Справа № 463/2-91/14 Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 22-ц/783/72/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Гриновця Б.М.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

за участю: апелянта(представника позивача ОСОБА_2.) - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства "Український Страховий Дім" та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24 лютого 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

В січні 2013р. ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ПрАТ "Український страховий дім" в якому із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив стягнути з ПрАТ "Український страховий дім" на користь ОСОБА_2 7475,41 грн. недоплаченого страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу, 2053,93 грн. пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, 2600 грн. витрат на правову допомогу та 229,40 грн. судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08.02.2012р. ОСОБА_5, керуючи автотранспортним засобом "Skoda Fabia" д.н.з.НОМЕР_1, по вул..Пасічній у м.Львові порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з належним йому автомобілем "Daimler Crysler 903.6 KA(Mercedes Sprinter)" д.н.з. НОМЕР_2, внаслідок чого останній отримав механічні пошкодження. Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи вартість матеріального збитку становить 10681,96 грн.. Відповідачем частково здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 2696,55 грн.. З врахуванням франшизи в розмірі 510 грн., невідшкодованою залишилась сума в розмірі 7475,41 грн.. Крім того, відповідно до ст.36.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування в розмірі 10681,96 грн. повинна була здійснена не пізніше 10.05.2012р., а відтак відповідно до ст.36.5 вищезгаданого закону відповідач повинен сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 24 лютого 2014 року позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Український Страховий Дім", третьої особи Моторно (транспортного) страхового бюро України" про стягнення страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу - задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Український Страховий Дім" на користь ОСОБА_2 7475 грн. 41 коп. страхового відшкодування.

В задоволенні позову в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Український Страховий Дім" на користь ОСОБА_2 2053, 93 грн. пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування - відмовлено.

Додатковим рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 02 жовтня 2014р. було вирішено питання судових витрат, а саме: стягнути з ПрАТ "Український страховий дім" на користь ОСОБА_2 229,40 грн. судового збору.

В задоволенні позову в частині стягнення з ПрАТ "Український страховий дім" на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу відмовлено за безпідставністю.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24 лютого 2014 року оскаржив представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення є необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема, звертає увагу на те, що судом не застосовано ст.36.5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", де вказано, що за кожен день прострочення сплачується пеня. Крім того, судом не вирішено питання судових витрат. Враховуючи вищевикладене просить суд змінити рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ "Український Страховий Дім" та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі.

Крім того, вказане рішення оскаржив ПрАТ "Український Страховий Дім".

В апеляційній скарзі ПрАТ "Український Страховий Дім" зазначає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та прийнятим без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зокрема, вказує на те, що Висновок №337 судової автотоварознавчої експертизи не є належним та допустимим доказом по справі, оскільки такий виконаний з порушенням нормативно-правових актів з оцінки майна, а саме п. 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. На підставі викладеного, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В судове засідання: позивач, представник ПрАТ "Український страховий дім" та представник третьої особи - Моторно транспортного страхового бюро України не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, клопотань щодо відкладення розгляду справи не подали, що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 Цивільного процесуального кодексу(далі-ЦПК) України, розглянути справу у їх відсутності. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення щодо доводів апеляційної скарги ПрАТ "Український страховий дім", перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обставини справи в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ПрАТ "Український страховий дім" слід відхилити, апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 слід задовольнити частково.

Згідност.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок ДТП позивачу заподіяна шкода, а відтак така, за виключенням частково оплаченого страхового відшкодування, підлягає стягненню з відповідача. Одночасно, судом було відмовлено в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, оскільки позивачем не обґрунтовано розмір такої.

Проте, повністю погодитись з такими висновками суду, колегія суддів не може з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК Українипід час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 08 лютого 2012р. громадянин ОСОБА_5, керуючи автотранспортним засобом "Skoda Fabia" д.н.з.НОМЕР_1, по вул..Пасічній у м.Львові порушив правила дорожнього руху(п.10.3 ПДР) та допустив зіткнення з автомобілем "Daimler Crysler 903.6 KA(Mercedes Sprinter)" д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2 внаслідок чого автомобіль останнього отримав механічні пошкодження.

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 06 березня 2012р. ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425 грн..(а.с.9)

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1187 ЦК Україниджерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно із ст.979 ЦК Україниза договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом ч.1 ст.16, п.3 ч.1 ст.20 Закону України "Про страхування"договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.980 ЦК Українипредметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з:

1) життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування);

2)володінням, користуванням і розпорядженням майном(майнове страхування);

3)відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником(страхування відповідальності).

Відповідно до ст.6 Закону України "Про страхування"страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/7854797 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 пов'язана з експлуатацією автомобіля Skoda Fabia д.н.з.НОМЕР_1 застрахована у відповідача ПрАТ "Український страховий дім"(а.с.7). За умовами вказаного полісу встановлено ліміт відповідальності відповідача як страховика за спричинену шкоду в розмірі 50000 грн. та франшизи 510 грн.

Згідно ст.5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"об'єктом обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно - правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 6 цього ж Закону визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно із ст.3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до чч.1,2 ст.22 ЦК Україниособа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 9 Закону України "Про страхування"визначено, що франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Внаслідок ДТП автомобілю позивача заподіяно матеріалі збитки, які із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу становлять 10681,96 грн., що вбачається з Висновку судової автотоварознавчої експертизи №337(а.с.86-93).

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 в період ДТП була застрахована в ПрАТ "Український страховий дім", то страхова компанія визнала дану подію страховим випадком та на підставі розрахунку розміру страхового відшкодування виплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 2696,55 грн.(3206,55 грн.- 510 грн.(франшизи)(а.с.42)

Відтак, колегія суддів вважає правильним висновок районного суду про обов'язок відповідача відшкодувати позивачу завдану шкоду в розмірі 7475,41 грн.(10681,96 грн. - 2696,55 грн. - 510 грн.)

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду щодо відсутності підстав для стягнення пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування

Як вбачається із страхового акту №АА/7854797/1_1 від 30.11.12р.(а.с.42) позивач ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування 10.02.2012р..

Відповідно до п.п. 36.2. ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Таким чином, виплата страхового відшкодування в розмірі 10681,96 грн. повинна була здійснена не пізніше 10.05.2012р.. Відповідно до платіжного доручення №1102 часткова оплата страхового відшкодування в розмірі 2696,55 грн. здійснена ПрАТ "Український страховий дім" 30.11.2012р..(а.с.43)

Згідно п.п.36.5 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Колегія суддів вважає, що відповідач ПрАТ "Український страховий дім" прострочив виплату страхового відшкодування, у зв'язку з чим підставною є вимога позивача про стягнення пені з суми 10681,96 грн. у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення у розмірі 897,46 грн. (за період з 10.05.2012р. до 30.11.2012р.) та пені з несплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 7475,41 грн.(за період з 30.11.2012р. по 04.02.2014р.) у розмірі 1156,47 грн..

Відтак, загальна сума пені, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача становить 2053,93 грн..

Вирішуючи спір суд першої інстанції на зазначені вище вимоги закону увагу не звернув, доводи позивача належним чином не перевірив, й відповідно дійшов до помилкового висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення пені. А відтак, рішення суду в частині відмови у стягненні з Приватного акціонерного товариства "Український Страховий Дім" на користь ОСОБА_2 2053, 93 грн. пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування не може вважатися законним і обґрунтованим та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині.

На думку колегії суддів, безпідставними є доводи апелянта - "Український Страховий Дім" про те, що суд не дав належної оцінки висновку судової експертизи, оскільки в такому не враховано експлуатаційний знос, так як оцінюючи зібрані по справі докази, суд дотримався встановленого ст.212 ЦПК Українипринципу оцінки доказів. Крім того, як вбачається із висновку судової автотоварознавчої експертизи(а.с.86-93), при визначенні вартості матеріального збитку експертом було враховано фізичний знос транспортного засобу.

За вищенаведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не дав належної оцінки всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності, що відповідно до положень ст. 309 ЦПК Україниє підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача 121,80 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 303, 304,п.2 ч.1 ст.307, 308, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Український Страховий Дім" - відхилити.

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24 лютого 2014 року - задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24 лютого 2014 року в частині відмови у стягненні пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування - скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Український Страховий Дім" на користь ОСОБА_2 2053,93 грн. пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Український Страховий Дім" на користь ОСОБА_2 судові витрати, а саме: судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 121,80 грн..

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: О.М. Ванівський

Судді: М.Я. Богонюк

Б.М.Гриновець