У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Наумчука М.І., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4, на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 листопада 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 19 грудня 2007 року між позивачем та ОСОБА_4 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останньому було надано кредит у розмірі 35 000 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 11,04% з кінцевим терміном повернення 19 грудня 2027 року.

У забезпечення виконання зобов'язання 19 грудня 2007 року було укладено договір іпотеки, яким ОСОБА_4 передав в іпотеку нерухоме майно - будинок загальною площею 48.50, житловою площею 39.00 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_1.

Проте ОСОБА_4 неналежним чином виконував свої зобов'язання перед банком, відтак станом на 04 березня 2014 року заборгованість становила 30 554,24 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 26 384,86 доларів США, за відсотками - 1 394,10 доларів США, з комісії - 350 доларів США, по пені - 946,49 доларів США, штрафами 25,02 та 1453,77 доларів США.

Позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 19 грудня 2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки та виселити ОСОБА_4 та інших осіб, які зареєстровані за адресою чи проживають в АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 липня 2014 року позов задоволено.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02 вересня 2014 року заочне рішення скасовано.

ПАТ КБ «Приватбанк» уточнив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором в розмірі 305 310,20 грн.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 17 листопада 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 19 грудня 2007 року в розмірі 305 310,20 грн.

ОСОБА_4, не погоджуючись з даними судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що відповідач отримав кредитні кошти відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору, проте, належним чином не виконав своїх зобов'язань щодо повернення зазначених грошових коштів, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Т.Л. Ізмайлова
М.І. Наумчук
Г.І. Мостова