Провадження № 22-ц/779/1639/2015
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Вакарук В.М., Проскурніцького П.І.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника апелянта ПП «Альфа-Гарант» ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника третьої особи ТОВ «Торговий Сервіс»ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Івано-Франківську до Територіального управління Держгірпромнагляду в Івано-Франківській області, треті особи ПП «Альфа-Гарант», ТОВ «Торговий Сервіс» та ОСОБА_5 про визнання недійними та скасування актів форми Н-5 та Н-1 про нещасний випадок за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та Приватного підприємства «Альфа-Гарант» на рішення Івано-Франківського міського суду від 02 червня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 02 червня 2015 року задоволено частково позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Івано-Франківську. Визнано недійсним та скасовано акт №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом форми Н-1 на ОСОБА_6 та спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5, що стався 25 лютого 2014 року о 03 год. 00 хв., затверджені 20.10.2014 року. В задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне зясування судом обставин справи, неналежне дослідження та оцінку доказів, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не врахував всіх обставин та причин настання нещасного випадку, що стався з ОСОБА_6, які мають важливе значення для визнання цього нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом. Зокрема, судом не враховано, що ОСОБА_6 завершив чергування, однак за телефонним дзвінком повинен був знову приступити до роботи через відсутність охоронців, тобто фактично виконувати завдання за розпорядженням роботодавця у неробочий час. Він відмовлявся виходити на зміну, оскільки вживав спиртне, на що роботодавець не звернув увагу і допустив працівника до роботи, тим самим фактично погодився з тим, що працівник порушує посадову інструкцію. Судом не досліджено наявність або відсутність технічних причин настання нещасного випадку, а також не взято до уваги, що СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження №0000531 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Помилковим, на думку апелянта, є твердження суду про те, що комісією зі спеціального розслідування нещасного випадку не взято до уваги факт отримання травми за наявності стадії середнього ступеня алкогольного спяніння у ОСОБА_6 під час чергування, що підтверджено належними доказами - наявність в крові 1,68% етилового спирту, відсутність технічних та організаційних причин, які могли привести до смертельного нещасного випадку, не застосовано відповідачем при розслідуванні вимоги п.п. 4 п. 16 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. №1232. Суд не взяв до уваги, що в даній ситуації має місце наявність такої організаційної причини як порушення режиму праці та відпочинку (п.п. 13 п. 2 Причини настання нещасних випадків, Додаток 4 до Порядку), оскільки ОСОБА_6 заступив на чергування за розпорядженням роботодавця у неробочий час. Крім того, наявною є така організаційна причини, як невиконання посадових обовязків як з боку роботодавця, так і з боку працівника (п.п. 24.1 п. 2 Причини настання нещасних випадків, Додаток 4 до Порядку), так як ОСОБА_6 відмовлявся виходити на зміну, оскільки вживав спиртне, на що роботодавець не звернув увагу і допустив працівника до роботи.

Також апелянт зауважує, що позивачем в порушення п. 51 Порядку не надано матеріали спеціального розслідування випадку смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків, а рішення суду ґрунтується тільки на наявних в матеріалах справи актах форми Н-5, Н-1 та на поясненнях сторін.

З наведених підстав просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Івано-Франківську відмовити.

ПП «Альфа-Гарант», не погодившись з рішенням суду, також подало апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Зокрема апелянт вказує, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд помилково зіслався на п.п. 4 п. 16 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. №1232, відповідно до якого обставинами, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом, є алкогольне, токсичне чи наркотичне сп'яніння, не зумовлене виробничим процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком, оскільки, такого висновку в матеріалах справи немає.

Апелянт зазначає, що помилковим та таким, що базується виключно на показаннях рідних потерпілого, є висновок суду про те, що ОСОБА_6 заступив на чергування в стані алкогольного спяніння, оскільки з останнім був проведений інструктаж по техніці безпеки та проведено дослідження на стан алкогольного спяніння. Згідно дослідження ОСОБА_6 в стані алкогольного спяніння не перебував. Крім того, доказів наявності причинно-наслідкового звязку між станом алкогольного спяніння ОСОБА_6 та смертю останнього немає.

Також апелянт стверджує, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Івано-Франківську не вправі був звертатися в суд з даним позовом, оскільки згідно п. 59 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві таким правом наділені роботодавці, потерпілий або члени його сімї чи особа, яка представляє його інтереси. Зазначений перелік є вичерпним та розширеному трактуванню не підлягає. Крім того, відсутні також підстави і для визнання оскаржуваних актів недійсними, оскільки вказані акти не носять нормативного характеру.

З цих мотивів апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта ПП «Альфа-Гарант» доводи апеляційних скарг підтримала з наведених у них мотивах.

Представник позивача доводи апеляційних скарг не визнала, посилаючись на обґрунтованість висновків суду, просила в задоволенні скарг відмовити.

Представник третьої особи ТОВ «Торговий Сервіс» погодився з доводами апеляційних скарг.

Представник відповідача та апелянт ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, про час та день розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили.

З урахуванням положення ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає.

Судом першої інстанції установлено, що 25.02.2014 року з охоронцем ПП «Альфа-Гарант» ОСОБА_6 під час чергування на ТОВ «Торговий Сервіс» стався нещасний випадок, внаслідок чого настала смерть.

Територіальним управлінням Держгірпромнагляду в Івано-Франківській області було створено комісію по спеціальному розслідуванню нещасного випадку 11.08.2014 року та 17.10.2014 року складено ОСОБА_7 спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 25.02.2014 року о 03-00 год. за формою Н-5 (а.с. 3-6). ОСОБА_7 спеціального розслідування за формою Н-5, визнано нещасний випадок, що трапився з ОСОБА_6 таким, що пов'язаний з виробництвом. Підставою визнання такого виду травми вказаної в ОСОБА_7 є те, що ПП «Альфа-Гарант», де працював ОСОБА_6, надає послуги з охорони власності, в т.ч. за укладеним договором з ТОВ «Торговий Сервіс» щодо території продуктового критого ринку по вул. Дністровській, 5 в м. Івано-Франківську. 24.02.2014 року ОСОБА_6 завершив чергування, однак за телефонним повідомленням повинен був знову приступити через відсутність охоронців, а тому о 16-50 год. він повернувся на роботу, при цьому попередньо обґрунтовано відмовлявся виходити, оскільки вживав спиртне. Роботодавець не звернув увагу на дану обставину. Під час чергування на ТОВ «Торговий Сервіс» ОСОБА_6 заступив з 17-00 год. на зміну, був в кімнаті для відпочинку до 23-50 год., а в 00-00 год. прийняв зміну, яка мала тривати до 25.02.2014 року до 04-00 год. При цьому, при інструктажі та перевірці алкотестера проходив як без ознак сп'яніння. О 02-00 год. старший зміни ОСОБА_8 спілкувався з ОСОБА_6, а через 1 год. повернувшись на пост побачив, що він лежить на землі. На виклик лікарів, останні повідомили, що в нього підозрюється інсульт, каретою швидкої допомоги його забрали до обласної клінічної лікарні. Згідно картки виїзду швидкої медичної допомоги від 25.02.2014 року був встановлений попередній діагноз: «Внутрішньочерепна гематома. Закрита черепно-мозкова травма. Інсульт». 05.03.2014 року ОСОБА_6 помер. Судово-медична експертиза та додаткова судово-медична експертиза встановила наявність тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення, однак не змогла встановити чи могла бути спричинена травма внаслідок удару при падінні з висоти власного росту. В ході досудового розслідування не встановлено факту нанесення тілесних ушкоджень іншою особою. Тому комісія з спеціального розслідування допустила, що ОСОБА_6, знаходячись при виконанні службових обов'язків у нетверезому стані, при переміщенні упав та отримав травми, внаслідок чого помер. На підставі п.п. 1 п. 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМ України від 30.11.2011 року №1232, нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний із виробництвом, із складанням ОСОБА_7 за формою Н-1. Визнано також порушення охоронником ОСОБА_6 п. 2 посадової інструкції, згідно якого працівник зобов'язаний в т.ч., не вживати алкоголь, що є на думку представника відповідача наявністю організаційної причини.

