Справа № 212/1143/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 в складі;

Головуючого судді; ВОДОП 'ОСОБА_2 ,

при секретарі ; ОСОБА_3

розглянувши за участю представника позивача; ОСОБА_4 ОСОБА_5, представника відповідача в справі; Публічного акціонерного товариства « Криворізький залізорудний комбінат» міста ОСОБА_1, ОСОБА_6, у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справу за позовом;

ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства « Криворізький залізорудний комбінат», Публічного акціонерного товариства « ЄВРАЗ ОСОБА_7», про відшкодування моральної шкоди спричиненої внаслідок виконання трудових обовязків ,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду міста ОСОБА_1 з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_7» про відшкодування моральної шкоди заподіяної при виконанні трудових обовязків.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_4 у своїй позовній заяві суду зазначив, що з 20 жовтня 1993 року по 29 листопада 1994 року працював за спеціальностями підземний гірник та підземний бурильник на шахті імені «Леніна», з 26 листопада 1997 року по 19 листопада 2001 року працював за спеціальністю підземний машиніст бурової установки на шахті імені «Орджонікідзе» виробничого об'єднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» (правонаступником якого є Публічного акціонерного товариства « Криворізький залізорудний комбінат»).

З 05 грудня 1994 року по 13 жовтня 1997 року та з 23 січня 2002 року по 29 жовтня 2004 рік працював за спеціальностями підземний бурильник скважин та підземний машиніст бурової установки на шахті імені «Ювілейна» Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_7».

14 січня 2014 року медичним висновком ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини йому було встановлено два професійні захворювання - 1) Радикулопітія шийна С6, С7 і попереково-крижова L4, L5, S1 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і мязово-тонічним синдромом, периферичний нейросудинний синдром, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФС другого ступеня), остеоартрозу в поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів з комбінованою контрактурою (ПФС першого - другого ступеня) та остеоартрозу колінних суглобів (ПФС першого-другого ступеня). 2) Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легенів першої ст.). ЛН першого-другого ст..

ОСОБА_8 розслідування хронічного професійного захворювання, який складений від 28 лютого 2014 року, в пункті 17 встановлено, що причиною професійного захворювання є перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.

За висновком МСЕК від 16 травня 2014 року йому була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 35%.

В зв'язку з професійним захворюванням змінився його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань. Його моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав і зазнає у звязку з ушкодженням його здоров'я через вищевказані професійні захворювання. У результаті професійних захворювань у стані його здоров'я виникли незворотні зміни, що свідчать про настання для нього негативних фізичних, душевних та соціальних явищ. Він кожний день терпить постійний біль у шийному та поперековому відділах хребту з розповсюдженням на тазовий пояс, пахвину ділянку і ліву ногу, оніміння лівої ноги, біль та обмеження рухів у плечових, ліктьових та колінних суглобах, особливо при підйомі по східцях, порушення ходи, напади побіління пальців кистей, оніміння рук, загальна слабкість, задишка при фізичному навантаженні, кашель з мокротинням. Також, у результаті захворювання, був порушений його звичайний спосіб життя. У зв'язку з тим, що він був визнаний не придатним до роботи за своєю спеціальністю внаслідок стану здоров'я, який перешкоджав продовженню даної роботи, він був вимушений у віці 52 роки звільнитися з роботи, враховуючи його захворювання, він вже не може працювати. Більш того він у працездатному віці не може виконувати навіть домашню роботу, яку він виконував до того, як отримав захворювання. Через втрату свого здоров'я у багатьох звичайних життєвих ситуаціях потрібна стороння допомога, приходиться звертатися до оточуючих його людей за допомогою і усвідомлюючи це, він також зазнає моральних страждань. Крім того, до отримання професійного захворювання, він разом зі своїми друзями, у вільний від роботи час займався рибальством та грав у футбол. Також у вихідні дні він займався бігом для підтримання свого здоров'я. Однак, тепер він вже не може разом зі своїми друзями займатись рибальством та грати у футбол. Також він вже не може займатися бігом для підтримання свого здоров'я. Після отримання захворювання, він постійно відчуває свою обмеженість як у спілкуванні з оточуючими його людьми, так і обмеженість у можливості продовжувати активний спосіб життя.

Передумовою для поліпшення його стану здоров'я є постійне санаторно-курортне медикаментозне лікування, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Тому він просить суд постановити рішення яким стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на його користь суму у розмірі 350784 гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, без утримання податку з доходів і зборів, з Публічного Акціонерного Товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_7» на його користь суму у розмірі 350784 гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, без утримання податку з доходів і зборів.

Представник позивача в справі - ОСОБА_5, в судовому засіданні позовні вимоги позивача в справі підтримав у повному обсязі, посилаючись на зазначені у позовній заяві факти

Представник ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» ОСОБА_6, позов не визнала у повному обсязі, та вказала що вони не відповідають за шкоду заподіяну іншими підприємствами, та наголошують на тому, що позивач в справі пропрацював у них лише 1 рік 1 місяць та укладаючи з ПАТ «КЗРК» трудовий договір, відповідно, позивачеві в справі було роз'яснено під особистий розпис його права і обов'язки, про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, при цьому позивач в справі свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження здоров'я та його наслідки.

Крім того ОСОБА_6 зазначила що позивачу в справі вже була відшкодована ПАТ «ЦГЗК» моральна школа у повному обсязі на підставі рішення Жовтневого районного суду міста ОСОБА_1 від 03 грудня 2014 року та ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2014 року посилаючись на те, що моральна шкода завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразово, тому в задоволенні позовних вимог позивача в справі повинно бути відмовлено.

