Справа № 203/2780/15-ц
Провадження № 2/0203/950/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2015 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Лісіцині М.С.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

14 травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що сторони перебувають у шлюбі з лютого 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалось, в сімї виникають конфлікти з різних причин, з травня 2014 року вони припинили шлюбні стосунки. Сторони шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивач не бажає, тому просить суд розірвати шлюб (а.с. а.с. 2 3).

Позивач у судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач не заперечував проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.02.2013 р., який зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 58, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с. 6).

До шлюбу позивачка мала прізвище «Піхаленко», яке було нею змінене на «Плахтій», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджуються копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 449857 від 09.08.2013, актовий запис № 350 (а.с. 7).

Через різні погляди на життя та різні характери між позивачем та відповідачем виникають сварки, майже рік як вони припинили шлюбні стосунки. Сторони шлюбних відносин не підтримують більше року.

Позивач зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно і збереження сімї неможливе. Просить шлюб розірвати та змінити її прізвище на дошлюбне.

Спору щодо поділу майна та подальшого мешкання дитини між сторонами немає. Після розірвання шлюбу діти залишаться мешкати разом з позивачем.

За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10,11, 88, 213, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 16 лютого 2013 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис № 58), розірвати.

Прізвище ОСОБА_1, яке було змінене нею після укладання шлюбу, змінити на дошлюбне «Піхаленко».

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 223 ЦПК України, і може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Єдаменко