Відповідачем також складено ОСОБА_7 за формою Н-1 (а.с. 7-12), з окремою думкою двох членів комісії - представника від відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Івано-Франківську та представника відділу забезпечення діяльності департаменту та зв'язку з громадськістю департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради.

Задовольняючи позов в частині визнання недійсними та скасування актів форми Н-5 та форми Н-1 про нещасний випадок, суд першої інстанції виходив з того, що комісією по спеціальному розслідуванню нещасного випадку, що стався 25.02.2014 року о 03-00 год. з працівником ПП «Альфа-Гарант» ОСОБА_6 під час його чергування на території продуктового критого ринку по вул. Дністровській, 5 в м. Івано-Франківську визнано нещасний випадок таким, що пов'язаний із виробництвом, всупереч положень п.п.4 п.16 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, оскільки комісією не взято до уваги факт отримання травми ОСОБА_6 за наявності в нього середнього ступеня алкогольного спяніння, що підтверджено належними доказами, відсутність технічних та організаційних причин, які б могли привести до смертельного нещасного випадку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, оскільки такий відповідає встановленим обставинам справи та узгоджується з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а саме, статті 13-15 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції чинній на час складання актів) (далі Закону) та п. 7, 15, 16 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 30.11.2011 року №1232 (далі Порядку).

В силу дії ч.2 ст. 13 Закону страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 14 Закону нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Перелік обставин, за яких настає страховий випадок, визначається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Згідно абз. 1. п.7 Порядку розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків.

Пунктом 47 Порядку в абзаці 1,3,4 встановлено, що за результатами спеціального розслідування складаються акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом).

В акті за формою Н-5 зазначається категорія аварії, внаслідок якої стався нещасний випадок.

Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою і всіма членами спеціальної комісії протягом п'яти днів після оформлення матеріалів спеціального розслідування. У разі незгоди із змістом акта (актів) член спеціальної комісії підписує його (їх) з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово. Окрема думка додається до акта за формою Н-5 і є його невід'ємною частиною.

За приписами п.п.1 п.15 Порядку обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є виконання потерпілим трудових (посадових) обовязків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні.

Проте, п.4 ст. 16 Порядку визначено, що обставинами, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом, є алкогольне, токсичне чи наркотичне сп'яніння, не зумовлене виробничим процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком.

Згідно матеріалів справи, а саме повідомлення в.о. головного лікаря Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру від 12.08.2014 р. №01-7/593 (а.с.14) за даними дослідження №288 від 25.02.2014 р. в крові ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, виявлено етиловий спирт 1,68%.

При цьому судом установлено, що алкогольне спяніння останнього не зумовлене виробничим процесом, відсутніми є технічні та організаційні причини настання смертельного випадку.

За наведених обставин суд першої інстанції, оцінивши надані докази та висновки, викладені в акті спеціального розслідування, правильно дійшов висновку, що нещасний випадок, який стався 25.02.2014 року о 03-00 год. з працівником ПП «Альфа-Гарант» ОСОБА_6 під час його чергування на території продуктового критого ринку по вул. Дністровській, 5 в м. Івано-Франківську не підпадає під дію підпункту 1 пункту 15 Порядку, а тому акти форми Н-5 та Н-1 підлягають скасуванню.

Доводи апелянта ОСОБА_5, що оскільки потерпілий приступив до роботи за телефонним повідомленням, то це не є чергуванням, а виконанням завдання за розпорядженням роботодавця у неробочий час, що відповідно до п.п. 4 п.15 Порядку є обставиною, за якої нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, не заслуговує на увагу, оскільки виконання завдань за розпорядженням роботодавця в неробочий час є виконанням таких завдань підчас відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні. Спеціальною комісією при розслідуванні встановлено, що потерпілий працював за режимом роботи підприємства, а не виконував завдання за розпорядженням роботодавця у неробочий час. Ця обставина не спростовувалася в судовому засіданні жодною зі сторін. Більше того, відповідно до висновків комісії зі спеціального розслідування, які оскаржуються відділенням виконавчої дирекції Фонду в м. Івано-Франківську нещасний випадок, що стався з ОСОБА_6, пов'язували з виробництвом відповідно до п.п.1 п.15 Порядку, а не п.п.4 п. 15 даного Порядку.

Твердження апелянта ОСОБА_5 про те, що роботодавець добровільно погодився з тим, що працівник порушує посадову інструкцію, оскільки не звернув увагу на відмову потерпілого виходити на зміну у зв'язку з тим, що вживав спиртне та допустив його до роботи, є голослівними і нічим не підтверджені. Крім того, у розділі 3 «Обставини, за яких стався нещасний випадок» та розділі 6 «Висновок комісії» ОСОБА_7 спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 25 лютого 2014 року о 03 год.00 хв. вказано, що під час інструктажу кожен охоронник проходив тест на визначення стану алкогольного сп'яніння, який здійснювався пристроєм алкотестером, який є на підприємстві. Усі охоронники, які заступили на пости 24. 02. 2014 року були тверезими, в тому числі і ОСОБА_6 Після проведення інструктажу, ОСОБА_6 направився до кімнати охорони для відпочинку до заступання на пост о 00 год. 00 хв.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 були предметом дослідження суду першої інстанції і їм дана оцінка в сукупності зі всіма встановленими обставинами в справі.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта ПП «Альфа-Гарант» про те, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а саме п.п.4 п. 16 Порядку у звязку з відсутністю відповідного медичного висновку, що основною причиною нещасного випадку з ОСОБА_6 за відсутності технічних та організаційних причин його настання стало алкогольне сп'яніння останнього, не зумовлене виробничим процесом, оскільки і в матеріалах справи, і в матеріалах спеціального розслідування є висновок Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру №01-7/593 від 12.08. 2014 року про наявність алкоголю в крові потерпілого. Щодо причинно-наслідкового звязку між перебуванням останнього в стані алкогольного спяніння та отримання ним небезпечних для життя тілесних ушкоджень, то комісією з розслідування встановлено, що за даними листа Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області від 13.10.2014 р. №1531/6 у провадженні слідчого відділу перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.03.2014 року за №0000531 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України по факту смерті ОСОБА_6 В ході досудового розслідування не встановлено факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 іншою особою. Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи від 19.09.2014 р. №110Д по трупу ОСОБА_6 немає можливості встановити чи могла бути отримана ОСОБА_6 черепно-мозкова травма внаслідок удару об металевий каркас обладнання ринку та бетонну підлогу критого ринку, що по вул. Дністровській в м. Івано-Франківську у результаті падіння з висоти власного росту. За наведених обставин комісія з розслідування нещасного випадку вказала, що допускає, що охоронець ПП «Альфа-Гарант» ОСОБА_6, знаходячись під час виконання службових обовязків, у нетверезому стані, при переміщенні упав та отримав травми, внаслідок яких помер.

Твердження апелянта ПП "Альфа-Гарант" про відсутність у відділення виконавчої дирекції Фонду права на оскарження змісту актів форми Н-5 та Н-1 не узгоджуються з положеннями ст. 55 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» в редакції, чинній на час складання актів, та ст. 17 цього Закону в редакції, чинній на час вирішення спору.

Право відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Івано-Франківську на оскарження актів розслідування нещасного випадку по формі Н-1 та Н-5 передбачено ч. 2 статті 124 Конституції України, підтверджено Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Кампус Коттон клаб» щодо офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002).

Акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акт про нещасний випадок за формою Н-1 в сукупності з іншими необхідними документами підтверджують право потерпілих або членів їх сімей на відшкодування шкоди, виплата якої проводиться органами виконавчої дирекції Фонду. Відсутність вказаних актів або їх невідповідність вимогам законодавства щодо форми або змісту, чи з інших підстав, не дає права потерпілому на відшкодування шкоди.

Крім того, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абз. 1 п. 9 постанови «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року № 3 роз'яснив, що спори щодо суми страхових внесків, а також щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються у судовому порядку.

Відмовляючи в позові в частині вимог позивача про встановлення даного нещасного випадку таким, що не пов'язаний з виробництвом, суд першої інстанції правильно виходив з того, що суд не може підміняти органи, які встановлюють такий факт.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційні скарги не містять посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовано, висновки суду є правильними, оскільки відповідають обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Відтак, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційні скарги слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та Приватного підприємства «Альфа-Гарант» відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 02 червня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Вакарук В.М.

ОСОБА_9