АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
____________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Качана В.Я., Музичко С.Г.

при секретарі Архіповій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2015р. про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановила:

у жовтні 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики у сумі 2 449 306 грн. 38 коп.

У червні 2015р. представник позивача звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1, що належить відповідачу, та на все майно, що належить відповідачу, в межах позовних вимог, посилаючись на значну суму боргових зобов'язань, що виникли у відповідача перед позивачем на підставі договору позики від 29 листопада 2010 року, і відповідачем можуть бути вчинені дії по відчуженню належного йому майна, що у подальшому може унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 23 червня 2015р. заява задоволена, накладено арешт на все майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1 і яке співмірне з розміром позовних вимог 2 449 306 грн. 38 коп.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апелянт посилається на неврахування судом тих обставин, що позивачем були продані предмети іпотеки та отриманні надприбутки, оскільки продане домоволодіння коштує значно більше, ніж зазначено у договорі купівлі-продажу, крім того, позивачу були повернені грошові кошти у розмірі 125 000 доларів США.

Апелянт, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.150, 154), двічі у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, тому відповідно до положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у його відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, який просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з

№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/12785/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Журавська О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
наступного.

- 2 -

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи по забезпеченню позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У ч. 3 ст. 152 ЦПК України зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У порушення вказаних норм процесуального права та роз'яснень Верховного Суду України суддею не було перевірено, яке рухоме та нерухоме майно перебуває у власності відповідача та чи його вартість не перевищує розмір позовних вимог.

При цьому, суддею було накладено арешт на все майно, що належить відповідачу на праві власності, а обов'язок про визначення його співмірності з позовними вимогами покладено на особу, яка буде здійснювати виконання ухвали суду, що суперечить положенням ч. 3 ст. 152 ЦПК України і є обов'язком суду.

Враховуючи, що суддя першої інстанції вирішив питання про забезпечення позову без дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає необхідним скасувати ухвалу судді і повернути справу до суду першої інстанції на новий розгляд даного питання.

Колегія суддів не вважає можливим задовольнити вимоги апеляційної скарги про відмову у забезпеченні позову, оскільки надані суду апеляційної інстанції документи не є достатніми для такого висновку, а викладені у заяві позивача обґрунтування підлягають перевірці.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2015р. скасувати, справу повернути до Деснянського районного суду м. Києва на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: