Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 2/331/10/14
№ провадження 22-ц/778/1117/15 Головуючий у 1 інстанції
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Воробйової І.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Книш С.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції Акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2012 року ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» звернулось до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 19.01.2007 року між Банком та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно якого відповідач отримав 150000 доларів США. З урахуванням додаткових угод до кредитного договору, заборгованість по кредиту була декілька разів реструктуризована та рефінансована з підписанням до кредитного договору додаткової угоди № 8 від 12.10.2011 року шляхом надання коштів в сумі 2413830 грн. 55 коп. на погашення валютної заборгованості в сумі 300227,68 доларів США. У забезпечення виконання зобовязань боржника за кредитним договором 3.03.2008 року з відповідачем ОСОБА_6 було укладено договір поруки.

Зобовязання, щодо сплати заборгованості за кредитним договором належним чином позичальником не виконуються і станом на 10.09.2012 року виникла заборгованість на загальну суму 2523667 грн. 47 коп., яку позивач просив стягнути на його користь з відповідачів у солідарному порядку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції Акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 2523667 грн. 47 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 2406925 грн. 31 коп.; заборгованість за несплаченими відсотками за період з 14.10.2011 року по 9.09.2012 року 108508 грн. 92 коп.; нарахована пеня на заборгованість за відсотками за період з 29.10.2011 року по 9.09.2012 року 2563 грн. 72 коп.; нарахована пеня на заборгованість за графіками за період з 29.03.2012 року по 9.09.2012 року 5669 грн. 52 коп. та судовий збір у сумі 1609 грн. 50 коп.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 19.01.2007 року між Банком та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно якого відповідач отримав 150000 доларів США. З урахуванням додаткових угод до кредитного договору, заборгованість по кредиту була декілька разів реструктуризована та рефінансована з підписанням до кредитного договору додаткової угоди № 8 від 12.10.2011 року шляхом надання коштів в сумі 2413830 грн. 55 коп. на погашення валютної заборгованості в сумі 300227,68 доларів США. У забезпечення виконання зобовязань боржника за кредитним договором 3.03.2008 року з відповідачем ОСОБА_6 було укладено договір поруки.

Зобовязання, щодо сплати заборгованості за кредитним договором належним чином позичальником не виконуються і станом на 10.09.2012 року виникла заборгованість на загальну суму 2523667 грн. 47 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 2406925 грн. 31 коп.; заборгованість за несплаченими відсотками за період з 14.10.2011 року по 9.09.2012 року 108508 грн. 92 коп.; нарахована пеня на заборгованість за відсотками за період з 29.10.2011 року по 9.09.2012 року 2563 грн. 72 коп.; нарахована пеня на заборгованість за графіками за період з 29.03.2012 року по 9.09.2012 року 5669 грн. 52 коп.

З урахуванням викладеного, колегія погоджується з висновком суду про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зводяться лише до того, чи правомірно Банком було видано кредит в іноземній валюті, однак вони є безпідставними, оскільки згідно ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також використання платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах встановлених законом. Відповідно до п. 1 глави 3 розділу 2 Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, затвердженою Постановою Правління НБУ від 10 серпня 2005 року за № 281, резиденти мають право купувати, обмінювати іноземну валюту з метою виконання зобовязань / у тому числі власних операцій субєктів ринку/ за винагороди, неустойки тощо/ в іноземній валюті на підставі кредитних договорів та інших. Крім того, на вимогу апеляційної інстанції представником позивача надана видана Національним Банком України банківська ліцензія № 10 від 27 березня 1992 року, дозвіл № 10-4 від 11 жовтня 2006 року з яких вбачається, що банк має право здійснювати банківські операції, зокрема, надавати кредити в іноземній валюті.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити, а рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2014 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: