Справа № 628/4140/13-ц
Провадження № 2/628/8/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015року Купянський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Клімової С.В.

за участю секретаря - Бавики Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Купянську справу за позовом Товариства бджолярів м. Купянська до ОСОБА_1, 3-ті особи: приватний нотаріус ОСОБА_2, ОСОБА_3, реєстраційна служба Купянського міськрайонного управління юстиції в Харківській області про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, застосування наслідків недійсного правочину, повернення приміщення продавцю у звязку з невиконанням договору купівлі-продажу, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство бджолярів м. Купянська, звернувся до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_1, 3-ті особи: приватний нотаріус ОСОБА_2, ОСОБА_3, реєстраційна служба Купянського міськрайонного управління юстиції в Харківській області про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, застосування наслідків недійсного правочину, повернення приміщення продавцю у звязку з невиконанням договору купівлі-продажу, мотивуючи свої вимоги тим, що у вересні 2013 року помер ОСОБА_4, який за життя був головою Товариства бджолярів м. Купянська. Після смерті ОСОБА_1І, було зясовано, що 30 грудня 2007 року між позивачем, від імені якого діяв ОСОБА_1І, та його сином, ОСОБА_1С, який є відповідачем по справі, був укладений договір купівлі-продажу, за умовами якого позивач передає відповідачу нежитлове приміщення, яке належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Управлінням житлово-комунального господарства та містобудування Купянського міськвиконкому Харківської області від 25 квітня 2003 року на підставі рішення Купянської міської ради від 21.01.2003 року за № 15/28, яке розташоване за адресою: м. Купянськ, вул..Комсомольська,5 Харківської області. За отримане приміщення, відповідач сплачує позивачу 60650грн.

Позивач вважає, що при здійсненні правочину ОСОБА_4 не мав обсягу цивільної діяльності на здійснення правочину, оскільки не повідомив товариство про укладення угоди, не отримав рішення президії ОСОБА_5 товариства на здійснення правочину, що свідчить про відсутність волевиявлення позивача.

Також, при укладені угоди відповідачем не були заплачені гроші, які повинні бути зараховані на рахунок або внесені до каси позивача, таким чином порушений п.3 договору купівлі-продажу, що свідчить про невиконання відповідачем умов договору у повному обсязі.

Доповненнями до позовних вимог, позивач просить суд скасувати Державну реєстрацію права власності на імя відповідача на приміщення №5 по вул..Комсомольській в м. Купянську Харківської області, яка була здійснена на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.2007 року між позивачем та відповідачем.

26.03.2014 року, 27.03.2014 року, 23.07.2014 року позивач, вже як Громадська організація «Товариство бджолярів міста Купянська» в своїх письмових доповненнях до позовної заяви зазначив, що документи, які підтверджують законність дій діючого на час голови товариства, були підроблені, оскільки одним з головних чинників продажу приміщення послужило погане фінансове становище Товариства, що не відповідає дійсності. В протоколі, що не визнається дійсним, не одним з членів президії товариства, не було запропоновано продати будівлю сину голові. Ні один із членів спілки не підтверджує самого факту проведення конференції спілки, на якому було прийняте рішення про продаж приміщення, та не було підписано протокол конференції. Вже після продажу, протягом 2013 року частину спірного приміщення, Товариство здавало в оренду аптеці, за орендну плату у розмірі 1000грн. кожного місяця. Однак, всі гроші від оренди отримувало сімейство ОСОБА_4. Після того як було виявлено факт фіктивного продажу службового приміщення, було зламані замки на дверях та сейфах у приміщенні Товариства і викрадено документи, про що складено акт і службова записка.

В своїх письмових запереченнях відповідач зазначив, що договір купівлі-продажу від 30.12.2007 року, який укладений між позивачем та відповідачем та відповідно до діючого законодавства посвідчений нотаріально. Продавцем за договором виступав власник нежитлового приміщення позивач по справі, від імені якого діяв голова на підставі наданих йому та перевірених нотаріусом повноважень. На конференції Товариства від 25.11.2007 року було прийнято рішення про продаж будівлі за 60650грн. та надані повноваження голові Товариства підписати вище вказаний договір.

За умовами договору, відповідачем сплачено 60650грн., що складається з вартості нежитлового приміщення, та за актом прийому - передачі отримано придбане майно.

В судовому засіданні представники позивача за довіреністю від Громадської організації «Товариство бджолярів міста Купянська» підтримали позовні вимоги, пояснивши, що Товариство бджолярів було засновано відповідно до Закону України «Про громадські обєднання». В своїй діяльності позивач керується Статутом, відповідно до якого право розпорядження коштами та майном Товариства має тільки президія ради товариства але не Голова. Протокол конференції, на якій нібито було прийнято рішення про продаж будівлі, яка належить позивачу, не містить в собі підписів ОСОБА_6, як голови президії конференції, так і ОСОБА_7, як секретаря президії конференції. Печатка на протоколі конференції стоїть на лицевій стороні аркуша, а не на підписах, нібито голови та секретаря президії конференції.

С 2008 року по 2013 рік відповідач не переуклав договори оренди з власниками магазину «Ветеринарна аптека», хоча гроші за оренду отримував, оформлюючи розхідні ордери на позивача та ставлячи на них печатку Товариства. Відповідач скориставшись доступом до документів, зламав замки на дверях будівлі та зрізав замки на сейфі, викравши оригінали документів, які там знаходилися. Просять суд задовольнити позовні вимоги позивача.

Відповідач та його представник у судовому засіданні вимоги позову не визнали, пояснивши, що дійсно 30.12.2007 року між Товариством бджолярів від імені якого виступав голова Товариства ОСОБА_4 з одної сторони, та ОСОБА_1 з другої, був оформлений нотаріально договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, яке належало Товариству. Відповідачем була сплачена за договором сума у розмірі 60650грн., яка складається з вартості будівлі та відповідно до акту прийому-передачі отримане ним зазначене приміщення. З часу підписання договору та до кінця 2013 року зазначеною вище будівлею продовжували користуватися члени товариства з дозволу відповідача. Щодо здачі приміщення позивачем в оренду, дізнався у судовому засіданні. Після смерті голови Товариства ОСОБА_4 , члени Товариства стали вимагати повернення будівлі. Про крадіжку документів, шляхом зрізання дверцят сейфу, дізнався від членів товариства. До крадіжки документів - ніякого відношення не має.

3-я особа: приватний нотаріус ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що дійсно 30.12.2007 року посвідчила договір купівлі-продажу нежитлового приміщення укладений між Товариством бджолярів м. Купянська, інтереси якої представляв голова ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_1 з другої сторони. Всі необхідні документи для посвідчення договору були надані в розпорядження нотаріусу. Обсяг цивільної діяльності ОСОБА_4, підтверджувався протоколом конференції загальних зборів та Статусом Товариства.

3-ї особи по справі, ОСОБА_3 та представник реєстраційної служби Купянського міськрайонного управління юстиції в Харківській області в судове засідання не зявилися, надавши суду письмові заяви згідно яких, просять розглянути справу у їхню відсутність. ОСОБА_3 заперечує проти позову, просить суд залишити його без задоволення. Реєстраційна служба Купянського міськрайонного управління юстиції в Харківській області при ухвалені рішення покладається на розсуд суду.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що фінансово-господарська діяльність товариства здійснювалася тільки головою Товариства у звязку з чим президія ради Товариства фактично не здійснювала розпорядження коштами та майном товариства. Ревізійна комісія товариства, яка є контрольним органом товариства формально здійснювала ревізію фінансово-господарської діяльності товариства, при цьому про результати своєї діяльності не відчитувалися перед конференцією товариства. Про продаж будівля яка належала Товариству, дізналися після смерті голови Товариства - ОСОБА_4 Свідок ОСОБА_8, після огляду протоколу конференції товариства, підтвердив, що підпис, в протоколі не його, а також пояснив, що, по факту крадіжки документів адміністрація товариства не зверталась до органів міліції .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що з 1991 року є членом Товариств бджолярів. Про те, що будівля, яка належить Товариству була продана, дізнався у 2013 році після смерті голови Товариства - ОСОБА_4 При обранні нового голови, виникла необхідність у документах, які знаходилися у сейфі Товариства, тоді і зясували, що дверцята сейфу були зрізані. Відповідач не заперечував, що саме він вскрив сейф та забрав документи Товариства. На потреби господарської діяльності Товариства, використовувалися членські внески. Контрольно-ревізійна комісія, головний бухгалтер, не звітували на зборах Товариства про фінансово-господарську діяльність Товариства.

