Справа № 750/6054/14 Провадження № 22-ц/795/732/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Логвіна Т. В. Доповідач - Страшний М. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСтрашного М.М.
суддів:Литвиненко І.В., Євстафіїва О.К.
при секретарі:Нечасному О.Л.
за участю:представника позивача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 серпня 2014 року у справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 серпня 2014 року позов ПАТ КБ „ПриватБанк" задоволено, стягнуто з ОСОБА_6 на користь банку 23 577 грн. 23 коп. заборгованості по кредитному договору, 243 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції необґрунтоване та суперечить нормам матеріального та процесуального права. Апелянт наполягає на тому, що до спірних правовідносин необхідно застосувати строк позовної давності, оскільки останній раз він здійснив погашення боргу у 2009 році.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.12.2006 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір б/н, згідно якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 7 600 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ „ПриватБанк" зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором.

Пунктом 6.6 вищевказаних Умов передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити Винагороду Банку.

Згідно пункту 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін.

Однак, ОСОБА_6 належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання та згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором б/н станом на 30.04.2014 року має заборгованість перед банком у сумі 23 577 грн. 23 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 5581,43 грн., заборгованість за процентами - 12 578,56 грн., заборгованість по комісії - 3818,12грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1098,92 грн.. Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк" про стягнення заборгованості за кредитом, суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що відповідач свої зобов'язання не виконує належним чином, має заборгованість у визначеній позивачем сумі.

Апеляційний суд погоджується із даним висновком, оскільки судом першої інстанції обставини справи з'ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статей 256,257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду із вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини 3,4 статті 267 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції ухвалив заочне рішення у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання. При цьому відповідач ОСОБА_6 належним чином повідомлявся про розгляд справи, ухвала про відкриття провадження у справі від 25 червня 2014 року, копія позовної заяви з додатками надсилались ОСОБА_6 за його зареєстрованим місцем проживання : АДРЕСА_1 (а.с.42,45). Місце свого нового перебування ОСОБА_6 не повідомляв суду.

В матеріалах справи відсутня письмова заява ОСОБА_6 про застосування позовної давності. Не було заявлено про застосування строку позовної давності і при поданні ОСОБА_6 заяви про перегляд заочного рішення (а.с.59-60).

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про неможливість застосування при вирішенні цього спору строків позовної давності на стадії апеляційного перегляду рішення суду.

Розрахунок суми заборгованості ОСОБА_6 належними та допустимими доказами не спростований.

Враховуючи викладені обставини, а також матеріали справи, у їх сукупності, а також оцінюючи, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, апеляційний суд вважає законними та обгрунтованним висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Таким чином, справа судом першої інстанції розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано правильно, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: