22-ц/775/299/2015(м)
Головуючий у 1 інстанції Чмель О.Л.
Категорія 39 Доповідач Баркова Л.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Баркової Л.Л.

Гаврилової Г.Л., Сорока Г.П.

при секретарі : Бєльченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_3 до Маріупольської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5, - адвоката Довженка Валерія Івановича на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 лютого 2012 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року позивачка звернулась до відповідачів з даним позовом. Зазначала, що з 1994 р. перебувала у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_7, а з 23.06.2006 р в зареєстрованому шлюбі. Разом проживали в належній останньому квартирі АДРЕСА_1, хоча вона була зареєстрована за іншою адресою. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік помер і після його смерті вона дізналась, що 01.12.2006 р. за договором купівлі продажу він нібито продав зазначену квартиру ОСОБА_8, який 08.06.2007 р. подарував квартиру донці ОСОБА_4, а остання 09.10.2007 р. продала квартиру ОСОБА_5 Просила встановити факт постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини та зазначала, що в провадженні суду знаходиться інша справа за її позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі продажу спірної квартири.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 лютого 2012 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 зі спадкодавцем ОСОБА_7, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини за адресою: квартира АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі представник відповідачки ОСОБА_5 - адвокат Довженко В.І. просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити позивачці в задоволенні позову, застосувати строк позовної давності, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.305 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу у відсутності позивачки ОСОБА_3 та відповідачки ОСОБА_4, від якої надійшла заява про розгляд справи за її відсутність (а.с. 111) та відповідачки ОСОБА_5 і її адвоката Довженка В.І., які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, повторно до суду не з'явились та не надали доказів про поважність причин неявки(а.с. 115).

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення в судовому засіданні 24.03.2015 року представника відповідачки ОСОБА_5, - Довженка В.І., який просив апеляційну скаргу задовольнити, представника позивачки, - ОСОБА_9, та представника Маріупольської міської ради Васильєва В.О., які просили апеляційну скаргу відхилити, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовну заяву ОСОБА_3, суд виходив з того, що позивачка довела той факт, що вона проживала з ОСОБА_7 однією сім'єю на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі АДРЕСА_1.

З висновком суду не можна не погодитись.

У відповідності із положеннями ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3, ч.2 ст.10 ЦПК України кожна сторона має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом і вбачається зі справи, позивачка ОСОБА_3 перебувала з 23 червня 2006 року у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.

Відповідно до складених Житлово-експлуатаційним управлінням №2 міста Маріуполя актів від 28.11.2007 року та 30.03.2015 року, а також довідки від 30.11.2007 року та довідки від 27.04.2015 року №487 за підписом начальника житлового підприємства, позивачка ОСОБА_3 постійно проживала в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 однією сім'єю з ОСОБА_7 по день його смерті та вела з ним сумісне господарство. (а.с.9, 107)

Більш того, факт проживання на час смерті ОСОБА_7 в зазначеній квартирі, яка належала йому на праві власності, та факт проживання після його смерті в цій квартирі позивачки встановлений також набравшим чинності рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 02.07.2012 року. Цим же рішенням, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі продажу спірної квартири та визнання права власності на неї в порядку спадкування за ОСОБА_3 було задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, посвідчений 01.12.2006 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Тулаіновим Е.А. Витребувано у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, та визнано за ОСОБА_3 право власності на зазначену квартиру в порядку спадкування після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 (а.с. 99-103).

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки за рішенням суду від 02 липня 2012 року позивачка набула право власності на спірну квартиру, на час розгляду справи воно є чинним, колегія суддів вважає, що права ОСОБА_5 оскаржуваним рішенням суду від 24 лютого 2012 року не порушені, а тому в задоволенні апеляційної скарги їй слід відмовити.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення процесуального закону, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення і не належать до тих підстав, з якими процесуальне законодавство повязує можливість скасування зазначеного рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5,- адвоката Довженка Валерія Івановича відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання чинності безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді