Справа № 739/1599/15-ц
Провадження № 2/739/345/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2015 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позов до ОСОБА_2 (далі відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 19 липня 2008 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що під час спільного проживання вони з відповідачем постійно сварилися через різні погляди на життя, внаслідок чого їхнє спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам їхнього спільного сина. Вони припинили шлюбні стосунки, близько семи місяців разом не проживають, спільного господарства не ведуть, фактично їхня сімя розпалася.

У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, пояснивши, що зберегти їхній з відповідачем шлюб неможливо, вони проживають окремо, при цьому спільна дитина проживає з нею, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, тому строк для примирення просила не надавати. На даний час вона не перебуває у стані вагітності, дітей віком до одного року у них з відповідачем на утриманні немає. Після розірвання шлюбу висловила бажання залишити прізвище «Іваненко». Також просила залишити їхню спільну з відповідачем дитину проживати разом з нею.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та заявив, що їхній з позивачкою шлюб необхідно розірвати, примирення між ними неможливе, тому строку для примирення просив не надавати. Також зазначив, що згоден аби їхня спільна дитина проживала з позивачкою.

Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 липня 2008 року Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області, актовий запис №06, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕЛ №037571 від 19 липня 2008 року (а.с. 2). Під час перебування у шлюбі у них народилася дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3), яка на даний час проживає разом з позивачкою. На час розгляду справи позивачка не перебуває в стані вагітності, на утриманні позивачки та відповідача немає дітей віком до одного року. Позивачка та відповідач на даний час спільним побутом не повязані, проживають окремо, їхні шлюбні стосунки фактично припинилися, примирення між ними неможливе.

Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлені судом обставини життя позивачки та відповідача свідчать, що між ними шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки.

За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між позивачкою та відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Після розірвання шлюбу позивачці необхідно залишити прізвище «Іваненко».

Враховуючи думку позивачки та відповідача, а також те, що на час розгляду справи дитина сторін проживає разом з позивачкою, відповідно до статті 160 СК України суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити спільну дитину сторін проживати разом з позивачкою.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати у розмірі 487 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 56, 105, 110-113, 160 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 19 липня 2008 року Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області, актовий запис №06, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище «Іваненко».

Малолітню дитину позивачки та відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу залишити проживати з позивачкою ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко