Номер провадження: 22-ц/785/3442/15
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Процик М.В.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2014 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,

в с т а н о в и л а:

09.07.14 року МТСБУ звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 11377,82 гривень, а також судових витрат. На обґрунтування позову посилались на те, що з вини ОСОБА_2 сталося ДТП, у результаті якого було пошкоджено автомобіль "Фольксваген", реєстраційний № НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, керував автомобілем водій ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована за міжнародною карткою, виданою національним бюро Болгарії, строк дії якої з 13.07.2010 року по 11.07.2011 року.

Відповідно до звіту №05-003 від 19.05.2011 року, складеного спеціалістом ОСОБА_5, було визначено розмір завданих автомобілю "Фольксваген" збитків на суму 13653,38 гривень. В зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. "А" п.41.1 ст. 41 Закону України "Про страхування", МТСБУ 09.08.2011 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 11377,82 грн.

У добровільному порядку відповідач ухиляється від компенсації МТСБУ зазначених витрат, що стало причиною для звернення до суду з позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05.12.2014 року відмовлено в задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України.

У апеляційній скарзі Моторне (транспортне) страхове бюро України, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги.

В судове засідання представник Моторного (транспортного) страхового бюро України не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 16.04.2011 року о 00.05 годин ОСОБА_6, керуючи автомобілем марки "БМВ 535", держномер НОМЕР_2, рухаючись по другорядній дорозі по вул. Преображенській у м.Одесі на перехресті нерівнозначних доріг не надав переваги у русі автомобілю марки "Фольксваген Пассат", державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі по вул. В.Арнаутська, внаслідок чого ОСОБА_6 допустив зіткнення з автомобілем марки "Фольксваген Пассат" та зазначені автомобілі зазнали механічних ушкоджень.

Згідно звіту №05-003 спеціаліста-автотоварознавця від 19.05.2011 року про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження, розмір матеріальної шкоди завданої автомобілю марки "Фольксваген Пассат", державний номер НОМЕР_1 визначена з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 13653,38 гривень в тому числі ПДВ 2275,56 гривень, 13653,38/1,2=11377,82 гривень.

На момент ДТП відповідач ОСОБА_6 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

10.05.2011 року потерпілий повідомив про страховий випадок та 08.07.2011 року з метою отримання страхового відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою.

У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. "А" п.41.1 ст. 41 Закону України "Про Страхування", МТСБУ 09.08.2011 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 11377,82 гривень, керуючись нормами п.п. "А" п.41.1 ст. 41 Закону в редакції яка діяла на момент ДТП та відповідно до Наказу МТСБУ №2071 від 09.08.2011 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, що підтверджується платіжним дорученням №3504 від 09.08.2011 року.

МТСБУ також понесло витрати на оплату юридичних послуг та сплатило 1000 гривень за отримання правової допомоги відповідно до контракту про надання правової допомоги № 69 від 28.09.2012 року (а.с.32-36).

Постановою Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України (а.с. 17), однак, постановою апеляційного суду Одеської області від 16.09.2011 року постанова Київського районного суду м.Одеси була скасована і провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_6 було закрито з причин спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 18-19).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_2 не доведена, в той час як кошти в порядку регресу можуть бути стягнуті лише з винної особи.

Водночас як вбачається з постанови апеляційного суду Одеської області від 16.09.2011 року ОСОБА_2, 16.04.2011 року в 00 годин 05 хвилин, керуючи автомобілем марки "БМВ", державний номерний знак НОМЕР_2, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу автомобілю марки "Фольксваген", державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі по вул.Велика Арнаутська в бік вул.Преображенської, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів, які зазнали пошкоджень.

Такі обставини встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, і в постанові зазначено, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що він не є порушником Правил дорожнього руху не знайшли свого підтвердження, оскільки суперечать матеріалам справи. Отже закриття справи з причин спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності в такому випадку не є ознакою відсутності ознак порушення в діях останнього.

Крім того, у правовідносинах з відшкодування шкоди відсутність вини доводить заподіювач шкоди, а ОСОБА_2 таких доказів на спростування відсутності вини не надав, і суд першої інстанції безпідставно переклав тягар доказування на іншу особу.

В діях ОСОБА_2 вбачається ознаки порушення п.16.11 Правил дорожнього руху, оскільки він, рухаючись по другорядній дорозі, не надав переваги у автомобілю, який рухався по головній дорозі.

Таким чином, до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову суд прийшов із порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому рішення суду не може вважатися таким, що відповідає вимогам ст.213 ЦПК, підлягає скасуванню із ухваленням нового по суті справи.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пунктом 38.2.1 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Зважаючи на викладене, вимоги про стягнення з ОСОБА_2 11377,82 грн. в порядку регресу підлягають задоволенню.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1000 гривень, оскільки не наданий розрахунок витрат, що унеможливлює перевірку їх обґрунтованості.

Так, з матеріалів справи видно, що фахівець у галузі права безпосередньо участі в судових засіданнях не брав, тому вірогідно витрати складаються з інших процесуальних дій поза судовим засіданням, однак про їх обсяг та види не зазначено, не наведено про них і в апеляційній скарзі, розрахунок не надано, їх визначення неможливе з ініціативи суду.

При цьому ані копія контракту між позивачем та СПД ОСОБА_7 (а.с.32-34), ані копія додаткової угоди №76 від 07.05.2014 року (а.с.35), які стосуються виконання робіт по низці справ, не містять визначення розрахунку виконаних робіт по цій справі, тому на підтвердження доводів про необхідність стягнення 1000 грн. використані бути не можуть.

При цьому позивач обрав спосіб участі у справі без особистої явки, про що зазначив у позовній заяві, не з'явився представник і до суду апеляційної інстанції, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.75).

Відповідно до ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечнь.

За таких обставин вимоги про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають.

Підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 365,40 грн. (243,60+121,80).

Керуючись ст.ст.304,п.2ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2014 року скасувати, ухвалити нове.

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 11377 грн. 82 коп. в порядку регресу, судові витрати в розмірі 365 грн. 40 коп., в решті позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: