1Справа № 335/3059/15-ц 2-п/335/100/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., при секретарі Лєдовій А.С., розглянувши заяву ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізьке РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізьке РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів задоволено. Розірвано Договір № 313731/5289/6-15 про банківський строковий вклад (депозит) у банківському металі Ф& «Золотий» від 08.01.2015 р., укладений між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 грошову суму за договором №313731/5289/6-15 від 08.01.2015 р. у розмірі 187 898,34 грн., що еквівалентно вартості 6,75 тройських унцій золота. Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 грошову суму за договором №313731/16493/3-14 від 30.05.2014 р. у розмірі 105 000,00 грн. Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 грошову суму за договором №11917/3-12 від 08.10.2012 р. у розмірі 33 305,37 грн., що еквівалентно вартості 1320 Євро. Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 грошову суму за договором №1558/370- 13 від 21.01.2013 р. у розмірі 175 000,00 грн., а також з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь держави було стягнуто судовий збір у розмірі 3 654,00 грн..

25.06.2015 року представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду із заявою про перегляд зазначеного заочного рішення, у якій вказав, що на час розгляду даної справи, він знаходився на інших судових засіданнях, тому не мав можливості зявитись до суду для надання своїх пояснень, що призвело до винесення необґрунтованого заочного рішення. Зазначив, що не заперечує проти встановлених заочним рішенням обставин, щодо укладення між сторонами вказаних договорів. Проте, позивачем по справі не доведено, а судом не перевірено та не встановлено факту як неповернення позивачу грошових коштів, та факту самого внесення позивачем грошових коштів та їх отримання відповідачем, у звязку з чим вважає винесене судом рішення однобічним, винесеним без дослідження всіх обставин справи. Крім того, зазначив, що на момент звернення позивача до Банку з вимогою про повернення суми вкладу діяла Постанова Правління НБУ від 03.03.2015 року за №160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», відповідно до якої, уповноважені банки зобовязані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати у межах до 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ та не допускати обмежень щодо переказу коштів в іноземній валюті, що належать клієнтам, відповідно до нормативно-правових актів НБУ. Окрім цього, на даний час діє Постанова Правління НБУ від 03.06.2015 року за №354, яка також регулює діяльність банків в частині певного обмеження видачі готівкових коштів. Тобто, у період звернення позивача до Банку, діяв вищезазначений нормативно правовий акт НБУ, який є обовязковим для виконання Банками, а у разі невиконання, комерційні банки можуть бути притягнуті до відповідальності. На зазначених підставах просить суд скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

У судове засідання представник заявника не зявився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку.

Позивач до судового засідання також не зявилась, про час та місце розгляду заяви повідомлялась належним чином, у встановленому законом порядку. Через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона просила розглянути заяву про перегляд заочного рішення у її відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, у звязку з чим суд дійшов до висновку про можливість розгляду заяви у відсутність незявившихся осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про перегляд заочного рішення суду, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні в матеріалах справи. Проте, у судові засідання, призначені на 17.04.2015 року, 30.04.2015 року та 21.05.2015 року представник відповідача до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомляв, заяву про відкладення розгляду справи надав лише на 1 судове засідання, призначене на 30.04.2015 року. Крім того, посилання представника відповідача про не можливість явки до судових засідань у даній справі, з причин зайнятості на інших судових засіданнях, суд вважає необґрунтованими, оскільки доказів на підтвердження даного факту представником відповідача суду надано не було.

Крім того, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У заяві про перегляд заочного рішення відповідачем не зазначено належних доказів, які б давали підстави вважати, що при їх врахуванні під час розгляду справи, судом було би ухвалено інше рішення у справі про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення коштів.

Суд вважає посилання представника позивача у заяві про перегляд заочного рішення, на постанови Правління Національного банку України від 03.03.2015 року № 160 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» та від 03.06.2015 року № 354 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», якими передбачаються обмеження Банкам у видачі грошових коштів в іноземній валюті є безпідставним, оскільки зазначені постанови НБУ є розпорядчими актами, які адресовані обмеженій кількості осіб і таке регулювання здійснюється в межах адміністративно-правових відносин Національного банку України з банками, які охоплюються його наглядовою діяльністю. Ці постанови банку не встановлюють нових прав або обов'язків для громадян, не можуть зачіпати їх права, свободи та інтереси, у звязку з чим суд прийшов до висновку, про те, що відмова банку у поверненні грошових коштів позивача, які є його власністю, суперечили вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 41 Конституції України, статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також вимогам ЦК України та умовам укладеного між сторонами договору. Дані обставини, були встановлені судом при ухваленні заочного рішення у даній справі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення та перегляду його у загальному порядку відсутні, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідачі повідомлялись судом про день та час розгляду справи належним чином, заява про перегляд заочного рішення не містить доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, та відповідачем не спростовано висновків суду, викладених в рішенні суду.

Керуючись ст. ст. 210, 231-232 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізьке РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя: К.В. Гашук