Унікальний номер справи 333/1917/15-ц
Номер провадження 4-с/333/24/15
У Х В А Л А

Іменем України

м. Запоріжжя 3 квітня 2015 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий суддя Фунжий О.А., при секретарі Славній А.Ю., за участю представника заявника ОСОБА_1, державного виконавця Алімової Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на бездіяльність державного виконавця, керуючись ст. 386-387 ЦПК України, -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство (ПАТ) «Укртелеком» звернулось до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 стосовно невиконання виконавчого листа, виданого судом.

Скарга мотивована тим, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2011 р. задоволено позов ПАТ «Укртелеком» про стягнення заборгованості за надані послуги, з ОСОБА_3 на користь вказаного товариства стягнуто 1 669 грн. 06 коп., а також витрати на сплату судового збору та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, яке набрало законної сили 7 лютого 2011 р. 5 вересня 2012 р. на виконання цього рішення судом видано виконавчий лист, строк предявлення якого до виконання зазначено до 7 лютого 2014 р. Стягувач неодноразово звертався до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції із заявами про відкриття виконавчого провадження за цим виконавчим листом. Але кожного разу державний виконавець Алімова Є.А. відмовляла у відкриті провадження з тих підстав, що у виконавчому листі не зазначено ідентифікаційного номеру боржника. В черговий раз товариство 3 лютого 2015 р. звернулась до виконавчої служби із заявою про відкриття провадження, зазначивши ідентифікаційний номер боржника. Постановою від 10 лютого 2015 р. державний виконавець Алімова Є.А. знову відмовляла у відкриті провадження з тих же підстав. Вважаючи постанову державного виконавця незаконною заявник просить суд визнати бездіяльність державного виконавця Алімової Є.А. неправомірною; постанову державного виконавця від 10 лютого 2015 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження скасувати; зобовязати державного виконавця відкрити виконавче провадження за вказаним виконавчим та виконати відповідної виконавчі дії.

В судовому засіданні представник ПАТ «Укртелеком» підтримав скаргу, суду пояснив, що зміни до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яким у виконавчому листі зазначається індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника, внесені Законом від 4 липня 2012 р., набрали чинності 8 серпня 2012 р. Рішенням ж суду, на підставі якого видано виконавчий лист, вступило в законну силу 7 лютого 2011 р. Оскільки закон на має зворотної сили у часі, зазначення у виконавчому листі індивідуального ідентифікаційного номера стягувача та боржника не є обовязковим. Крім того, стягувач намагався привести виконавчий лист у відповідність вимогам Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 4 липня 2012 р., для чого звернувся із заявою до суду. Але ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2014 р. у задоволені заяви про внесення до виконавчого документу даних про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника відмовлено. У цій ухвали також наведену судову практику Верховного Суду України, згідно якій відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номеру боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження. З наведених підстав представник заявника просить задовольнити скаргу.

Державний виконавець Алімова Є.А. із скаргою не погодилась, в судовому засіданні пояснила, що у відповідності зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 4 липня 2012 р., у виконавчому документі зазначаються, зокрема, індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника. Оскільки виконавчий лист видано 5 вересня 2012 р., тобто після набрання чинності вказаним Законом, він повинен містити ідентифікаційний номер боржника. З цих підстав вона неодноразово відмовляла у відкритті виконавчого провадження. Повідомлення у заяві ідентифікаційного номеру боржника не є підставою для відкриття провадження, оскільки такий номер повинен бути зазначено у самому виконавчому документі.

Суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2011 р. задоволено позов ПАТ «Укртелеком» про стягнення заборгованості за надані послуги, з ОСОБА_3 на користь вказаного товариства стягнуто 1 669 грн. 06 коп., а також витрати на сплату судового збору та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Рішення набрало законної сили 7 лютого 2011 р. В резолютивній частині рішення ідентифікаційний номер боржника не вказано. (а.с. 12)

У відповідності зі ст. 368 ч.2 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один

виконавчий лист.

5 вересня 2012 р. на виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя стягувачеві видано виконавчий лист, строк предявлення якого до виконання зазначено до 7 лютого 2014 р. У виконавчому листі ідентифікаційний номер боржника не вказано. (а.с. 13)

26 вересня 2012 р. стягувач звернувся до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження за виданим судом виконавчим листом. (а.с. 14)

Постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 від 8 жовтня 2012 р. в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження відмовлено. У мотивувальній частині постанови зазначено, що підставою для прийняття такого рішення є не відповідність виконавчого документу вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 4 липня 2012 р. Проте, які саме недоліки має виконавчий документ у постанові не зазначено. (а.с. 16)

9 листопада 2012 р. стягувач повторно звернувся до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження за тим же виконавчим листом. (а.с. 17)

Постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 від 24 січня 2013 р. в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження відмовлено. У мотивувальній частині постанови зазначено, що у виконавчому документі, який було видано після 8 серпня 2012 р., відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» обовязково повинні зазначатись ідентифікаційний код боржника або паспортні дані. (а.с. 18)

22 травня 2013 р. стягувач знов звернувся до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження за тим же виконавчим листом. (а.с. 19)

Постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 від 18 вересня 2014 р. в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження відмовлено. У мотивувальній частині постанови зазначено, що відповідно до п.3.3 ч. г Інструкції з організації примусового виконання рішень обовязковою вимогою до виконавчого документа є наявність ідентифікаційного коду боржника або паспортних даних. (а.с. 20)

25 листопада 2014 р. стягувач в черговий раз звернувся до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження за тим же виконавчим листом. (а.с. 21)

Постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 від 26 січня 2015 р. в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження відмовлено з тих же підстав. (а.с. 22)

3 лютого 2015 р. стягувач знову звернувся до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження за тим же виконавчим листом. У цій заяві стягувач зазначив ідентифікаційний номер боржника. (а.с. 23)

Постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 від 10 лютого 2015 р. в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження відмовлено з тих же підстав. (а.с. 24)

Бездіяльність державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 стосовно невиконання вказаного вище виконавчого листа суд вважає неправомірно з огляду на наступне.

У відповідності зі ст. 18 ч.1 п. 3 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону України від 4 листопада 2010 р., який діяв на час постановлення рішення суду 21 січня 2011 р. та набрання ним законної сили 7 лютого 2011 р., у виконавчому документі зазначаються, зокрема, індивідуальний ідентифікаційний номер боржника за наявності.

Законом України від 4 липня 2012 р. у пункті 3 частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" слово "за наявності" виключено. Таким чином, зі дня набрання чинності цим Законом (8 серпня 2012 р.), тобто на день видачі виконавчого листа, діє норма, відповідно до якої у виконавчому документі зазначається індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

Як зазначено вище, у виконавчому листі, виданому судом 5 вересня 2012 р., індивідуальний ідентифікаційний номер боржника не зазначено. (а.с. 13)

Між тим, у відповідності зі ст. 11 ч.3 п. 3 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції Закону України від 4 листопада 2010 р., яка діяла як на час постановлення рішення, набрання ним законної сили, так й на день видачі виконавчого листа, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі

конфіденційну.

Таким чином, державний виконавець Алімова Є.А. при виконанні вказаного рішення суду мала встановлене законом право витребувати від відповідного державного органа інформацію про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника, але цим правом безпідставно не скористалась, тому її дії стосовно невиконання виконавчого листа слід визнати неправомірними.

Вказаний висновок суду кореспондується з судовою практикою Верховного Суду України, викладеною у постанові від 25 червня 2014 р., згідно якій відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Незважаючи на те, що у заяві про відкриття виконавчого провадження від 3 лютого 2015 р. стягувач зазначив ідентифікаційний номер боржника, постановою від 10 лютого 2015 р. державний виконавець безпідставно відмила в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження. (а.с. 24)

При цьому державний виконавець у мотивувальній частині постанови зазначила, що керується п. 3.3. ч. г Інструкції з організації примусового виконання рішень, згідно якому обовязковою вимогою до виконавчого документа є наявність ідентифікаційного коду боржника або паспортних даних. (а.с. 24)

Відповідно до п. 3.3 підпункту г Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5 з відповідними змінами та доповненнями, на яку посилається державний виконавець у своїй постанові, виконавчий документ повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 18 Закону. При перевірці відповідності виконавчого документа вимогам пункту 3 частини першої статті 18 Закону державний виконавець враховує, зокрема, таке: для фізичних осіб реєстраційний номер облікової картки платника податків не зазначається у виконавчому документі, якщо особа є іноземцем та законодавством країни, на території якої проживає фізична особа, встановлено інші форми обліку або якщо особа відмовилась його мати через свої релігійні переконання, про що є відповідна відмітка у паспорті особи.

Аналіз вказаного нормативного акту свідчить про те, що у ньому прямо не визначено, що обовязковою вимогою до виконавчого документа є наявність ідентифікаційного коду боржника або паспортних даних, як те зазначено у постанові державного виконавця від 10 лютого 2015 р.

Між тим, як вказано вище, ст. 11 ч.3 п. 3 Закону України "Про виконавче провадження", а також п. 1.5, 1.8, 1.10 Інструкції з організації примусового виконання рішень надають державному виконавцю право самостійно одержувати від відповідних установ необхідну для проведення виконавчих дій інформацію.

З наведених вище підстав суд вважає, що постанова державного виконавця Алімової Є.А. від 10 лютого 2015 р. (ВП № 46414797) про відмову у відкритті виконавчого провадження винесена неправомірно.

Відповідно до ст. 387 ч.2 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Для поновлення порушених прав стягувача суд вважає за необхідне постанову державного виконавця від 10 лютого 2015 р. скасувати та зобовязати державного виконавця відкрити виконавче провадження за вказаним виконавчим листом та виконати відповідної виконавчі дії.

На підставі викладеного, керуючись ст.386-387 ЦПК України, суд

У х в а л и в :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на бездіяльність державного виконавця задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 стосовно невиконання виконавчого листа, виданого 5 вересня 2012 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення суду від 21 січня 2011 р. по справі № 2-629/11.

Постанову державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 від 10 лютого 2015 р. (ВП № 46414797) про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим 5 вересня 2012 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення суду від 21 січня 2011 р. по справі № 2-629/11, - скасувати.

Зобовязати державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 відкрити виконавче провадження за виконавчим листом, виданим 5 вересня 2012 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення суду від 21 січня 2011 р. по справі № 2-629/11 та виконати відповідної виконавчі дії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в Апеляційний суд Запорізької області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя О.А.Фунжий