Справа № 354/228/15-ц
Провадження по справі № 2/354/181/15
У Х В А Л А

06 травня 2015 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Гребик Л.В.

секретаря Мельник Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яремче заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Яремчанського міського суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування в особі виконкому Яремчанської міської ради, про визначення місця проживання дитини

Позивач 06.05.2015 року подав суду заяву про забезпечення позову, згідно якої просить заборонити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 вивозити на постійне місце проживання за межі України малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач мотивує тим, що йому на даний час стало відомо, що відповідачка має наміри у найближчий час поїхати до Італії, забравши з собою сина, але позивач не бажає цього.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії процесу, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду від 12.06.2009 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Згідно ст. 6 ч. 1 п. 2, ч. 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянину України може бути відмовлено у виїзді за кордон, якщо є неврегульовані зобов'язання - до їх виконання.

Разом з тим, відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується право вільно залишати її, окрім випадків, передбачених законом.

Однак обмеження цього права навіть у передбачених законом випадках повинно бути мотивованим.

Позивачем не надано доказів наміру відповідачки виїхати за межі України на постійне проживання разом з неповнолітнім сином.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою.

Так, позивач зазначає, що 04.09.2013 року надав дозвіл на виїзд за кордон малолітнього сина ОСОБА_1 на постійне місце проживання, проте жодних доказів на підтвердження даної обставини суду не надано.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене у вжитті заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

відмовити позивачу ОСОБА_1 у вжитті заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Яремчанський міський суд протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:

ОСОБА_4