варіантах житлових приміщень на ринку нерухомості у м. Дніпропетровську.
В порушення умов договору інформаційного обслуговування № 88/002 від 12 квітня 2014 року, відповідач свої зобовязання не виконав, а надана ним інформація не відповідає дійсності, оскільки за вказаною відповідачем адресою житло не здається.
По факту неправомірних дій з боку фізичної особи підприємця ОСОБА_4 позивач зверталася до Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, де їй було розяснено, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які повинні вирішуватися судом у встановленому законом порядку (а.с. 7, 8).
Доводи відповідача про те, що він ніколи не займався підприємницькою діяльністю та не укладав жодних договорів інформаційного обслуговування, не можуть бути взяти судом до уваги, оскільки відповідач не надав суду яких-небудь доказів згідно ст. 10 ЦПК України на підтвердження своїх заперечень проти позову.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В той же час доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача та доводили заперечення відповідача, останнім суду не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Таким чином, суд приходить висновку, що відповідач ФОП ОСОБА_4 розпорядився своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до п. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором.
Враховуючи те, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, суд приходить висновку, що відповідач істотно порушив умови договору інформаційного обслуговування № 88/002 від 12 квітня 2014 року, не виконав належним чином замовлення, а тому зазначений договір підлягає розірванню.
Згідно пункту 4.1. договору інформаційного обслуговування № 88/002 від 12 квітня 2014 року позивачем було сплачено відповідачу 1 300 грн.
Однак, до теперішнього часу відповідач ОСОБА_4 свої зобовязання за договором інформаційного обслуговування № 88/002 від 12 квітня 2014 року не виконав, а тому позивач має право на відшкодування понесених збитків у повному обсязі.
Таким чином, з ФОП ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 підлягають стягненню 1300 грн. сплачених нею при укладенні договору інформаційного обслуговування № 88/002 від 12 квітня 2014 року.
Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60,76,88,157,169,209,212-215, 224-231 ЦПК України, ст.10 Закону України Про захист прав споживачів, ст. 526 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_3 задовольнити.
Договір інформаційного обслуговування № 88/002 укладений 12 квітня 2014 року між ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 розірвати.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1300 (одна тисяча триста) грн. сплачених нею за договором інформаційного обслуговування № 88/002 від 12 квітня 2014 року.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача яка може бути подана до Нікопольського міськрайонного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту проголошення рішення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя:

ОСОБА_1