Справа № 462/521/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

з участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи - Залізничний відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції та Сьома Львівська державна нотаріальна контора, про встановлення факту смерті особи,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті її батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м.Керчі Автономної Республіки Крим (Україна). В обґрунтування своєї заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м.Керчі помер її батько - ОСОБА_2 Батько був власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1. Звернувшись до нотаріуса, щоб оформити свої права на спадкове майно, вона надала свідоцтво про смерть батька, видане державними органом Російської Федерації, в якому вказане місце смерті ОСОБА_2 - Російська Федерація Республіка Крим. Їй було роз'яснено, що даний документ, як виданий непередбаченим законом органом, є недійсним та не створює правових наслідків. В зв'язку з наведеним у реєстрі відсутній актовий запис про смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні заявник заяву підтримала, покликаючись на мотиви такої, яку просить задовольнити.

Заінтересовані особи - Залізничний відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції та Сьома Львівська державна нотаріальна контора, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи, не направили в суд своїх представників, при цьому до суду подано заяви за підписом начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану і завідувача нотконтори, в яких вони просять проводити розгляд справи за відсутності їхніх представників.

Заслухавши пояснення заявника, показання свідка ОСОБА_4, дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02.11.1974 року (а.с. 6) заявник народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року, її батьками значаться ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4.

28.04.1993 року ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_6 і при реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_1», що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 28.04.1993 року (а.с.7).

Також встановлено, що батьки заявника у 2004 році придбали старенький будинок по АДРЕСА_3, де жили з березня по грудень, тоді як взимку проживали у м.Львові.

У 2014 році батьки заявника також перебували у Криму в м.Керчі, де ОСОБА_2 захворів і помер у лікарні ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Дане підтверджується поясненнями заявника, показаннями свідка - дружини померлого ОСОБА_4, а також даними довідки про причину смерті № 641 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року, виданої Керченським відділенням Кримської республіканської судово-медичної експертної установи на бланку довідки до форми №106/О, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 09.08.2006 року №545, згідно якої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Між тим, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщоці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Із свідоцтва про право власності на квартиру від 05.08.1996 року вбачається, що квартира АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (а.с.5).

Як встановлено, ОСОБА_1 мала намір оформити спадщину після смерті батька. При зверненні в Сьому Львівську державну нотаріальну контору ОСОБА_1 подала свідоцтво про смерть ОСОБА_2, видане державними органом Російської Федерації, в якому вказана дата смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 року і місце смерті - Російська Федерація Республіка Крим (а.с.4), на що отримала роз'яснення нотаріуса, що таке свідоцтво є недійсним згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (а.с. 9).

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті …. проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Оскільки заявник ОСОБА_1, яка є громадянкою України, зареєстрована та проживає у м.Львові; її батько - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, також був громадянином України та проживав на тимчасово окупованій території України - в м.Керч Автономної Республіки Крим, де помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року у лікарні, про що була видана довідка про причину смерті; видане органом державної влади Російської Федерації свідоцтво про смерть згідно згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним, відтак вказана обставина унеможливлює отримання дочкою померлого свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, тому з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України - ОСОБА_1 необхідно встановити факт смерті її батька ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України - в м.Керч Автономної Республіки Крим, що необхідно для оформлення спадщини.

Керуючись ст.ст. 212-214, 234, 235, 256-259 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд -

вирішив :

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року на тимчасово окупованій території України - в м.Керч Автономної Республіки Крим - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.