Єдиний унікальний номер: 448/296/15-ц
Провадження № 2/448/142/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30.04.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Стецика Я.Є.

при секретарі - Рушеляк Г.С.

з участю позивача - ОСОБА_1

відповідачки - ОСОБА_2

та представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Мостиська районна державна адміністрація Львівської області, як орган опіки та піклування, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

В С Т А Н О В И В:

25.03.2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 19.11.2006р., від якого у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Зазначає, що спільне сімейне життя у нього з відповідачкою не склалося, оскільки не зійшлись характерами та поглядами на життя. З огляду на ці обставини у сімї постійно виникали сварки, що призвело до втрати почуття любові та довіри один до одного.

Стверджує, що примирення та подальше спільне життя як подружжя між ними є неможливим. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено.

Покликається на те, що відповідачка неналежно ставиться до свого обовязку по вихованню дітей, не слідкує за їхнім станом здоровя та не цікавиться їх розвитком, а тому вважає за необхідне визначити місце проживання таких разом із ним (позивачем).

Вказує, що не чинитиме жодних перешкод відповідачці у спілкуванні з дітьми і сприятиме, щоб через розлучення батьків діти не були позбавлені піклування матері.

З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб між ним і відповідачкою та визначити місце проживання дітей - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним (позивачем) за адресою: с.Мостиська Другі, вул. Польова, 15 Мостиського району Львівської області.

Вимоги позивачем підтримано в судовому засіданні.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, погодилася на розірвання шлюбу з позивачем. Також не заперечила щодо визначення місця проживання дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Мостиської РДА ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги щодо визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 разом з батьком позивачем ОСОБА_1 Зазначила, що орган опіки і піклування Мостиської РДА прийшов до висновку про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей сторін разом з батьком з огляду на такі обставини: малолітні діти виявили свою прихильність саме до батька і бажають проживати з батьком, який відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обовязків, має стабільний дохід та упорядковано житло, створив належні умови для проживання, виховання, навчання та розвитку дітей.

Заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що даний позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 19.11.2006 року сторони уклали між собою шлюб, який зареєстровано у Мостиська Другій сільській раді Мостиського району Львівської області за актовим записом №5. Від даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому, як вважає суд, згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Позивач скористався таким правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб.

Приймаючи до уваги те, що в судовому засіданні відповідачка позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнала, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя ОСОБА_1 та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим предявлений позов у цій частині підлягає до задоволення.

Щодо позовних вимог в частині визначення місця проживання дітей сторін сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, то судом встановлено, що на даний час малолітні діти проживають разом з батьком позивачем ОСОБА_1 за адресою: с.Мостиська Другі, вул. Польова, 15 Мостиського району Львівської області.

Відповідачка ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/а Мостиського району Львівської області та така у судовому засіданні надала згоду на визначення місця проживання їхніх малолітніх дітей сина ОСОБА_4 і дочки ОСОБА_5 разом з батьком.

Статтями 155, 157 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх батьківських обовязків має ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.ст.160, 161 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п.7 ст.7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.8 ст.7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини.

Згідно висновку Мостиської РДА Львівської області як органу опіки та піклування № 02-29/1137 від 30.04.2015 року проживання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 буде відповідати інтересам самих дітей, оскільки батько піклується про таких, виявлена прихильність дітей саме до батька; батько відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обовязків; додержується інтересів дітей; має упорядковане житлове приміщення, стабільний дохід, створив належні умови для виховання, навчання та розвитку дітей.

Узагальнюючи, зокрема, беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, а також враховуючи те, що позивач є батьком дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, такий є працездатним, має постійне місце праці та стабільний регулярний заробіток, мешкає в належних для проживання та виховання дітей умовах, наполягає на реалізації свого права доглядати та піклуватись дітьми, має можливість та бажання займатись їх вихованням, про що свідчить даний позов до суду, суд приходить до висновку, що місце проживання малолітніх дітей (ОСОБА_6 і ОСОБА_7С.) після розірвання шлюбу між сторонами слід визначити з батьком позивачем ОСОБА_1

Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Визначаючи місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з батьком, позивачем по справі, суд не позбавляє матір, відповідачку по справі, права та можливості особистого спілкування з дітьми, обовязку брати участь у їх вихованні.

З огляду на наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо понесених позивачем судових витрат, то такі з урахуванням думки сторін, слід залишити за ним.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, ст.24, ч.2 ст.104, ст.110, ст.112, 155, 157, 160, 161 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 60, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 19.11.2006 року у Мостиська Другій сільській раді Мостиського району Львівської області за актовим записом № 5.

Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання батька ОСОБА_1, 30.03.1982р.н., за адресою: с.Мостиська Другі, вул.Польова, 15 Мостиського району Львівської області.

Копію даного рішення після набрання ним законної сили надіслати у Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Мостиського РУЮ Львівської області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

.

Суддя підпис ОСОБА_8

З оригіналом згідно:

Суддя Я. Є. Стецик

Рішення набрало законної сили:

«__»__________________20___ р.

Суддя Я. Є. Стецик