У х в а л а

іменем україни

29 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дьоміної О.О. Коротуна В.М., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 27 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення відповідачів із квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Новозавдоського районного суду м. Чернігова від 21 січня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Усунуто ОСОБА_4 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення із неї ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без надання іншого житлового приміщення.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 27 лютого 2015 року рішення Новозавдоського районного суду м. Чернігова від 21 січня 2015 року скасовано в частині усунення перешкод позивачу в користуванні квартирою шляхом виселення ОСОБА_6 та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні зазначеної позовної вимоги ОСОБА_4 відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, апеляційний суд правильно виходив із того, що відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР підстави для виселення ОСОБА_6 із спірної квартири відсутні. Також належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 вселилась до спірної квартири після розірвання шлюбу позивачем не надано та судами не встановлено.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що апеляційним судоми правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 27 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.О. Дьоміна
В.М. Коротун
С.П. Штелик