У х в а л а

іменем україни

10 вересня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва від 8 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності у порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту та визнання права власності,

в с т а н о в и в :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року первісний та зустрічний позови задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1.

У іншій частині первісного позову відмовлено.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1.

Виключено зі спадкової маси 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1.

У іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 8 липня 2015 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким первісний позов задоволено, зустрічний позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У іншій частині зустрічного позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення апеляційного суду м. Києва від 8 липня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи первісний та частково зустрічний позови, апеляційний суд виходив з того, що сторони є спадкоємцями майна ОСОБА_4 та з недоведеності ОСОБА_2 придбання спірного майна нею і спадкодавцем внаслідок спільної праці, за спільні кошти.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що апеляційним судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва від 8 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмета спору, - Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності у порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту та визнання права власності відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.О.Карпенко