№ 639/3729/15-ц
№ 2/639/1310/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Срокіна І.І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ПН ХМНО ОСОБА_4 про визнання договору міни недійсним.

Від позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій вона просить вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження у будь-який спосіб квартири № 1, по пров. Карпівському, 4 у м. Харкові; заборонити ДМС у Ленінському районі м. Харкова знімати з реєстраційного обліку ОСОБА_1 з квартири № 1, по пров. Карпівському, 4 у м. Харкові.

В обґрунтування якої зазначила, що як їй стало відомо, 03.10.2012 р. без її участі, на підставі отриманої від неї довіреності ОСОБА_3 зі своїм знайомим ОСОБА_2, здійснили обмін її квартири на будинок, розташований у Харківській області, Дергачівському районі, с. Польове, вул. Борисова, 13, який належав ОСОБА_2, при цьому, згідно договору міни вартість будинку в с. Польова становила 121494 грн., що є завищеною майже вдвічі, а вартість квартири в Харкові становила 120440 грн., яка є значно заниженою. Цей договір посвідчений ПН ХМНО. Після здійснення вказаного обміну відповідачі не віддавали їй документи на будинок, відмовлялися це робити, уникали будь-яких зустрічей з нею. Тільки в Київському райвідділі міліції 20.07.2013 р., відповідач ОСОБА_5, віддав їй частину документів на будинок, весь пакет документів у неї відсутній і по теперішній час.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України).

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно п. 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Суд розглядає заяву про забезпечення позову в порядку та в строк, передбачені ст. 153 ЦПК України, в день її надходження, без повідомлення осіб, що приймають участь у справі.

До вказаної заяви про забезпечення позову позивачем додано копію договору міни квартири на будинок від 03.10.2012 р. та витяг з Державного реєстру правочинів від 03.10.2012 р., проте заява не містить жодних актуальних даних про особу, яка станом на теперішній час в дійсності є власником спірної квартири.

У звязку з вищевикладеним, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині накладення заборони на відчуження у будь-який спосіб квартири № 1, по пров. Карпівському, 4 у м. Харкові, та розяснити заявнику про можливість повторного звернення до суду з заявою про забезпечення позову після усунення перешкод для її задоволення.

Стосовно п. 2 прохальної частини заяви про забезпечення позову, а саме: «заборонити ДМС у Ленінському районі м. Харкова знімати з реєстраційного обліку ОСОБА_1 з квартири № 1, по пров. Карпівському, 4 у м. Харкові», то також не вбачаю підстав для її задоволення, оскільки спірна квартира знаходиться на території Жовтневого району м. Харкова, тому відсутні підстави для зобовязання ДМС у Ленінському районі м. Харкова знімати з реєстраційного обліку ОСОБА_1

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» із змінами від 12.06.2009 року, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п.9 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.І. Срокіна