СПРАВА № 610/1040/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2015 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Соколової К.А., при секретарі - Матюшенко І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Балаклія Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна, в якому вказує, що з 25 жовтня 2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя з відповідачем не склалося, вони втратили любов та повагу один до одного. Шлюбно - сімейні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Під час шлюбу, 25.12.2010 року вона з відповідачем придбали за рахунок спільних коштів будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою АДРЕСА_1, у зв'язку з цим просить визнати за нею в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на ? частину зазначеного житлового будинку та земельної ділянки.

В судове засідання позивачка не з'явилась, хоча і повідомлялась належним чином про дату, час і місце судового засідання, але надала до суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглядати без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча і повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать рекомендовані повідомлення у справі.

Суд вважає можливим ухвалити рішення за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд, врахувавши думку позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

За змістом ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2002 року(а.с.11).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.12)

Позивач у позові посилається на те, що за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно - сімейні відносини між сторонами припинені. Спору про поділ майна немає.

Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов'язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків та дітей визначаються Сімейним кодексом України ( далі СК України ).

Відповідно до ст. 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором ) сторін.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права та обов'язки.

Зазначене конституційне положення знайшло своє закріплення у ст. 21 СК України, відповідно до якої, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. ( ст. 55 СК України )

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. ( ст. 56 СК України )

Відповідно до ст. 110 СК України кожен із подружжя має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу, тобто про припинення шлюбних відносин.

При цьому подальше збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах - на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 N 11 рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно.

Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між подружжям фактично вже вичерпалися. Позивач не має наміру відновлювати сімейні стосунки із відповідачем та категорично проти подальшого збереження сім'ї.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін, сторони не бажають спільно проживати.

Також судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 25 грудня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №1708, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, придбав житловий будинок з надвірними будівлями за АДРЕСА_1.(а.с.13)

Згідно договору купівлі-продажу від 25.12.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №1711, ОСОБА_2 також придбав земельну ділянку площею 0,3100 га, яка розташована в АДРЕСА_1.(а.с.16)

Тобто зазначене майно було придбано під час шлюбу, за рахунок спільних коштів.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ст. 68 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Стаття 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та жінки є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вищевказане спірне майно є об'єктом права спільної сумісної власності сторін, так як. було набуте за час шлюбу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягується судовий збір на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 18, 21, 24, 55, 56, 60, 63, 69, 70, 110-112 СК України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 N 11, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 25 жовтня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 179.

Позивачці залишити прізвище " ОСОБА_1 ".

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на ? частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,3100 га.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 71,4 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, витрати по сплаті судового збору в розмірі 697, 03 гривні.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