21.04.2015 Єдиний унікальний номер 205/483/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я 205/483/15

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Залімської Н.В.,

при секретарі - Волкобоєвій А.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 26 січня 2015 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У 2007 році за вказаною адресою був зареєстрований ОСОБА_2, який був чоловіком доньки позивача ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після її смерті відповідач у березні 2008 року зібрав сувої речі та покинув житло. Позивач просилавизнати ОСОБА_2таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраціного обліку за вказаною адресою.

Від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином, через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпров'я», про причини неявки не повідомив, письмових заяв не надходило.

Третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 21/200 частина будинку АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину, видане 03.12.2009 року Другою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 3-3977 (а.с.10).

Встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання: ОСОБА_2, що підтверджується записами домової книги (а.с.4-8).

Однак, судом встановлено, що відповідач в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, в ньому відсутні його особисті речі, про що свідчить акт про не проживання за місцем реєстрації за підписом голови квартального комітету (а.с.3).

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В сулу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов`язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Отже, оскільки відповідач вже на протязі тривалого часу не проживає у спірному будинку то суд вважає, що є всі підстави визнати ОСОБА_2таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у належному позивачу житловому будинку порушує її право як власника, і тому вважає, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, і керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ст.ст. 405, 321 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 27, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Н.В. Залімська