Заслухавши сторони по справі, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобовязана довести

ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, позивач, Товариство бджолярів м. Купянська, як громадська організація, було зареєстровано 25.06.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серія АОО № 1687990 та довідкою АБ № 499259 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Статут Товариства Бджолярів м. Купянська, затверджений конференцією товариства бджолярів м. Купянська відповідно до протоколу № 2 від 19.05.2002 року, узгоджений на президії ОСОБА_5 товариства бджолярів м. Купянська від 10.04.2002 року та зареєстрований у виконавчому комітеті Купянської міської ради народних депутатів реєстраційний № 317 від 25 червня 2002 року, що посвідчується підписом керівника секретаріату міської ради, секретарем виконкому та печаткою виконавчого комітету Купянської міської ради.

Відповідно до п.п.1.1, 1.3, 1.5,1.6 пункту 1 Статуту, Товариство бджолярів м. Купянська є добровільним громадським об єднанням яке обєднує громадян м. Купянська з метою сприяння розвитку бджолярництва. Товариство в своїй діяльності керується Конституцією України, чинним законодавством та цим Статусом. Товариство набуває юридичної особи з моменту його реєстрації в установленому законом порядку; має самостійний баланс; рахунки в установах банків та своїм найменуванням, реєструються в установленому порядку; може укладати від свого імені договори, контракти, набувати майнових сертифікатних зобовязань.

Вищим керівним органом Товариства є конференція, яка скликається раз у 3 роки. До повноважень конференції входить накреслення основного напрямку діяльності, що передбачено п.п.4.1, 4.5 п.4 Статуту.

Згідно п.п.4.12 п.4 Статуту, голова товариства або його замісник має право 1-го підпису фінансово-господарчих документів; представляє товариство в органах влади і управління; керує роботою ОСОБА_5, конференції.

Підпунктом 4.10 п.4 Статуту передбачено, що президія ради, як керівний орган товариства діє в період між засіданнями ради. ОСОБА_5 ради товариства розпоряджається коштами та майном товариства у межах, встановлених законодавством, цим Статусом, договорами про взаємовідносини, укладає договори, відкриває рахунки в установах банків.

Загальними зборами бджолярів-любителів м. Купянська від 08.01.2006 року за № 1, на якому були присутні 45 членів Товариства, ОСОБА_4 був обраний головою та бухгалтером товариства, а ОСОБА_8 казначєєм.

Протоколом конференції товариства бджолярів за № 12 від 25.11.2007 року, голова товариства ОСОБА_4 уповноважений підписати договір купівлі-продажу будівлі контори, вартість якої складає 60650грн. Підставою для продажу будівлі стала неможливість товариством утримувати будівлю. Протокол підписаний головою президії конференції ОСОБА_8 та секретарем Гергель Д.І.

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданий Купянським бюро технічної інвентаризації від 18.12.2007 року, товариство бджолярів м. Купянська, згідно свідоцтва про право власності від 23.04.2003року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та містобудування Купянського міськвиконкому від 23.04.2003року, на праві колективної власності мало нежитлове приміщення, приміщення магазину, яке розташоване за адресою: Харківська область, м.Купянськ, вул..Комсомольська,5. Ринкова вартість приміщення складає 60650грн.

30.12.2007 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 був посвідчений договір купівлі-продажу, який зареєстровано в реєстрі за № 4211. Зазначений договір був укладений між товариством бджолярів м.Купянська, в особі голови ОСОБА_1, як продавцем, та ОСОБА_1 як покупцем.

Підпунктом 1.1 пункту 1 зазначеного договору передбачено, що продавець передає у власність, а покупець приймає у власність обєкт - нежиле приміщення приміщення магазину загальною площею 29,3кв.м., яке розташоване по вулиці Комсомольській,5 в місті Купянську Харківської області.

Пунктом 2 підпунктом 2.1. вищевказаного договору передбачено, що відчужуване згідно цього договору майно продано за 60650грн., які покупець сплатив повністю готівкою в касу товариства до підписання цього договору.

Право власності на майно, згідно п.п.3.1, 3.2 пункту 3 договору, переходить до Покупця лише за умови сплати в повному обсязі ціни майна, що встановлена цим договором. Підставою виникнення права власності в Покупця є його державна реєстрація. Передача майна Покупцю здійснюється за актом приймання-передачі.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Купянського бюро технічної інвентаризації, 19.02.2008 року за ОСОБА_1 зареєстроване право приватної власності на нежиле приміщення приміщення магазину загальною площею 29,3кв.м., яке розташоване по вулиці Комсомольській,5 в місті Купянську Харківської області.

15.10.2013 року, в складі комісії, яка була створена із членів товариства, складений акт по факту крадіжки документів, що належали товариству. Крадіжка була здійснена шляхом зрізання замка на дверцятах сейфа. По факту крадіжки документації казначєєм Товариства ОСОБА_8, була складена службова записка, в якій зазначено, що із сейфа викрадені документи, які свідчать про фінансово-господарську діяльність товариства. До міліції з заявою про крадіжку, не зверталися.

Відповідно до виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, виданої державним реєстратором 13.02.2014 року, найменування позивача значиться як громадська організація «Товариство бджолярів м. Купянська» (а.с.33,139, 188,189, 195, 235, 243, 244 т.1, ).

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За положеннями чч. 1, 3 ст. 215, чч. 1-2 ст. 216 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Тобто відповідно до ст. ст. 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Частинами 1 та 2 ст. 182 ч. ч. 1, 2 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом,

який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. ст. 387, 388 ЦК Кодексу власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно до вимог ст..ст.208, 209 ЦК України, правочин між фізичною та юридичною особою, належить вчиняти у письмовій формі, який відлягає нотаріальному посвідченню. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 ЦК України.

Статтями 43,44,45,45 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року та п. 41, 42, 43 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, які діяли на час укладення угоди, встановлено, що при перевірці обсягу цивільної правоздатності юридичних осіб, які беруть участь у правочинах, нотаріуси зобовязані ознайомитись з установчими документами (статут, засновницький договір), установчими актами, свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) субєкта підприємницької діяльності (витягом з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України), положенням про філію та представництво юридичної особи, наказом юридичної особи про призначення керівника філії або представництва і перевірити, чи відповідає нотаріальна дія, яка вчиняється, обсягу цивільної правоздатності юридичної особи.

При укладенні правочину представником нотаріус перевіряє його повноваження за довіреністю, виданою представникові юридичною особою. Нотаріус зобовязаний перевірити за допомогою Єдиного реєстру довіреностей, посвідчених у нотаріальному порядку, дійсність довіреності на право розпорядження майном, утому числі транспортними засобами. На примірнику довіреності або її копії, що залишаються у справах державної нотаріальної контори чи в приватного нотаріуса, робиться відмітка про перевірку дійсності довіреності за даними Єдиного реєстру довіреностей, посвідчених у нотаріальному порядку, з обовязковим зазначенням ідентифікаційного номера перевірки.

Якщо від імені юридичної особи діє колегіальний орган, нотаріусом витре- бовується документ, який стверджує повноваження цього органу та розподіл обовязків між членами колегіального органу (статут, засновницький договір, установчий акт, постанова про обрання посадових осіб тощо).

Відчуження або застава майна, що є колективною власністю, здійснюється за рішенням органів управління товариства (загальних зборів, виконавчого органу), якщо інше не встановлено законом та (або) установчими (актами).

Відповідно до вимог ст.ст.3.23 Закону України «Про обєднання громадян» від 16.06.1992 року, який втратив чинність 01.01.2013р. на підставі набрання чинності Закону України «Про громадські обєднання» від 22.03.2012р. № 4572-VI, громадською організацією є об'єднання громадян для задоволення та захисту своїх законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національно-культурних, спортивних та інших спільних інтересів. Право власності об'єднань громадян реалізують їх вищі статутні органи управління (загальні збори, конференції, з'їзди тощо) в порядку, передбаченому законодавством України та статутними документами.

Виходячи з вище викладено, вбачається, що при укладанні договору купівлі-продажу між товариством бджолярів м.Купянська та відповідачем по справі від 30.12.2007 року, не президія ради, яка як керівний орган товариства діє в період між засіданнями ради, а саме голова товариства, на підставі протоколу конференції товариства та інших статутних документів, мав необхідний обсяг цивільної дієздатності для вчинення зазначеного правочину.

Приходячи до такого висновку, судом враховується, що конференція товариства є вищім статутним органом управління через яке реалізується право власності товариства. Рішення конференції щодо надання повноважень голові товариству на відчуження власності товариства, відповідно до протоколу № 12 від 25.11.2007 року, до теперішнього часу не визнане недійсним. Крім того, ставлячи під сумнів підпис голови та секретаря президії конференції, представники позивача в судовому засіданні відмовилися від проведення судово-почеркознавчої експертизи. Печатка яка знаходиться саме на лицевій стороні протоколу, свідчить про те, що нотаріусом з метою укладення угоди, була засвідчена копія протоколу на підставі наданого йому оригіналу, як це передбачено Законом України «Про нотаріат» та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а не той факт, що печатка ставилася на чистому аркуші, як це стверджують представники позивача.

Позивачем, відповідно до вимог ст..60 ЦПК України, не надані в розпорядження суду докази, які б підтверджували факт не внесення на рахунок товариства або до його каси, грошових коштів по спірній угоді.

Доводи представників позивачів про те, що відповідач скоїв крадіжку документів товариства, в тому числі фінансових, не може бути прийнята судом, оскільки по зазначеному факту адміністрація товариства не зверталася з відповідною заявою до правоохоронних органів, що також в судовому засіданні підтвердив і свідок ОСОБА_8

Також суд не може прийняти доводи представника позивача про те, що Товариство бджолярів було засновано згідно Закону України «Про громадські обєднання», оскільки зазначена норма закону діє з 01.01.2013р., у звязку з втратою чинності Закону України «Про обєднання громадян» від 16.06.1992 року на підставі якого Товариство бджолярів і було засновано.

Позов подано від імені Товариства бджолярів м. Купянська, яке діє відповідно реєстраційним документам та Статуту, однак в ході розгляду справи представники позивача виступали від імені Громадської організації «Товариство бджолярів м. Купянська» на підставі виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, при цьому будь-якого підтвердження і в тому числі зміни до Статуту, про те що Громадська організація «Товариство бджолярів м.Купянська» є правонаступником Товариства бджолярів м. Купянська, в розпорядження суду не надано.

Суд, оцінивши достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позивачем у судовому засіданні не доведено перед судом свого

позову, що є його обовязком відповідно до ст. 10 ЦПК України, при цьому суд сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи розяснював сторонам їх права та обовязки, попереджував про вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяв здійсненню їхніх прав.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов є необґрунтований та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 61, 209, 212, 214-218 ЦПК України, ст..ст.15,182,203,208,209,215,216,387,388 ЦК України, ст.ст.3.23 Закону України «Про обєднання громадян» від 16.06.1992 року, ст..ст. 43,44,45,45 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року, п. 41, 42, 43 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства бджолярів м. Купянська до ОСОБА_1, 3-я особа: приватний нотаріус ОСОБА_2, ОСОБА_3, реєстраційна служба Купянського міськрайонного управління юстиції в Харківській області про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, застосування наслідків недійсного правочину, повернення приміщення продавцю у звязку з невиконанням договору купівлі-продажу залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Купянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 30.04.2015р.

Суддя Купянського міськрайонного суду С.В. Клімова