Справа № 346/1389/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Димашка В.П.

за участі секретаря Гайової Г.Ф.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права на житло, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд із позовною заявою, в якій просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житлом, що в АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивували тим, що вона, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, являється власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1

У даній квартирі вона є зареєстрована разом із своїм чоловіком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та внуком ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_8., постійно проживає у даній квартирі, сплачує комунальні послуги, витрачає кошти на утримання житла та проведення поточного та капітального ремонту, що підтверджується довідкою № 607 від 27.02.2015 р., виданою комунальним підприємством «Житлоінфоцентр».

Відповідно до розпорядження представника Президента України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області № 162-р від 08.07.1994 р. «Про удочеріння громадянами України ОСОБА_1 та ОСОБА_3 дитини-сироти ОСОБА_2», вона та її чоловік, ОСОБА_3, удочерили ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 Відповідно, прізвище «ОСОБА_2» дитині змінено на «ОСОБА_2», а по батькові «ОСОБА_2» змінено на «ОСОБА_2».

Декілька років назад її дочка ОСОБА_2 одружилася із ОСОБА_7. Під час перебування у шлюбі у них народився син, ОСОБА_4, який являється її внуком.

З самого початку відповідач разом із чоловіком певний час проживали в її квартирі за адресою: АДРЕСА_1 Проте, через невеликий проміжок часу після народження її внука ОСОБА_4, вони припинили проживання разом із нею. Зокрема, ОСОБА_7 покинув сім"ю через 2 місяці після народження дитини, а дочка не проживає із нею вже більше року.

Після того, як її дочка, відповідачка ОСОБА_2, перестала проживати з нею та з її сином ОСОБА_8, їй стало відомо, що остання веде розгульний спосіб життя, за місцем її проживання перестала взагалі приходити, вихованням свого сина не займається, матеріально не утримує.

Спочатку, вона намагалась встановити зв'язок із відповідачкою по телефону, розшукувала її через друзів, однак, остання не відповідала на дзвінки та не приходила відвідати її та сина. Протягом останнього року їй взагалі нічого невідомо про неї.

Про те, що відповідач ОСОБА_2 з грудня 2013 року не проживає в її квартирі можуть підтвердити свідки.

Таким чином, більше року відповідач без поважних причин не проживає в спірному житлі і не виконує обов'язків, пов'язаних з утриманням житла, оплатою за житлово-комунальні послуги, але значиться в ньому зареєстрованою, тому вона втратила право на користування моїм житлом, виходячи з вимог частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України.

Поважних причин, з яких відповідачка ОСОБА_2 не проживала у спірному будинку, в останньої немає.

Вона пропонувала відповідачці ОСОБА_2 добровільно знятися з реєстрації в її квартирі, оскільки відповідачка там тривалий час не проживає. Оскільки на її повному утриманні перебуває внук, відповідно, син відповідачки, вона та її чоловік ОСОБА_3 є пенсіонерами, зняття з реєстрації відповідачки ОСОБА_2, дозволило б їй оформити субсидії, скористатися іншими пільгами, економити на комунальних послугах.

Не дивлячись на це, відповідачка не бажає знятися із реєстрації з спірного житла добровільно і ці обставини спонукали її звернутися до суду з позовом, про втрату права ними на житло.

Згідно ст. 163 ЖК України в разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, встановлених частиною першою статті 71 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що її прийомна дочка не проживає з нею два роки, дитиною опікується вона. Вона не може отримати субсидію. З місця роботи розрахувалася. Пішла жити з одним мужчиною, потім з іншим, дитиною не опікується, де вона є на даний час вона не знає, з чоловіком розвелася, і він оспорює батьківство.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що відповідач близько року постійно не проживає зі своєю матір'ю, батьком та сином, до того часу вона залишаючи дитину періодично проживала невідомо де, часто міняла місце проживання та співмешканців.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона проживає у одному під'їзді з позивачем, відповідач не проживає з батьками близько двох років, не приходить до своєї дитини яка знаходиться на утриманні бабусі та дідуся.

Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно з невідомих для суду причин хоча про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена в порядку передбаченому законодавством.

Беручи до уваги пояснення позивача та свідків. дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік.

Встановлено, що квартира ІНФОРМАЦІЯ_7 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та членам її сім»ї ОСОБА_3 та ОСОБА_11, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25.11.1994 року.

Згідно довідки абонентного відділу КП «Житлоінфоцентр» №607 від 27.02.2015 року до складу сім»ї ОСОБА_1 входять: чоловік - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, онук - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили, що відповідач ОСОБА_2 у квартирі ІНФОРМАЦІЯ_7 не проживає більше одного року.

Наведені докази вказують на те, що відповідач не проживає у квартирі АДРЕСА_1, що належить позивачу, тривалий час, значно більше шестимісячного строку передбаченого ст. 71 ЖК України та більше одного року передбаченого ч.2 ст. 405 ЦК України, а тому є підстави для визнання її такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1

На підставі наведеного, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 88, 213, 215, 223-228, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житлом, що в АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Коломийський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя Димашок В. П.