РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18295/14-ц

пр. № 2-о/759/35/15

07 травня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С., народних засідателів: Черненка В.М., Годлевського А.П., за участю секретаря судового засідання Борисенко А.М., прокурора прокуратури Святошинського району м. Києва Семененко В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недієздатною гр. ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить визнати гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною та призначити по справі судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану здоров'я гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою суду від 02.12.2014 року клопотання заявника задоволено. Призначено судово-психіатричну експертизу по цивільній справі ун.№759/18295/14-ц, пр.№2-о/759/437/14-ц за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недієздатною гр. ОСОБА_3 (а.с. 29-30).

31.03.2015 року до суду надійшов лист Київського міського центру судово-психіатричної експертизи про повернення матеріалів справи без виконання експертизи, оскільки гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на неодноразові виклики для проведення амбулаторної СПЕ під експертне на з'являється (а.с.38).

Ухвалою суду від 06.04.2015 року провадження у справі відновлено, викликано сторін в судове засідання на 07 травня 2015 року, о 14 год. 30 хв. (а.с. 39).

У судовому засіданні 07.05.2015 року заявник наполягав на призначенні примусової психіатричної експертизи гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 оскільки на думку заявника дії останньої свідчать про її хворобливий стан.

Зокрема, до таких дій заявник відніс звернення гр. ОСОБА_3 до МВС України, Міністра юстиції України, Прокурора Святошинського району м. Києва, Уповноваженого з прав людини Карпачової Н.І., та інших органів влади, з приводу тиску на неї її рідної доньки ОСОБА_2 у побутових питаннях, з приводу яких між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 триває конфлікт.

Представник заінтересованої особа - від Органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації Вітрик Л.Т. в засідання суду не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі.

Прокурор прокуратури Святошинського району м. Києва Семененко В.П.. заперечував щодо задоволення заяви, оскільки підстав, які би свідчили про неадекватність поведінки гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на його думку не вбачається.

Вислухавши пояснення осіб які брали участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 41 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Диспозитивність цивільного судочинства визначена ст. 11 ЦПК України в якій зазначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права.

Як правило, особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Частиною 3 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом під час розгляду справи, підставою звернення до суду ОСОБА_2, про визнання недієздатною гр. ОСОБА_3 є конфліктні правовідносини згаданих осіб на побутовому ґрунті.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що шляхом визнання гр. ОСОБА_3 її донькою ОСОБА_2 відбувається не захист цивільного права заявника, а його намагання у такий спосіб звести побутові рахунки з гр. ОСОБА_3, що за своєю правовою природою є зловживанням заявником своїм правом.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 16, 39, 41 ЦК України, ст.ст. 236-241, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недієздатною гр. ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ключник А.С.

Народні засідателі: Черненко В.М.

Годлевський А.П.