РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Борисенко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 125 Слобожанського регіонального департаменту Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення строкового банківського вкладу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на свою користь заборгованість за договором заявою № 300131/143039/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» від 05.12.2014р. в сумі 3946 доларів США одноразовою виплатою готівкою; зобовязати відповідача нарахувати відсотки з розрахунку 09,00% річних на суму невиплаченого депозиту за користування вкладом з 07.03.2015р. по день фактичного повернення суми вкладу на користь позивача та сплатити нараховані відсотки.

Обґрунтовуючи доводи позивач зазначає, що 05.12.2014р. між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 125 Слобожанського регіонального департаменту ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладений договір-заява про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» № 300131/143039/1-14, згідно умов якого позивачем внесено 3946 доларів США на строк з 05.12.2014р. по 05.01.2015р., з нарахуванням та сплатою відсотків. Позивачем продовжений строк розміщення вкладу до 07.03.2015р. До закінчення вказаного строку позивач заздалегідь 10.02.2015р. звернувся до банку з вимогою про повернення депозиту, однак його вимога проігноровано та лише виплачено відсотки за користування коштами вкладу в період з 05.12.2014р. по 07.03.2015р. 25.03.2015р. позивач знову звернувся до банку із заявою про розяснення причин неповернення вкладу, отримавши відповідь, з якою вбачається, що відповідач керується набутою чинності Постанови Правління НБУ від 03.03.2015р. за № 160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному валютному ринках України», якою банки зобовязані обмежити видачу готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків у межах 15000грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Отже, позивачу станом на 25.05.2015р. депозит не повернутий, чим порушені умови договору.

Позивач в судовому засіданні підтримав зміст позову і його вимоги, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши письмові заперечення.

Суд, вивчивши доводи позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, встановлено, що 05.12.2014р. між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 125 Слобожанського регіонального департаменту ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладений договір-заява про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» № 300131/143039/1-14, згідно умов якого позивачем внесено 3946 доларів США на строк з 05.12.2014р. по 05.01.2015р., з нарахуванням та сплатою відсотків. Позивачем продовжений строк розміщення вкладу до 07.03.2015р.

10.02.2015р. позивач звернувся до відповідача із заявою, якою просить повернути банківський вклад в сумі 3946 доларів США, розміщений згідно договору банківського строкового вкладу «Класік» № 300131/143039/1-14 від 05.12.2014р., однак позивачу відмовлено на підставі Постанови Правління НБУ від 03.03.2015р. за № 160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному валютному ринках України», якою банки зобовязані обмежити видачу готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків у межах 15000грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ.

Такі обставини підтверджено копією договору заяви від 05.12.2014р. (а.с.8), заявою від 10.02.2015р. (а.с.9) та відповіддю (а.с.10).

Відповідно до положень ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до умов договору банківського вкладу до виплати позивачу підлягають грошові кошти, що складаються з суми вкладу в розмірі 3946 доларів США та нараховані за час дії договору відсотки за умовами договору.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Встановлено, що строк вкладу сплинув 07.03.2015р., при цьому позивачу банківський вклад не повернуто.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» вклад (депозит) це засоби у готівкової і безготівкової формі, у валюті України або іноземної валюті, що розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірній основі на визначений строк зберігання або без визначення такого строку, підлягають виплаті вкладнику у відповідності до законодавства України та умовах договору.

Суд не приймає до уваги позицію відповідача щодо виконання умов договору банківського вкладу, оскільки з боку відповідача не надано доказів того, що позивач отримав суму вкладу з нарахованими відсотками. Не містять таких фактів і матеріали справи, тому доводи відповідача щодо безпідставності вимог позову у цієї частині є непереконливі.

Посилання відповідача щодо обмеження на видачу готівкової іноземної валюти з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків сумою 15000грн. на добу на одного клієнта, в еквіваленті за офіційним курсом НБУ також не приймаються судом.

Стаття 1074 ЦК України передбачає, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускаються, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути звязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

У постанові Правління НБУ від 01.12.2014р. № 758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» зазначені причини обмеження у видачі валюти, при цьому, запроваджені для позивача вказаною постановою обмеження у праві користування своїми коштами тривали з 07.03.2015р. і ніяких механізмі для ідентифікації вкладників в якості осіб, які беруть участь у відмиванні грошей чи фінансуванні тероризму, вказані нормативні акти не містять.

Таким чином, суд вважає за обґрунтоване вимоги позову щодо стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів згідно договору банківського вкладу.

Інші посилання відповідача на постанови Правління НБУ від 03.03.2015р. № 160, не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Позивач просить зобовязати відповідача нарахувати відсотки з розрахунку 09,00% річних на суму невиплаченого депозиту за користування вкладом з 07.03.2015р. по день фактичного повернення суми вкладу на користь позивача та сплатити нараховані кошти.

Суд вважає такі вимоги такими, що не відповідають умовам договору, оскільки із п. 5 договору-заяви від 05.12.2014р. вбачається, що вкладник має право вимагати дострокового повернення суми вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього договору-заяви (або протягом будь-якого з строків, на які було продовжено розміщення вкладу), у порядку та на умовах, викладених у п.5.3 основних умов. При цьому, банк здійснює перерахунок нарахованих процентів за фактичний термін розміщенням вкладу за ставкою 1,00% річних, відповідно до положень п.5.3 основних умов.

Отже, є незрозумілим з якої суми необхідно нарахувати відсотки з розрахунку 09,00% річних, тому в цієї частині вимог позову необхідно відмовити.

Відповідно до правил ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,27,60,88, 209,212-215,218 ЦПК України, ст. ст. 1058, 1060, 1061 ЦК України, ЗУ «Про банки та банківську діяльність», суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (код ЄРПОУ 09807856, 04050, м. Київ, вул.. Артема, 60) на користь ОСОБА_1 (ІН: НОМЕР_1) грошові кошти за договором-заявою № 300131/143039/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) від 05.12.2014р. в сумі 3946 (три тисячі девятсот сорок шість) доларів США одноразовою виплатою готівкою.

В іншої частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (код ЄРПОУ 09807856, 04050, м. Київ, вул.. Артема, 60) на користь держави судовий збір в сумі 822 (вісімсот двадцять дві)грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом десяти днів з дня оголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя