Номер провадження 22-ц/788/710/15 Суддя-доповідач - Ільченко О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Гагіна М. В. , Рибалки В. Г.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе»

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 04 березня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе», Публічного акціонерного товариства «Центроліт» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я,

в с т а н о в и л а :

20 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що перебувала у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе». Вказує, що за час роботи з вини роботодавця отримала ряд професійних захворювань і, як наслідок, втратила 60 % професійної працездатності та визнана інвалідом ІІІ групи. Вважає, що ушкодженням здоров'я під час виконання трудових обов'язків, їй завдано моральну шкоду, яку оцінила у 18000 грн. та яку просила стягнути з ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе».

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 березня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» на користь ОСОБА_3 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ПАТ«Центроліт» на користь позивачки 6000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судового збору.

В апеляційних скаргах представник позивачки та ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неналежну оцінку доказам, просять рішення суду скасувати та постановити нове. Представник позивачки просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» - відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з товариства на користь ОСОБА_3 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Представник позивачки ОСОБА_4 зазначає, що в ході розгляду справи ПАТ «Центроліт» було залучено до участі у справі в якості співвідповідача за клопотанням представника відповідача ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе», що суперечить нормам ч. 1 ст. 33 ЦПК України, оскільки ні позивачка ні її представник даного клопотання не заявляли та не підтримували. Вважає, що судом не достатньо оцінені та не враховані характер і обсяг моральних та фізичних страждань позивачки, відсутнє обґрунтування визначеного розміру відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» вказує, що докази спричинення позивачу моральної шкоди в зв'язку з професійним захворюванням в матеріалах справи відсутні. Вважає, що суд безпідставно визнав вину ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» в порушенні прав позивача на безпечні та нешкідливі умови праці. Також вказує, що при визначенні розміру моральної шкоди не враховано ступінь втрати позивачем професійної працездатності, стан здоров'я, характер та обсяг моральних та фізичних страждань.

Заслухавши пояснення представників апелянтів, які підтримали свої апеляційні скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Частково задовольнивши позов ОСОБА_3 і постановивши рішення про стягнення із відповідачів на її користь 9000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що позивачці внаслідок професійного захворювання встановлено ІІІ групу інвалідності у зв'язку із втратою 60 % професійної працездатності, і тому обидва роботодавці повинні відшкодовувати моральну шкоду в частках в залежності від тривалості часу роботи на кожному підприємстві.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо встановлених фактичних обставин справи, а саме наявності правових підстав для стягнення моральної шкоди, яка була заподіяна здоров'ю позивачки внаслідок роботи у шкідливих умовах.

Проте судом допущено процесуальне порушення, за якого рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка ставила питання про стягнення моральної шкоди з відповідача ПАТ «СНВО і м. Фрунзе» за період її роботи у ливарному цеху з 2002 по 2009 рік.

Під час розгляду справи в судовому засіданні 05 лютого 2015 року суд задовольнив клопотання представника відповідача про залучення як співвідповідача іншого роботодавця ПАТ «Центроліт», позов до якого не заявлявся.

Згідно ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача замінює первісного відповідача або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Таким чином суд вирішив питання про права та обов'язки сторін, позов до якої не заявлявся.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає позов в межах заявлених позовних вимог.

Таким чином суд вирішив питання про права та обов'язки сторони, позов до якої не заявлявся.

За таких умов рішення суду в частині стягнення моральної шкоди з ПАТ «Центроліт» слід скасувати.

При визначенні розміру морального відшкодування, суд першої інстанції виходив з того, що позивачці внаслідок професійного захворювання встановлено ІІІ групу інвалідності у зв'язку зі втратою 60 % професійної працездатності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Центроліт», а саме з 15 березня 1977 року по 15 грудня 1980 року працювала за професією стерженщика, зайнятого виготовленням стержнів в нагрівальній ділянці цеху № 5, з 12 травня 1989 року по 01 листопада 1995 року - стерженщиком ручної формовки цеху № 3, з 01 листопада 1995 року по 01 квітня 1998 року - майстром стрежнєвої ділянки цеху № 3, з 01 квітня 1998 року по 01 листопада 2000 року - майстром формовочно - стержньової дільниці цеху № 3, з 01 листопада 2000 року по 08 січня 2002 року - старшим майстром стрежнєвої ділянки цеху № 34, з 08 січня 2002 року по 23 вересня 2002 року - майстром стрежнєвої ділянки в ливарному об'єднаному управлінні цехів № 235.

З 24 вересня 2002 року по 30 липня 2009 року ОСОБА_3 працювала майстром формовочно-стержньової дільниці в ливарному цеху № 1 ПАТ «СНВО і м. Фрунзе» і була звільнена за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах (а. с. 5-7).

Вказані обставини підтверджуються трудовою книжкою та інформаційною довідкою про умови праці (а.с. 5 - 7, 25 - 31).

Актом розслідування хронічного професійного захворювання № 45 від 11 травня 2014 року позивачці встановлено професійне захворювання: «ХОЗЛ IІ стадії токсико - пилової етиології у фазі загострення. Емфізема легень ІІ стадії. Легенева недостатність IІ ст. Захворювання професійне. Хронічна часто рецидивуюча попереково - кресцова радіколопатія, спонділоаартроз, функціональна нестабільність на рівні L5-S1, зі стійким вираженим м'язево - тонічним і больовим синдромами зі значним порушенням опорно - кінетичної функції хребта і нижніх кінцівок. Захворювання професійне внаслідок тривалого впливу фізичного перенапруження і вимушеної робочої пози. Нейросенсорна туговухість з помірним ступенем зниження слуху професійного характеру. Причина професійного захворювання - проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу, показників важкості праці (а.с. 9).

Відповідно до п. 19 зазначеного акту адміністрація цеху № 1 ПАТ «СНВО ім. Фрунзе» не в повній мірі виконала вимоги щодо нормативних документів (а.с. 9)..

Згідно довідки МСЕК від 22 червня 2010 року внаслідок первинного огляду позивачці встановлено 60 % стійкої втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності (а.с. 10).

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що внаслідок професійного захворювання у позивачки порушилися нормальні життєві зв'язки. Вона постійно хворіє, крім того, має значні обмеження в життєдіяльності, звичках, бажаннях. Все це вимагає додаткових зусиль по організації життя і веде до нових переживань. Позивачці внаслідок отриманого на виробництві професійного захворювання було заподіяно моральну шкоду, яка не відшкодована.

Згідно з ч.1, п.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких ч. 2 вказаної статті покладено на власника або уповноважений орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Встановивши, що ОСОБА_3 отримала професійне захворювання в тому числі і через те, що ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» не виконано в повному обсязі вимоги законодавства про охорону праці, гігієнічні регламенти та нормативи, внаслідок чого позивачка частково втратила професійну працездатність та зазнала моральної шкоди, місцевий суд обґрунтовано вирішив питання про відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів не може взяти до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем не доведено факт спричинення моральної шкоди, оскільки встановлення особі часткової втрати професійної працездатності та третьої групи інвалідності свідчить про її моральні страждання.

Разом з тим при визначенні розміру моральної шкоди, суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини, за якими було спричинено шкоду здоров'ю позивачки.

Із інформаційної довідки Сумської міської санітарно - епідеміологічної станції про умови праці ОСОБА_3 від 15 березня 2010 року вбачається, що за результатами медичного обстеження у позивачки під час роботи у відповідача були виявлені професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень ІІ ст. та туговухість І ст., які в 2002 році не були встановлені.

За висновком МСЕК від 30 червня 2010 року із загального ступеня втрати працездатності - 30 % складає легеневе захворювання.

За таких умов, розмір морального відшкодування визначений судом відповідає фактичним моральним втратам позивачки.

Однак, враховуючи факт, що позивачці було заподіяно ушкодження здоров'я внаслідок роботи на іншому підприємстві, що підтверджується актом розслідування, то до стягнення слід визначити розмір морального відшкодування в сумі 4500 грн.

За цих умов, рішення суду підлягає зміні в частині вирішення вимог до відповідача ПАТ «СНВО ім. Фрунзе», тому апеляційна скарга представника позивача підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ПАТ «СНВО ім. Фрунзе» - відхиленню.

У зв'язку з зміною розміру стягнутих сум підлягає зміні і рішення місцевого суду в частині стягнення з відповідача судових витрат. На підставі п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. за суд першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задоволити частково, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 04 березня 2015 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Центроліт» на користь ОСОБА_3 6000 грн. на відшкодування моральної шкоди та стягнення 162 грн. 40 коп. судових витрат на користь держави скасувати.

Це ж рішення в частині стягнення розміру моральної шкоди і судового збору з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 4500 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -