БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/395/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2015 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді Тіслюка І.І.

секретар Циліцька Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визнання права власності на успадкований за заповітом житловий будинок з будівлями та спорудами господарського призначення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, в якому просить визнати за нею право власності на будинок з будівлями та спорудами господарського призначення по АДРЕСА_1, що успадкований нею після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 за його заповітом.

Позивачка обґрунтовує позов тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року її дядька ОСОБА_2, який до дня своєї смерті був постійно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, відкрилася спадщина, яка поряд з іншим майном складається із будинку по АДРЕСА_1

За час життя ОСОБА_2 склав заповіт, згідно з яким все його майно, що належатиме йому на день смерті й на яке за законом матиме право, він заповів ОСОБА_1

У визначений законом строк вона подала заяву про прийняття спадщини, а коли звернулася до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, нотаріус попросив її надати правовстановлюючі документи на будинок. Вона надала свідоцтво, в якому головою колгоспного двору вказаний її дядько, в результаті чого нотаріус відмовився видавати свідоцтво про право на спадщину, пояснивши, що оформлення спадщини по вказаному документу неможливо, оскільки спадкодавець за життя не оформив правовстановлюючих документів на будинковолодіння у відповідності до Закону України «Про власність» (1991р.).

З вказаних причин вона не може отримати правовстановлюючі документи на успадковане нею зазначене нерухоме майно, що й спонукало її звертатись до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала.

Представник відповідача, повідомивши в заяві про визнання позову, просив розглянути справу без його участі в судовому засіданні.

Дослідивши наявні у справі документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, враховуючи, що заперечення стороною відповідача не подавались, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Отже, судом встановлено, що станом на 15.04.1991 року у домоволодінні по АДРЕСА_1, що мало статус колгоспного двору, проживало подружжя - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Після смерті останньої спадщину прийняв ОСОБА_2 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2, який до дня своєї смерті був постійно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, відкрилася спадщина, яка поряд з іншим майном складається із будинку по АДРЕСА_1

За час життя ОСОБА_2 склав заповіт, згідно з яким все його майно, що належатиме йому на день смерті й на яке за законом матиме право, він заповів ОСОБА_1

У визначений законом строк позивачка подала заяву про прийняття спадщини, але нотаріус відмовився видавати свідоцтво про право на спадщину, пояснивши, що оформлення спадщини неможливо, оскільки спадкодавець за життя не оформив правовстановлюючих документів на будинковолодіння у відповідності до Закону України «Про власність» (1991р.).

Належність позивача підтверджується ксерокопіями її особистих документів, а також заповіту ОСОБА_2

Згідно з п.4 ст.25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому питання щодо оформлення права власності на нерухоме майно можливо вирішити лише за спадкоємцями померлої особи в судовому порядку.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з положень ст.ст.1220, 1222 ЦК України, стосовно того, що спадщина відкривається після смерті особи на користь живих фізичних осіб за заповітом або за законом, суд вважає, що позивачкою надані необхідні та достатні докази правомірності її вимоги про визнання за нею права власності на будинок з будівлями та спорудами господарського призначення, розташований по АДРЕСА_1 що успадкований нею після смерті ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1220, 1222, 1258, 1268 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визнання права власності на успадкований за заповітом житловий будинок з будівлями та спорудами господарського призначення - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами господарського призначення, що знаходиться по АДРЕСА_1 що успадкований нею за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя

Борзнянського районного суду І.І. Тіслюк