АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 682/365/15-ц
Провадження № 22-ц/792/942/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Карпусь С.А.

суддів: Баса О.Г., Матковської Л.О.

при секретарі Бондарі О.В.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2015 року за позовом комунального підприємства «Славутське житлово-комунальне об'єднання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з теплопостачання.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В лютому 2015 року комунальне підприємство «Славутське житлово-комунальне об'єднання» (далі КП «Славутське ЖКО») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_1, яка є його приватною власністю. Опалення цього житлового багатоквартирного будинку здійснюється від теплової мережі централізованого теплопостачання через газову котельню, що перебуває на балансі КП «Славутське ЖКО». Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8.10.1992 року № 572 зобов'язано власника або наймача квартири, житлового приміщення у гуртожитку оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Договір між ними щодо надання послуг не укладався. Відповідач не вносив плату за надані послуги з теплопостачання, внаслідок чого станом на 01.01.2015 року утворилась заборгованість за період з серпня 2009 року по січень 2015 року у сумі 8191 грн. 37 коп., яку позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Славутське ЖКО», а також судові витрати.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Славутське житлово-комунальне об'єднання» заборгованість по оплаті

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Тончук Р.І. Провадження № 22-ц/792/942/15

Доповідач - Карпусь С.А. Категорія № 19.24

послуг з теплопостачання в сумі 5177 грн. 70 коп. та 154 грн. 23 коп. витрат по сплаті судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову, посилаючись на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального права. Норми ст. 11 ЦК України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки житлово-комунальних послуг він не отримував, що не заперечується позивачем. Суд залишив поза увагою той факт, що реалізуючи своє право на вибір джерела теплової енергії, він у 2009 році встановив у квартирі індивідуальне опалення та не користується послугами теплопостачання, які надаються ЖКО, оскільки теплообмінні батареї в квартирі відсутні та відключення було проведено у відповідності з вимогами чинного законодавства. Суд також не врахував, що договорів на теплопостачання та постачання гарячої води він з позивачем не укладав, що виключає його обов'язок по оплаті вказаних послуг. В силу положень ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» позивач має право на пропорційне зменшення розміру плати за надані послуги у разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості та на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період фактичної відсутності таких. Оскільки послуги йому не надавались, тому він не повинен здійснювати їх оплату.

Представник позивача та відповідач ОСОБА_1, які у встановленому законом порядку оповіщені про час і місце судового засідання, до суду не з'явилися.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з таких підстав.

Згідно п.п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак дане рішення в повній мірі не відповідає вказаним вимогам закону.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 в силу положень ст. 11 ЦК України зобов'язаний оплатити заборгованість за послуги теплопостачання, які надавались позивачем і від яких він не відмовлявся, за період з 01.12.2011 року по 01.01.2015 року.

Проте з такими висновками суду не можна погодитись, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та не відповідають закону.

В силу ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 в якій зареєстрований та проживає.

Будинок знаходиться на балансі комунального підприємства „Славутське житлово-комунальне об'єднання", яке є виконавцем надання житлово-комунальних послуг, в тому числі й послуги з теплопостачання.

У жовтні 2009 року в цій квартирі ОСОБА_1 встановив індивідуальне опалення, тим самим виключивши можливість отримання послуг з централізованого теплопостачання, що надаються КП «ЖКО» до житлового будинку, тобто з жовтня 2009 року відповідачу послуги з централізованого теплопостачання не надавались, він ними не користувався, він не є споживачем таких послуг і договору між сторонами про надання послуг не укладалось.

Ці обставини підтверджуються матеріалами справи, в тому числі рішенням Славутського міськрайонного суду від 25 квітня 2012 року по спору між цими сторонами, яким встановлено, що з 06 жовтня 2009 року ОСОБА_1 не користується послугами з теплопостачання, що надаються позивачем і цим рішенням, що набрало законної сили, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за отримані послуги з теплопостачання до жовтня 2009 року в сумі 84 грн. 32 коп..

Рішенням Славутського міськрайонного суду від 03 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області від 22 грудня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 26 січня 2015 року, зобов'язано відповідача відновити раніше діючу систему центрального опалення у квартирі АДРЕСА_1, подача тепла до якої була припинена в жовтні 2009 року.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (тут і далі - Закон №1875-IV у редакції, чинній до внесення змін Законом України від 10 квітня 2014 року № 1198-VIII).

Цей Закон у статті 1 визначає поняття житлово-комунальних послуг, учасників відносин у цій сфері.

За змістом цієї норми:

- житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;

- балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом;

- виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору;

- споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Статтею 20 (пунктами 5 та 6 ч.1) цього Закону України, від 24.06.2004, № 1875-IV надано право споживачу на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_1 зобов'язаний сплатити заборгованість за послуги з теплопостачання, які йому не надавались і ним не отримувались. Тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів не вбачає підстав для закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання до 1.12.2011 року, питання щодо яких було вирішено рішенням суду від 25 квітня 2012 року, оскільки підстави позову у цих справах не були тотожними. Якщо у попередній справі позивач просив стягнути заборгованість за надані послуги з теплопостачання з тих підстав, що відповідач їх не оплачував і утворилась заборгованість, то в теперішній справі позивач просив її стягнути, оскільки відповідач самовільно встановив індивідуальне опалення і цими послугами не користувався на свій розсуд.

Дійсно Постановою КМ України, від 21.07.2005 року № 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" заборонено самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води з ініціативи споживачів. Проте відповідач в період з жовтня 2009 року по 01.01.2015 року не користувався послугами з централізованого опалення, а використовував в цей час інше джерело опалення своєї квартири, на яке ніс витрати.

В силу положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути не тільки законним та обгрунтованим, але й справедливим.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову комунального підприємства «Славутське житлово-комунальне об'єднання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з теплопостачання відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча /підпис/ Судді /підписи/

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду С.А. Карпусь