Представник ПАТ ЄВРАЗ ОСОБА_7 у судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив

Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідача в справі вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд вважає, що обставини, викладені в позовній заяві, про заподіяння моральної шкоди ОСОБА_4 внаслідок втрати ним працездатності при виконанні важкої праці на підприємстві відповідачів в справі, та не створення належних умов відповідачами в справі для виконання безпечної роботи для життя та здоровя працівників, знайшли підтвердження у наданих позивачем в справі письмових доказах.

Так, судом встановлено, що згідно медичного висновку ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 14 січня 2014 року ОСОБА_4 було встановлено два професійні захворювання - 1) Радикулопітія шийна С6, С7 і попереково-крижова L4, L5, S1 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і мязово-тонічним синдромом, периферичний нейросудинний синдром, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФС другого ступеня), остеоартрозу в поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів з комбінованою контрактурою (ПФС першого - другого ступеня) та остеоартрозу колінних суглобів (ПФС першого-другого ступеня). 2) Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легенів першої ст.). ЛН першого-другого ст..

ОСОБА_8 розслідування хронічного професійного захворювання, який складений від 28 лютого 2014 року, в пункті 17 встановлено, що причиною професійного захворювання є перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, а саме умови праці підземного машиніста бурової установки за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії відносяться до 3 класу 3 ступеня шкідливості, за важкістю праці до 3 класу 3 ступеня шкідливості. Аерозоль переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, концентрація, мг/м3: з вмістом кристалічного діоксиду кремнію (SiО2) У пилу від 10% до 70% - від 12,1 до 13.8 при гранично допустимій до 2,0. Важкість трудового процесу: маса вантажу, що підіймається та переміщується вручну, кг, підіймання та переміщення (разове) вантажів, чергуючи з іншою роботою (до 2 разів на годину) - 36 при гранично допустимій до 30. Статичне навантаження, величина статичного навантаження за зміну при утриманні вантажу, докладання зусиль, кт/с: за участю м'язів корпуса та ніг - 306000 при гранично допустимому до 100000. Робоча поза, знаходження у нахиленому положенні до 30°/понад 30°, % зміни: 38/30 при гранично допустимій 25/0.

За висновком МСЕК від 16 травня 2014 року йому була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 10% за захворюванням - хронічне обструктивне захворювання легень, а також 25% втрати професійної працездатності за захворюванням - радикулопатія, а всього за двома захворюваннями встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 35%.

Таким чином, та обставина, що позивач в справі захворів професійними захворюваннями, внаслідок того, що відповідачами в справі не були створені належні і безпечні для здоровя працівників умови праці підтверджені такими документами - актом розслідування професійного захворювання, витягом із висновку МСЕК, випискою - епікризом № 13/56, медичним висновком лікарсько експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання від 14 січня 2014 року та іншими матеріалами справи.

Заподіяну моральну шкоду позивач в справі оцінив в 350784 гривень 00 копійок з кожного відповідача в справі.

ОСОБА_8 до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення особистих немайнових прав, право на життя, право на охорону здоров'я тощо.

У відповідності до ст. 4 Закону України "Про охорону праці", державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

У відповідності зі ст.1167,1168 ЦК України відшкодування шкоди, заподіяного працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється винною особою яка її завдала.

З огляду на особливості захисту здоров'я потерпілого, поряд з відшкодуванням матеріальної шкоди (яку йому встановлено відшкодовувати), компенсується і моральна шкода, тому що є в наявності факт, заподіяння цієї шкоди.

Згідно, рішення Конституційного суду від 27 січня 2004 року, громадяни, яким встановлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, завдають йому моральні і фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж працівник, що не втрачає професійної працездатності.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно п.13 Постанови Пленуму ВС України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди", судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗПП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на власника або уповноваженого ним органом незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно ст. 153 КЗпП забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган

Оскільки позивач в справі отримав професійне захворювання під час виконання трудових обов'язків, то заподіяна моральна шкода випливає з трудових правовідносин і має бути відшкодована роботодавцями, які не створили безпечних умов праці.

Тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, але сума, яку він вимагає до відшкодування є на думку суду завищеною, у повному обсязі не обґрунтованою та не доведеною. Тому суд вважає можливим задовольнити позов частково, стягнувши пропорційно від часу праці на підприємствах відповідача, з Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_4 - 10000 гривень 00 копійок, з публічно акціонерного товариства Євраз ОСОБА_7 у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_4 - 10000 гривень 00 копійок, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

У відповідності зі ст.16, 23, 1167, 1168 Цивільного Кодексу України, ст. 4 Закону України "Про охорону праці", ст. 153, 237-1 КЗПП України, ст. 10,11,60, 212-214, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В;

Позов задовольнити частково, та стягнути на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - 10 000 гривень 00 копійок, та з Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_7»,- 10 000 гривень 00 копійок, а іншій частині позовних вимог, ОСОБА_4 - відмовити.

Стягнути судовий збір на користь державного бюджету України з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» та з Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_7», по 243 гривні 60 копійок, з кожного.

На рішення суду може бути усіма учасниками процесу та зацікавленими особами подана апеляційна скарга на протязі 10 днів, з дня виготовлення повного тексту цього рішення, в палату з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1.

Суддя: С. М. Водоп"янов