АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/926/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Романенко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівЮвшина В. І. , Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечній М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 жовтня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства « Акцент - Банк" до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

В червні 2013 року ПАТ "Акцент - Банк" звернулось в суд з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29.05.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № АВRКRС22820008. Відповідно до цього договору 29.05.2008 року відповідач отримав кредит в сумі 13003,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином не виконував умови договору, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Зобов'язання за даним договором Банк виконав у повному обсязі, а саме: надав ОСОБА_6 кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору.

В порушення норм закону та умов Договору ОСОБА_6 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому станом на 20 травня 2013 року мав заборгованість 75313,21 грн., яка складається з наступного:

- 12941,54 грн. - заборгованість за кредитом;

- 1810,95 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3979,19 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 52519,00 пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

Всього заборгованість за кредитом 71 250,68 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (відсоток від суми заборгованості) 3562,53 грн., а разом 75313,21 грн.

Просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту в сумі 75313,21 грн. та 753,13 грн. судового збору.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 жовтня 2013 року позов задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість у розмірі 75313,21 грн. за кредитним договором № АВRКRС22820008 від 29.05.2008 року, витрати по сплаті судового збору розмірі 753,13 грн., а всього 76066,33 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2015 року заяву ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ПАТ «Акцент - Банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, вважає, що рішення є незаконним та необґрунтованим через недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також таким, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права і просив рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вислухавши сторону, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк» суд першої інстанції прийшов до висновку, що саме з вини відповідача допущено порушення виконання основного зобов'язання, а саме погашення заборгованості не здійснювалося у встановленому договором порядку та строком, а тому відповідач повинен нести відповідальність за невиконане зобов'язання.

Проте повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції не є можливим.

Встановлено, що 29.05.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № АВRКRС22820008. Відповідно до цього договору 29.05.2008 року відповідач отримав кредит в сумі 13003,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України обов'язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Ч. 1 ст.631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до ст. 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а відповідно до вимог ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Частиною 1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

П. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», який є невід'ємною частиною кредитного договору визначено, що строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за його користування, винагород, неустойки (пені), штрафу по вказаному договору становить 5 років.

Ураховуючи, що умови кредитного договору в частині збільшення строку давності не суперечать вимогам діючого законодавства, та що строк позовної давності, визначеного договором не сплинув, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитом.

ПАТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в межах встановленого Умовами п'ятирічного строку позовної давності про стягнення кредиту, процентів за його користування, винагород, неустойки (пені), штрафу, так як відповідач останній платіж зробив в 2008 році, чим перервав строк позовної давності. Правильність розрахунку заборгованості, відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано.

Розмір заборгованості за кредитом становить 12941,54 грн., а розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором становить 52519,00 грн., що значно перевищує розмір збитків.

Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Ч.3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання колегія суддів приходить до висновку про зменшення розміру неустойки до розміру основного боргу по кредиту в сумі 12941,54 грн. Такий висновок буде відповідати правовій позиції Верховного Суду України ( справа N 6-100цс14 від 03 вересня 2014 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції невірно було застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті в частині стягнення пені (неустойки), а тому рішення суду першої інстанції підлягає до зміни з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_6, про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до часткового задоволення в частині стягнення неустойки в сумі 12941,54 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції є вірним.

Доводи апелянта про незастосування судом першої інстанції строків позовної давності до штрафу та пені є невірними, так як пунктом 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», який є невід'ємною частиною кредитного договору передбачено п'ятирічний строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за його користування, винагород, неустойки (пені), штрафу.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Отже, для застосування позовної давності необхідна заява відповідача. Однак у матеріалах справи відсутні підтвердження того, що відповідачем подано заяву про застосування позовної давності до суду першої інстанції. В зв»язку з неявкою ОСОБА_6 в судове засідання, по справі було ухвалено заочне рішення, однак як вбачається із матеріалів справи, апелянт при поданні заяви про перегляд заочного рішення питання про застосування судом строків позовної давності також не ставив.

Колегія суддів не може прийняти до уваги твердження апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення в його відсутність, оскільки із матеріалів справи вбачається, що останній про розгляд справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання, а після зміни місця проживання Банк про це не повідомив, чим також порушив умови договору.

Оскільки рішення по суті спору ухвалюється судом першої інстанції, а на стадії апеляційного провадження здійснюється лише перевірка законності й обґрунтованості рішення суду (стаття 303 ЦПК України), а заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Згідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 жовтня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Акцент - Банк" до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості - змінити, скасувавши його в частині стягнення з ОСОБА_6 пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором в сумі 52519,13 грн. та змінити рішення в частині стягнення судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором в сумі 12941,54 грн.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 жовтня 2013 року в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «Акцент- Банк» заборгованості за кредитом в сумі 12941,54 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 1810,95 грн; заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 3979,19 грн.; 500 гривень штраф (фіксована частина); 3562,53 грн. штраф (процентна складова) - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» 357, 35 грн. судового збору.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після його проголошення, але може бути оскаржене до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу його проголошення.

Головуючий :

Судді :