Єдиний унікальний номер 229/599/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/98/2015
Головуючий в 1 інстанції Лаптєв М.В.
Доповідач Кішкіна І.В.
У Х В А Л А

11 червня 2015 року м. Артемівськ

Суддя апеляційного суду Донецької області Кішкіна І.В. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 18 травня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення, -

в с т а н о в и в,

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 18 травня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням,ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, яка разом зі справою надійшла до апеляційного суду Донецької області.

Вважаю, що справу неможливо призначити до розгляду апеляційним судом з наступних підстав.

Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

Згідно із п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в особі висновки про права та обовязки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

З урахуванням викладеного, вважаю необхідним направити справу до першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення повернути до Словянського міськрайонного суду Донецької області для ухвалення додаткового рішення в строк до 10 липня 2015 року.

Суддя І.В. Кішкіна