Провадження № 22-ц/783/2941/15 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Тропак О.В., Федоришина А.В.

при секретарі: Івановій О.О.

з участю: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18 лютого 2015 року в позові відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_3-ОСОБА_2

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати та хвалити нове про задоволення позову. Посилається на те, що рішення не ґрунтується на вимогах закону, ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Стверджує, що відповідач протягом багатьох років не оплачує комунальні послуги, які повинна оплачувати пропорційно до своєї частки. Вказує, що вона проживає за іншою адресою, однак провідує свого сина у даному житлі, залишається ночувати, користується усіма вигодами квартири.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Встановлено, що сторонам належить по ? ідеальній частці квартири за адресою: АДРЕСА_1. Даний факт підтверджується ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17 червня 2009 року та витягом про реєстрацію права вланосоті на нерухоме майно №25275303 від 10 лютого 2010 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов»язує.

Згідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Законом встановлено обов»язок співвласника брати участь у витратах на утримання майна, однак, сума витрат має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно до ч. 1 ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Позивач не надав належних та допустимих доказів, що він проводив оплату за утримання житла, яке належить сторонам . Такими доказами не можуть бути надані ним розрахунки, які не підтверджені належно.

За приписами ст. 10 ЦПК України суд вживав заходів для сприяння всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснив представникові апелянта, який бере участь у справі, права, обов»язки сторони у справі, попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Позивач та його представник не виявили бажання скористатися таким правом.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на аналізі наявних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення суду відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: