Справа № 242/3562/15-ц
Провадження № 2/242/1470/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 жовтня 2015 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Хацько Н.О., при секретарі Клименко А.В., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство «Комунальник», про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 31.08.2015 року звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство «Комунальник», про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в якій зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Кутузова, 12/2. У вказаній квартирі зареєстровані: вона, її чоловік ОСОБА_3 та їхні діти ОСОБА_4 і ОСОБА_5 17.02.2010 року вона зареєструвала за вказаною адресою свого брата ОСОБА_2, який фактично не проживає там з 23.02.2010 р. Їй доводиться щомісячно сплачувати в тому числі і за нього житлово-комунальні послуги. Крім того, через реєстрацію брата в її квартирі, їй відмовляють у оформленні житлової субсидії.

Просить суд, визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Кутузова, 12/2.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які є сусідами позивачки, підтвердили факт того, що брат позивачки ОСОБА_2 хоча і прописаний за адресою: м. Селидове, вул. Кутузова, 12/2, однак близько пяти років там не проживає.

Суд вважає, можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України.

Суд, заслухавши позивача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справ, вивчивши законодавство, що регулює спірні правовідносини встановив наступне.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, ОСОБА_1, на підставі рішення Селидівського міського суду Донецької області від 16.102009 р., є власником 2/3 частки квартири з надвірними будівлями, що розташована за адресою: м. Селидове, вул. Кутузова, 12/2 (а.с.7).

Як вбачається з адресної картки, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 (а.с.8-10).

Згідно акту, завіреному депутатом Селидівської міської ради ОСОБА_8, ОСОБА_2 дійсно не проживає за адресою реєстрації з 23.02.20120 р. і по теперішній час, що також підтверджують свідки: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 (а.с.11)

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини 4 статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Статтею 191 ЖК України закріплено, що житлові спори вирішуються відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням вимог ст. 405 ЦК України, за якими члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні понад один рік.

Керуючись ст. ст. 9, 156, 191 Житлового кодексу України, ст. ст. 321, 405 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 213-218, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство «Комунальник», про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана позивачем до місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя