Єдиний унікальний номер №243/3023/15-ц
Номер провадження №2/243/1716/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

«29» квітня 2015 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Старовецького В.І.,

при секретарі - Фатіховій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1. Також у спірному будинку зареєстрований її онук, ОСОБА_2 Останній не проживає в даному будинку, його особистих речей в будинку немає, спірним будинком він не цікавиться. Перешкод у користуванні будинком відповідачеві не чинили. Відповідач добровільно спірним жилим приміщенням не користується на протязі останніх трьох років без поважних причин. У зв'язку з викладеним позивач просила визнати відповідача втратившим право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Позивач, ОСОБА_1, та її представник, ОСОБА_3, яка діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 31.03.2015р., в судове засідання не з'явилися, про час дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначили, що підтримують заявлені позовні вимоги, наполягають на їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ОСОБА_1, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ухвали Народного суду м. Слов'янськ Донецької області від 07.07.1971 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).

Як вбачається з копії домової книги для прописки громадян, які мешкають в буд. АДРЕСА_1 за зазначеною адресою, окрім інших, зареєстрований ОСОБА_2 (а.с.7-10).

Проте, ОСОБА_2 в житловому будинку АДРЕСА_1 фактично не проживає з 01.07.2011 року по теперішній час, його особистих речей в будинку немає, що підтверджується довідкою комітету мікрорайону «Северний» м. Слов'янська від 16.03.2015р. за №141 (а.с.6).

Судом встановлено, що відповідач вибув з даного житлового будинку за власним бажанням. Перепон у користуванні житлом йому ніхто не чинив.

За приписами ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Проте відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави позбавлення члена сім'ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Судом встановлено, що відповідач не мешкає в житловому будинку АДРЕСА_1 понад три роки, в добровільному порядку виписатися з вказаного будинку не бажає.

Суд приймає до уваги той факт, що відповідач, погодившись з позовом, визнав обставини, якими позивач обґрунтувала свої вимоги, та прийняв їх, що на суперечить положенням частини 4 статті 174 ЦПК України.

Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані і підлягають повному задоволенню.

Позивач не вимагає компенсації понесених нею судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 321, 391,405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Запорізької області через Слов'янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.І. Старовецький