Справа № 144/571/15-ц
Провадження № 2/144/176/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2015 р. Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Панченка Д.І.

за участю секретаря Бевз О.В.

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Теплик цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Гайсинської міської ради, третя особа ОСОБА_4 про визнання незаконним і скасування рішень, визнання недійсними державних актів на право власності на землю, -

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2015 року до Теплицького районного суду, в порядку ст. 116 ЦПК України від Гайсинського районного суду, поступила цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Гайсинської міської ради, третя особа ОСОБА_4 про визнання незаконним і скасування рішень, визнання недійсними державних актів на право власності на землю. Свої вимоги мотивують тим, що позивач ОСОБА_5 є власником 12/25 частини будинку по вул.І.Франка, 72 в м.Гайсин, і відповідно до рішення Гайсинського районного суду їй виділено в користування земельну ділянку площею 637 кв.м., а ОСОБА_6, який є власником 13/25 цього будинку 690 кв.м. ОСОБА_6 будучи власником частини будинку не виконав рішення суду щодо розподілу земельної ділянки та виготовив технічну документацію із землеустрою. 38 сесія 5 скликання Гайсинської міської ради затвердила технічну документацію, та 21 травня 2010 року прийняла рішення видати держані акти ОСОБА_6 на земельні ділянки площею 0,0520га для обслуговування житлового будинку та 0,0184 га для ведення особистого селянського господарства. На підставі даного рішення ОСОБА_6 виготовив Державні акти на земельні ділянки. Проте рішення сесії від 21.05.2010 року, суперечить їх же рішенню від 26.02.2010 року, яким ОСОБА_6 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства відповідно у розмірах 0,0520 га та 0, 0170 га. Вважає, що при прийнятті рішень Гайсинською міською радою та виготовленні технічної документації не було враховано судове рішення Гайсинського районного суду від 07.09.2009 року про встановлення порядку користування земельною ділянкою, в частині площі земельної ділянки, яка виділена в користування ОСОБА_6 690 кв.м., та варіанту розподілу, згідно варіанту № 2 судової будівельно-технічної експертизи № 1103 від 31.08.2009 року, та порушено межі суміжних земельних ділянок сторін, в частині від сторони будинку ОСОБА_5 по довжині 3,65м з відступом від стіни будинку 1м, фактично документація була виготовлена з відступом від стіни до початку будинку із сторони вулиці - 1 м, а посеред будинку, де знаходяться вхідні двері 0,5м. Чим як вважають створив ОСОБА_5 перешкоди у належному користуванні будинком.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Крім того просить суд врахувати, що рішення сесії було прийняте з порушенням вимог ст. 186-1 ЗК України в частині погодження пректів землеустрою щодо відведення землеьних ділянок, межові знаки ОСОБА_5 не передавались, суперечність рішень сесії Гайсинськоїх міської ради від 26.02.2010 року та 21.05.2010року між собою, та вимогам судового рішення, не дотримання вимог державних будівельних норм 360 - 92, в частині відстані від межі сусідньої земельної ділянки до будинку належного позивачу.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. З підстав безпідставного порушення права позивача на доступ до будинку, зменшення відстані від межі земельної ділянки до будинку, що перешкоджає його обслуговуванню. Житловий будинок на спірній земельній ділянці побудований в 1956 році. Добровільно вирішити спір не можливо.

Відповідач ОСОБА_6 до суду вдруге не зявився, направлені йому судові повістки повернулись до суду за закінченням терміну зберігання. ОСОБА_6 повідомлений про час та місце розгляду справи як третьою особою, так і під час приїзду до Теплицького районного суду 22.07.2015 року, де в письмовій заяві до суду, він висловив свою позицію відносно позовних вимог, а саме: не визнає їх, та просить відмовити в їх задоволенні та залишити позов без розгляду.

Представник Гайсинської міської ради ОСОБА_3 позовні вимоги не визнає, вказує на те, що дійсно при прийнятті сесію міської ради рішення від 26.02.2010 року, дійсно було надано дозвіл ОСОБА_6 на виготовлення технічної документації із землеустрою для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0520 га та ведення особистого селянського господарства - 0, 0170 га. Після виготовлення технічної документації із землеустрою сесія міської ради 21 травня 2010 року прийняла рішення затвердила технічну документацію, та видати держані акти ОСОБА_6 на земельні ділянки площею 0,0520га для обслуговування житлового будинку та 0,0184 га для ведення особистого селянського господарства. Розбіжності пояснює тим, що при виготовленні технічної документації обміри були проведені за допомогою спеціальних приладів, точність яких значно вища, ніж при вимірюванні рулеткою. Так як похибка незначна, 14 кв. м. то сесія затвердила дану документацію, по встановленій практиці, без винесення окремих рішень про уточнення площ, враховуючи при цьому, що всі суміжні землекористувачі, в тому числі ОСОБА_5, площа земельної ділянки якої також збільшилась на 14 кв.м. вже мають державні акти за земельні ділянки, і тому їх право при цьому не порушується. Вважає причиною спору те, що ОСОБА_6 продав будинок іншій особі, а не позивачці.

Третя особа ОСОБА_4 позовні вимоги не визнає, вважає, що позивач не має права на 12/25 житлового будинку, так як договір довічного утримання не є тим документом, який посвідчує право власності на 3/25 частину будинку, належному ОСОБА_7, який на даний час невідомо де знаходиться і його ніхто не доглядає, так як ОСОБА_5 перебуває за межами України. Підтвердження цьому є витяг, наданий суду представником міської ради, від 03.04.2015 року згідно якого 3/25 частини будинку по вул.І.Франка, 72/1 взято на облік як безхазяйне майно. Крім того, збільшилась не тільки земельна ділянка ОСОБА_6 а також і позивача, яка є власником 0,0651 га земельної ділянки, а по рішенню суду у них мало бути 0,0637 га . Звертає увагу суду, що він, як особа яка придбала у ОСОБА_6 належну йому частину будинку та земельну ділянку, поніс великі кошти на оформлення даного договору, та не чинить позивачу перешкод у користування земельною ділянкою та будинком, вхід в будинок, що розташований біля його земельної ділянки побудований самовільно та з порушенням перепланування будинку належного ОСОБА_5, підтверджуючі це документи ним надано суду.

Допитаний в судовому засіданні, в якості спеціаліста ОСОБА_8, який займався виготовленням технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гр.ОСОБА_6 пояснив суду, що при виготовленні даної документації рішення суду було прийняте до уваги. Сторони погодились із наявними на час огляду земельної ділянки межами, та погодили їх, при цьому межі від імені ОСОБА_5 погодив ОСОБА_2, який мав відповідну довіреність. Стосовно державних будівельних норм, то дійсно він їх до уваги не приймав, так як сторони погодили межі, по фактично наявних межах, виготовили технічної документації із землеустрою, оформили належним чином своє право власності, загальна площа земельної ділянки під час проведення обмірів по вул.І.Франка, 72 в м.Гайсин, не відповідала площі яка вказана у рішенні суду та висновку експерта, а була більшою на 28 кв. м., тому земельна ділянка як ОСОБА_5 так і ОСОБА_6 збільшилась на 14 кв.м.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_6 є власниками часток одного будинку по вул.І.Франка, 72 в м.Гайсин. Відповідно до рішення Гайсинського районного суду № 2-382/2009, від 07.12.2009 року, ОСОБА_5, як власнику 12/25 цього будинку, виділено в користування земельну ділянку площею 637 кв.м., а ОСОБА_6, який є власником 13/25 цього будинку 690 кв.м. При цьому як було встановлено при дослідженні матеріалів цивільної справи № 2-382/2009, за позовом ОСОБА_2, в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про встановлення порядку користування земельної ділянкою та її розподіл, сторони взявши виконавчі листи по справі, до виконання їх не звернули, рішення суду добровільно чи в порядку виконання судових рішень виконано не було. Після винесення рішення по даній справі, при встановленні межових знаків спірних земельних ділянок сторони їх погодили, що підтверджується представником Гайсинської міської ради, спеціалістом ОСОБА_8, та оглянутою в судовому засіданні технічною документацією із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_9, в тому числі протоколом погодження меж від 30.10.2010 року (а.с. 162). Дійсно при цьому дані межі та площі земельних ділянок сторін не відповідаю межі та площі визначених рішенням Гайсинського районного суду № 2-382/2009, від 07.12.2009 року, та є більшими на 14 кв.м. як у позивача так і відповідача. Рішенням від 26.02.2010 року, ОСОБА_6 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства відповідно у розмірах 0,0520 га та 0, 0170 га. 38 сесія 5 скликання Гайсинської міської ради 21 травня 2010 року затвердила технічну документацію, та прийняла рішення видати держані акти ОСОБА_6 на земельні ділянки площею 0,0520га для обслуговування житлового будинку та 0,0184 га для ведення особистого селянського господарства. На підставі даного рішення ОСОБА_6 отримав Державні акти на земельні ділянки, а саме серія ЯМ № 935769 виданий 30 серпня 2012 року для ведення особистого селянського господарства площею 0,0184 га, та серія ЯМ № 935770 виданий 30 серпня 2012 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0520 га. ОСОБА_6 згідно договору купівлі-продажу від 30.11.2012 року продав належну йому частину житлового будинку та земельні ділянки ОСОБА_10, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с. 26-34). ОСОБА_5 також оформила своє право власності на земельну ділянку, про що свідчить свідоцтво про право власності на обєкт нерухомого майна від 28.05.2013 року, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0651га (площа по рішенню суду 0,0637га), розташовану вул.І.Франка, 72/1 м.Гайсин. Позивач, та її представники не порушував питання про призначення судової експертизи для встановлення порушення прав та інтересів.

Дані правовідносини регулюються:

- ч. 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

- відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації, а відповідно до ст. 126 ЗК України (в редакції на час отримання земельної ділянки позивачем) таким документом був державний акт, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

- ч.3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

ст. 153 ЗК України - у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним

Суд вважає, що позивачем та її представниками не доведено, що прийняттям рішень сесією Гайсинської міської ради від 26.02.2010 року, яким ОСОБА_6 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0520га та ведення особистого селянського господарства площею 0,0170 га, та рішенням від 21 травня 2010 року про затвердження технічної документації із землеустрою, та про видачу держаних актів ОСОБА_6 на земельні ділянки площею 0,0520га для обслуговування житлового будинку та 0,0184 га для ведення особистого селянського господарства, та самою видачею державних актів ОСОБА_6 порушено права та законні інтереси позивача, чи їх видано з порушенням законодавства України. При цьому позивач та її представники не довели достовірними та допустимими доказами те, що відповідач змінив конфігурацію та межі земельної ділянки, і вони відповідають кадастровим планам земельних ділянок сторін. Суд вважає безпідставним посилання представника відповідача на порушення відповідачем вимог Державних будівельних норм 360 - 92, так як даний будинок був побудований у 1956 році, а межі були визначені, ще до прийняття даних будівельних норм.

Керуючись ст.3, 6, 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Гайсинської міської ради, третя особа ОСОБА_4 про визнання незаконним і скасування рішень, визнання недійсними державних актів на право власності на землю - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Теплицький районний до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя :