АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

24 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г., Саліхова В.В.

при секретарі: Кутц А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк»

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року даний позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» грошові кошти у розмірі 2 940. 84 дол. США, що за курсом НБУ станом на 09.04.2015 року становить 69 139.15 грн., 3% річних за період з 09.10.2014 року по 27.11.2014 року у розмірі 66.90 дол. США, що за курсом НБУ станом на 09.04.2015 року становить 1 572.82 грн.

В інший частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» подала апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду та закриття провадження у справі. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процессуального права. Зазначає, що судом безпідставно не було ураховано, що Публічне акціонерне товариство «БГ Банк» визнано неплатоспроможним 27.11.2014 року, а 26.02.2015 року було відкликано банківську ліцензію, запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Вважає, що з введенням тимчасової адміністрації відбулося припинення усіх повноважень банку, які перейшли до Уповноваженої особи, що дає підстави для закриття провадження у справі. Оскільки позивачка внесена до реєстру кредиторів, підстави для задоволення позову і стягнення коштів та 3% річних відсутні.

В суді апеляційної інстанції представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Іскра І.Ю. апеляційну скаргу підтримала з підстав наведених в ній.

Позивачка в судове засідання будучи належним чином повідомленою, не з'явилася.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за її відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення депозитних коштів на першу вимогу вкладника, а тому порушене право позивача підлягає захисту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду і вважає їх правильними.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 13.04.2012 між сторонами укладено договір банківського рахунку, відповідно до умов якого відповідач відкрив позивачу поточний рахунок № НОМЕР_1 в трьох валютах (в національній валюті України, доларах США та ЄВРО).

Згідно з Випискою про рух коштів на рахунку позивачки № НОМЕР_1 станом на 07.04.2015 обліковується грошова сума в розмірі 2 940,84 доларів США.

Вимога позивачки від 09.10.2014 року про здійснення виплати грошових коштів, які знаходяться на її поточному рахунку залишена банком без задоволення.

За змістом частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч.1 ст.631 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

За умовами укладеного між сторонами договору банківського вкладу видача грошових коштів з поточного рахунку позивачки здійснюється на її першу вимогу.

Судом було встановлено, що позивачка у жовтні 2014 року звернулася із вимогою здійснити їй виплату коштів, що перебувають на її рахунку, у зв'язку з цим банк був зобов'язаний повернути їй грошові кошти з процентами

Проте, ПАТ «БГ Банк» кошти позивачці не повернув, чим порушив свої зобов'язання.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що з банку на користь позивача необхідно стягнути вклад, а також передбачені договором проценти.

Вказані висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовою позицією висловленою Верховним Судом України у постановах від 29.05.2013 року у справі № 6-39цс13, від 28.01.2015 року 6-247цс14.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до посилання на запровадження у ПАТ «БГ Банк» тимчасової адміністрації, у зв'язку з чим, на думку апелянта, безпідставними є вимоги про стягнення депозиту та процентів.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Правління Національного Банку України від 26.02.2015 року № 134 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БГ Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.02.2015 № 43 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БГ Банк».

Частиною 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом.

Однак відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Враховуючи положення ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та обставини, встановлені у справі, колегія суддів вважає, що введення тимчасової адміністрації не може бути перешкодою для задоволення вимог вкладника, оскільки заявлена позивачем вимога про повернення вкладу відповідала умовам договору і строк виконання обов'язку банку повернути вклад наступив 09.10.2014 року коли позивач заявила вимогу щодо виплати їй грошових коштів, тобто до введення тимчасової адміністрації, тому доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги.

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315, 317ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа № 761/38028/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8342/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Саадулаєв А.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.