Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2015 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Василевській А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нікчемного правочину купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивач вказав, що 20.04.2006 року він купив у ОСОБА_3 житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами та земельну ділянку що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Одразу після укладення договору відбулась передача грошей продавцю та відповідно позивачу було передано правовстановлюючі документи та ключі від будинку, він ним користується та проживає у ньому. Однак, даний договір повинен бути посвідчений в нотаріальній конторі. Відповідач зобов'язався посвідчити даний договір в нотаріальній конторі. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Відповідач є спадкоємцем майна померлого. На вимогу позивача прийняти спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину відповідач відмовляться. Фактично договір купівлі - продажу майна між позивачем та відповідачем відбувся, але не оформлено в нотаріальному порядку. Як наслідок позивач не може провести державну реєстрацію нерухомого майна та стати його власником. А тому змушений звертатися до суду з позовом та просить постановити рішення, яким визнати нікчемний правочин купівлі-продажу житлового будинку та землі дійсним, визнати за ним право приватної власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просив справу розглянути без його участі.

Відповідач по справі ОСОБА_2 позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, прийнявши визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, згідно свідоцтва на право власності на жилий будинок від 20.10.2004 року власником жилого будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3.

Згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 власником земельної ділянки площею 0,5552 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_3.

Позивач 20.04.2006 купив у ОСОБА_3 вказаний житловий будинок та земельну ділянку. Про отримання грошей ОСОБА_3 написав розписку. Після купівлі будинку позивач отримав від нього ключі, правовстановлюючі документи, почав користуватися будинком, проживати в ньому. Відповідач зобов'язався посвідчити даний договір в нотаріальній конторі.

Після укладення договору позивач неодноразово звертався до ОСОБА_3 про належне оформлення придбаного майна.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть.

Відповідач є спадкоємцем майна померлого. На вимогу позивача прийняти спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину відповідач відмовляться.

Сторонами у справі вказані обставини не заперечуються і вони підтверджуються належними та допустимими доказами, що є у матеріалах справи. Крім того, відповідач визнав позов і таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другої сторони (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Однак, відповідач відмовляється від виконання умов договору купівлі-продажу нерухомого майна. За таких обставин юридично оформити договір купівлі - продажу позивач не має можливості. Як наслідок, вона позбавлена можливості вільно володіти, розпоряджатися та користуватися придбаним майном.

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Враховуючи те, що придбані позивачкою об'єкти є нерухомим майном, до нього застосовуються положення ст. 657 ЦК України щодо форми договору купівлі - продажу, тобто при укладанні даного договору не може бути застосована проста письмова форма, а обов'язкове нотаріальне посвідчення.

Статтею 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Правова норма, а саме частина 3 статті 640 ЦК України, на час розгляду справи та на час звернення позивача до суду була змінена і положення щодо моменту укладення договору який підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації - з моменту державної реєстрації, втратило силу з 1 січня 2012 року, згідно із Законом від 11 лютого 2010 року №1878- VІ, а в силу змін внесених Законом від 9 грудня 2011 року - з 1 січня 2013 року.

Після внесених змін до частини 3 статті 640 ЦК України її положенням встановлено, що договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення, а тому позов про визнання дійсним договору купівлі-продажу за правилами частини 2 статті 220 ЦК України не суперечить цій нормі.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

В силу ст.215 ч.2 ЦПК України у разі, якщо недійсність правочину встановлена законом, такий правочин є нікчемним, однак нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 218 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, як вимагає ст. 203 п. 3 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Позивачкою виконано всі, передбачені законом, умови договору.

За таких обставин суд, керуючись ст.ст. 130, 174 ЦПК України, ст. 655, 657, 662, 629, 392, 203, 204, 215, 218,220, 331 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати нікчемний правочин купівлі-продажу житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, земельної ділянки площею 0,5552 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок (літера "А"), загальною площею 67,2 кв.м., житловою площею 52,1 кв.м., з належними до нього будівлями та спорудами, а саме: веранда «а», хлів «Б», літня кухня «Б1», хлів добудова «Б2», веранда «б», хлів «В», хлів «Г», паркан «1», ворота «2», хвіртка «3», що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку площею 0,5552 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення, а неприсутніми особами в той же строк з дня отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги в Апеляційний суд Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: