ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2674/15-ц
Провадження № 2-з/210/40/15
У Х В А Л А

іменем України

"28" липня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чайкіної О.В.,

за участю секретаря Куксенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Служба у справах дітей виконкому Дзержинської районної у місті ради, Дзержинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції про визнання батьківства,- в с т а н о в и в:

Позивач, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи Служба у справах дітей виконкому Дзержинської районної у місті ради, Дзержинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції про визнання батьківства. Справа перебуває в провадженні судді Вікторович Н.Ю.

З метою забезпечення позовних вимог, позивач просить суд заборонити Відповідачу ОСОБА_3 виїзд за межі України разом з малолітнім сином ОСОБА_4, про що подав відповідну заяву.

У зв"язку з перебуванням головуючого по основній справі (судді Вікторович Н.Ю.) заява про забезпечення позову розподілена з на підставі положень ст. 11-1 ЦПК України та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, та передана на розгляд судді Чайкіній О.В.

Розгляд заяви здійснюється з урахуванням ст. 153 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, заяви, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України,заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, згідно з розясненнями, викладеними у вказаній постанові, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Тимчасова обмеженість у праві виїзду за кордон не передбачена в ст. 152 ЦПК України в якості одного з видів забезпечення позову. Заборона вчиняти певні дії не є поняттям тотожним з тимчасовим обмеженням прав у виїзді за кордон.

Право на свободу пересування має первинне закріплення у ст. 33 Конституції України, ст. 13 Загальної декларації прав людини, ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках: якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2); якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише у разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Однак питання щодо заборони Відповідачу виїзд за межі України разом з малолітнім сином по суті не є способом забезпечення позову.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає вид забезпечення позову та доводи позивача про забезпечення позову необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.151-153, 208-210 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони Відповідачу ОСОБА_3 виїзд за межі України разом з малолітнім сином ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Дніпропетровської області шляхом подання скарги через суд першої інстанції протягом пяти днів з моменту оголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О. В. Чайкіна