Справа № 523/9007/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2015 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Перший Суворовський відділ ДВС ОМУЮ про зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Перший Суворовський відділ ДВС ОМУЮ про зняття арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.11.2003 року Суворовським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист № 2-5590 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) до досягнення дитини повноліття. На виконання вказаного виконавчого документу та у звязку з виникненням у позивача заборгованості по сплаті аліментів, постановою державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ ОСОБА_5 від 19.12.2014 року накладено арешт на все майно, що належить позивачу та оголошено заборону на його відчуження.

ОСОБА_4 надала державному виконавцю заяву, в якої просила повернути виконавчий лист без виконання і зняти арешт з майна боржника. Постановою державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ ОСОБА_6 від 25.03.2015 року виконавчий лист повернено стягувачу ОСОБА_4 на підставі заяви останньої.

Однак у задоволенні заяви позивача та заяви відповідача про зняття арешту з майна начальник ВДВС Суворовського РУЮ ОСОБА_7 відмовив, оскільки питання про зняття арешту з майна вирішується у судовому порядку.

На підставі викладеного, позивач просить ухвалити рішення, яким зняти арешт та зняти заборону на відчуження майна, яке належить позивачу, згідно постанови державного виконавця Суворовського ВДВС ОСОБА_5 від 19.12.2014 року.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, а також пояснив, що він аліменти сплачує у добровільному порядку.

Відповідачка ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення позову, проте пояснила, що позивач повинен їй сплачувати аліменти у добровільному порядку.

Представники Першого Суворовський відділу ДВС ОМУЮ в судове засідання не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що 17.11.2003 року Суворовським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист № 2-5590 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частки заробітку (доходу) до досягнення дитини повноліття. На виконання вказаного виконавчого документу та у звязку з виникненням у позивача заборгованості по сплаті аліментів, постановою старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_5. № 36029711 від 19.12.2014р. був накладений арешт на все рухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. № НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. № 98, кв. 11.

Необхідно відзначити, що в матеріалах справи відсутні докази того, що державним виконавцем був накладений арешт на нерухоме майно, що належить позивачу.

ОСОБА_4 надала державному виконавцю заяву, в якої просила повернути виконавчий лист без виконання і зняти арешт з майна боржника. Постановою державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ ОСОБА_6 від 25.03.2015 року виконавчий лист повернено стягувачу ОСОБА_4 на підставі заяви останньої.

Згідно ч. 5 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження № 606-XIV від 21.04.1999р. встановлено, що «у … випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Суд вважає, що оскільки рішення про стягнення аліментів виконується позивачем добровільно, а також відсутня заборгованість по сплаті аліментів, то позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки наявність арешту перешкоджає позивачу розпоряджатися належний йому на праві власності майном.

Керуючись ч. 5 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження № 606-XIV від 21.04.1999р., ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Перший Суворовський відділ ДВС ОМУЮ про зняття арешту, - задовольнити частково.

2. Зняти арешт із всього рухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. № НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. № 98, кв. 11, який був накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 36029711 від 19.12.2014р., старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_5.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: