"07" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді - Марфіної Н.В.,
за участі секретаря - Стрижеуса В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «СКАЙД» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу, -
До початку судового розгляду представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. При цьому, 06.10.2015 року відповідач подав до суду клопотання про перенесення розгляду справи на 20.11.2015 року, посилаючись на те, що йому необхідно виїхати за межі м. Києва по сімейних обставинах для догляду за людиною похилого віку.
Відповідно до положень ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять днів.
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що провадження у справі відкрито ухвалою суду від 04.09.2015 року і з врахуванням дати на яку відповідач просить перенести розгляд справи, порушуються вимоги ст. 157 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи зміст наведених норм та викладені вище обставини, суд приходить до висновку про необхідність визнання повідомлених причин неявки відповідача в судове засідання неповажними, оскільки відповідне клопотання не містить будь-яких належних підтверджуючих даних тих обставин, що викладені в клопотанні.
За наведених обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
За змістом постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 06.03.2015 року, відповідач 19.12.2014 року о 19 год. 00 хв. по вул. Райдужна, 37 в м. Києві, керуючи автомобілем НОМЕР_7, під час руху не обрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, при виникненні перешкоди не зміг безпечно її об'їхати чи зупинитися, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, від удару відскочив на тротуар, де зіткнувся з автомобілем НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4, який в свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем «Опель», д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_5 Відповідач 19.12.2014 року о 19 год. 00 хв. по вул. Райдужна, 37 в м. Києві, керував автомобілем НОМЕР_7 в стані алкогольного сп'яніння (а.с. 9-10).
Вказаною постановою суду відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
22.12.2014 року потерпілий ОСОБА_3 звернувся до позивача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 11-13).
Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст.ст. 1187, 1188 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
За нормою ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.
Відповідно до положень ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
За змістом положень ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Оскільки відповідач, як водій забезпеченого транспортного засобу, допустився порушення наведених вище вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння та не повідомив страховика у встановлені строки про настання ДТП, позивач набув права регресної вимоги до відповідача
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 61, 157, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «СКАЙД» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «СКАЙД» судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -