Справа № 739/340/15-ц
Провадження № 2/739/102/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2015 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород - Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області, про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (далі позивачі) звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області та уточнивши позовні вимоги просили визнати бездіяльність відповідача, яка полягає в не виданні проекту договору про приєднання до електромережі відповідача та технічних умов на приєднання до електромережі належного їм будинку незаконною, зобовязати відповідача укласти з ними договір про приєднання до електромережі даного будинку, видати їм технічні умови стосовно приєднання будинку за схемою «стандартне приєднання» та стягнути моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Свої позовні вимоги мотивують тим, що 04 лютого 2015 року був введений в експлуатацію належний їм на праві власності житловий будинок, розташований за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Школьного, 3, але вселитися в цей будинок вони не можуть через відсутність електропостачання. 25 лютого 2015 року вони звернулися до відповідача із заявою про приєднання будинку до електромережі. Відповідач у відповіді на заяву повідомив, що питання підключення будинку до електромережі має бути вирішено тільки після здійснення електрифікації території комплексної забудови, на якій розташовано будинок позивачів. Водночас, виконавчий комітет Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області не приймав рішення про комплексну забудову цієї території, а вулиця, на якій розташований їхній будинок вже електрифікована і не може розглядатися як частина будь-якого іншого цілісного містобудівного елементу, зокрема району чи кварталу. Відповідно посилання відповідача на необхідність здійснення електрифікації території комплексної забудови вважають безпідставними. При цьому найближча точка для приєднання до електромережі знаходиться на відстані 15 метрів від їхнього будинку та 6 метрів від їхнього гаражу, тому будинок має бути приєднаний до електромережі за схемою «стандартне приєднання». Свою незаконною, на думку позивачів, бездіяльністю відповідач завдав їм моральну шкоду, яка полягає в їхніх душевних стражданнях, зумовлених тим, що маючи у власності будинок, на будівництво якого було витрачено значні зусилля, вони змушені винаймати житло, оскільки внаслідок незаконної поведінки відповідача позбавлені можливості проживати в своєму власному будинку. Розмір заподіяної моральної шкоди оцінюють у 5 000 грн.

Представником відповідача подано заперечення проти позову, з яких вбачається, що позовні вимоги відповідачем повністю не визнаються, оскільки згідно правил приєднання електроустановок до електричних мереж приєднання електроустановок на території, що підлягає комплексній забудові, здійснюється після електрифікації цієї території. Рішення про розроблення детального плану певної території одночасно є рішенням про комплексну забудову цієї території. Рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області №256 від 27 листопада 2008 року затверджено схему забудови житлового району по вул. Школьного та вул. Квітковій в м. Новгороді-Сіверському. У вересня 2013 року вказана міська рада звернулася до відповідача із заявою про електрифікацію житлового мікрорайону в який входить частина вулиці Школьного та 1-й і 2-й провулки Школьного. Відповідачем видано технічні умови приєднання, яке не є стандартним, проектно-конструкторським бюро відповідача підготовлено робочий проект електропостачання житлового мікрорайону в районі вулиці Школьного та першого і другого провулків Школьного. Лише після електрифікації вказаного мікрорайону відповідач може здійснити приєднання житлового будинку позивачів до електромережі. Позивачі зверталися з цього приводу до Антимонопольного комітету України та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (далі НКРЕ), які визнали дії відповідача правомірними. Стосовно компенсації моральної шкоди зазначає, що вказана вимога є необґрунтованою, оскільки жодних неправомірних дій відповідачем не вчинено. Самі позовні вимоги, на думку відповідача, не відповідають способам захисту, передбаченим статтею 16 Цивільного кодексу України.

У судовому засідання позивачка свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Позивач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник позивачки позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, вказані у позовній заяві, пояснивши, що відповідачу заборонено відмовляти в підключенні електроустановок до електромережі з підстав, які не передбачені законодавством. Рішення про комплексну забудову території, на якій розташований будинок позивачів, не приймалося, комплексна забудова цієї території не здійснювалася, при цьому існує можливість підключити будинок позивачів до електромережі за схемою «стандартне приєднання». Заподіяння моральної шкоди позивачам пояснив тим, що останні витратили значні зусилля для будівництва будинку, у підключенні якого до електромережі відповідач відмовляє, а це завдає позивачам значних страждань та позбавляє можливості користуватися своєю власністю.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали та висловилися проти задоволення позову, пославшись на подані ними заперечення, а також пояснили, що територія, на якій розташований житловий будинок позивачів, не електрифікована і до здійснення електрифікації приєднання даного будинку до електромережі неможливе. Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області зверталася з приводу електрифікації даної території з відповідною заявою, в якій вказано потужність лінії електропередач, яку необхідно забезпечити при електрифікації, вказаній міській раді було надано технічні умови приєднання, яке не є стандартним, розроблено робочий проект електрифікації території, на якій знаходить будинок позивачів, при цьому на даний час електрифікація не здійснена, вирішується питання щодо виконавця робіт зі здійснення електрифікації та їх оплати. Після проведення електрифікації території відповідні мережі будуть прийняті відповідачем на баланс після чого зявиться можливість підключити будинок позивачів до електромережі. Стосовно повітряної лінії електромережі, яка проходить по вул. Школьного біля будинку позивачів зазначили, що дана лінія забезпечує електроенергією будинки м. Новгорода-Сіверського по вул. Леваневського, вул. Шевченко та інших споживачів і не призначена для електропостачання споживачам по вул. Школьного, зокрема й позивачам. На даний час технічна можливість приєднати будинок позивачів до електромережі відсутня. Позивачі зверталися до Антимонопольного комітету України та НКРЕ щодо відмови в укладенні договору на приєднання їхнього будинку до електромережі, однак дії відповідача за результатами проведених перевірок були визнані законними.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору висловився за задоволення позову, пославшись на доводи позивачів та пояснив, що Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області рішення про комплексну забудову території, на якій розташовано будинок позивачів, не приймала, так само не приймалися рішення щодо визначення мікрорайону, міська рада не має детального плану території міста чи окремих мікрорайонів.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, представників відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області №256 від 27 листопада 2008 року затверджено схему забудови житлового району в м. Новгороді-Сіверському по вул. Школьного та вул. Квітковій (а.с. 40).

Рішенням Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області від 20 серпня 2010 року позивачу ОСОБА_7 передано у власність земельну ділянку площею 0,0800 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Школьного, 3, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №337999 від 12 листопада 2010 року (а.с.35), тобто в межах вказаного вище житлового району що підлягав забудові.

04 лютого 2015 року позивачами до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області подано декларацію про готовність до експлуатації житлового будинку, розташованого по вул. Школьного, 3 в м. Новгороді-Сіверському Чернігівської області (а.с. 4-5).

23 лютого 2015 року позивачі зареєстрували право власності по ? частці за кожним з них на вказаний вище житловий будинок, що підтверджується свідоцтвами про право власності №33991745 та №33990648 (а.с. 8-9).

25 лютого 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про приєднання будинку до електромережі. 27 лютого 2015 року відповідачем на вказану заяву, з посиланням на положення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та «Правил приєднання електроустановок до електричних мереж», надано відповідь про те, що таке приєднання може бути здійснене лише після електрифікації території комплексної забудови, на якій розташовано будинок позивачів (а.с. 7).

Правові та організаційні основи планування, забудови та іншого використання територій на час затвердження схеми забудови житлового району та передачі позивачу земельної ділянки в межах даного житлового району для будівництва будинку і його обслуговування визначалися Законом України «Про планування і забудову територій» від 20 квітня 2000 року №1699-ІІІ.

Так, статтею 25 цього Закону України передбачалося, що комплексна забудова території є засобом її упорядкування шляхом забезпечення громадських та приватних інтересів, спрямованих на попереднє проведення інженерної підготовки, спорудження зовнішніх інженерно-транспортних мереж, об'єктів соціальної сфери, жилих будинків, благоустрою території, інших об'єктів містобудування. Комплексна забудова території може здійснюватися шляхом комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і забезпечуватися одним або кількома інвесторами.

Рішення щодо організації комплексної забудови території у визначених межах приймаються відповідними місцевими радами на підставі техніко-економічних та містобудівних обґрунтувань.

Функції замовника на будівництво виконавчий орган відповідної ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, виконують безпосередньо або делегують їх на конкурсній основі генеральній будівельній організації (підрядній організації) у порядку, встановленому законодавством.

Рішення органів місцевого самоврядування щодо організації комплексної забудови території для розташування об'єктів містобудування загальнодержавного значення (морських портів, аеропортів, терміналів, комплексів забезпечення виконання владних функцій тощо) приймаються з урахуванням техніко-економічних обґрунтувань, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3.1 Типових регіональних правил забудови, затверджених наказом Держбуду України від 10 грудня 2001 року №219 (чинних на час прийняття рішення про затвердження схеми забудови житлового району) (втратили чинність 12 серпня 2011 року на підставі наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України від 05 липня 2011 року №103) забудова та благоустрій територій населених пунктів здійснюються шляхом організації комплексної забудови території або розташування та будівництва окремих будинків і споруд у кварталах існуючої забудови на основі місцевих правил забудови, містобудівної документації.

З 17 лютого 2011 року правові та організаційні основи планування, забудови та іншого використання територій регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі Закон України №3038-VI), у звязку з чим Закон України «Про планування і забудову територій» втратив чинність.

Так, відповідно до частини першої статті 33 Закону України №3038-VI комплексна забудова території здійснюється з метою забезпечення реалізації громадських інтересів і спрямовується на попереднє проведення інженерної підготовки, спорудження зовнішніх інженерно-транспортних мереж, об'єктів соціальної сфери, житлових будинків, інших об'єктів будівництва, а також на благоустрій території. Комплексна забудова території може здійснюватися шляхом комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду одним або кількома інвесторами.

Частиною другою статті 33 Закону України №3038-VI передбачено, що рішення про організацію комплексної забудови території у визначених межах та рішення про розміщення об'єктів будівництва на території населених пунктів та за їх межами під час комплексної забудови території приймає виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, районна державна адміністрація відповідно до їх повноважень у порядку, передбаченому цим Законом. Рішення про розроблення детального плану певної території одночасно є рішенням про комплексну забудову цієї території.

Згідно з частиною третьою статті 33 Закону України №3038-VI функції замовника на будівництво виконавчий орган місцевої ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації виконують безпосередньо або можуть делегувати їх на конкурсній основі генеральному підряднику (підряднику) у порядку, встановленому законодавством.

Функції замовника комплексної забудови території може виконувати власник (користувач) відповідної земельної ділянки в межах такої земельної ділянки, переданої (наданої) йому в установленому законом порядку.

Частиною четвертою статті 33 Закону України №3038-VI передбачено, що розміщення об'єктів будівництва на території населених пунктів та за їх межами під час комплексної забудови території здійснюється виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, районною державною адміністрацією відповідно до їх повноважень шляхом надання містобудівних умов та обмежень або видачі будівельного паспорта відповідно до містобудівної документації у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року №575/97-ВР (далі Закон України №575/97-ВР) проектування та будівництво (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, технічне переоснащення) обєктів електроенергетики здійснюються відповідно до законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з частиною третьою статті 18 Закону України №575/97-ВР розвиток електричних мереж, які перебувають у власності або користуванні електропередавальних організацій, передбачається інвестиційними програмами, схваленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, та фінансується за рахунок коштів, передбачених у тарифах на передачу або розподіл електричної енергії, оплати вартості послуг з приєднання, поворотної фінансової допомоги замовників, банківських кредитів, коштів, залучених з інших джерел, не заборонених законодавством. Кошти, отримані як поворотна фінансова допомога замовників для фінансування робіт з приєднання, обліковуються окремо та використовуються електропередавальною організацією для приєднання електроустановок замовників. Розвиток електричних мереж електропередавальної організації має узгоджуватися з планами забудови відповідної території.

Порядок приєднання новозбудованих, реконструйованих чи технічно переоснащених електроустановок регулюється «Правилами приєднання електроустановок до електричних мереж», затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 17 січня 2013 року №32 (далі Правила).

Пунктом 1.2 Правил передбачено, що приєднання електроустановки (далі - приєднання) - надання електропередавальною організацією послуги замовнику зі створення технічної можливості для передачі (прийняття) у місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж електропередавальної організації (у тому числі новозбудованих) електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності.

Електрифікація - виконання електропередавальною організацією комплексу заходів з будівництва та введення в експлуатацію нових електричних мереж (повітряних чи кабельних мереж, підстанцій, розподільчих пристроїв тощо) на території нового житлового комплексу (мікрорайону/кварталу, вулиці) у встановленому законодавством про регулювання містобудівної діяльності порядку.

Відповідно до пункту 1.3 Правил електропередавальна організація не має права відмовити в приєднанні до її мереж електроустановки замовника за умови дотримання ним вимог цих Правил.

Послуга з приєднання надається на підставі договору про приєднання, що укладається за типовою формою (додаток 1).

Для отримання проекту договору про приєднання замовник звертається до електропередавальної організації за місцем розташування його електроустановок із заявою про приєднання електроустановки певної потужності (додаток 2) та пред'являє паспортний документ.

Згідно пункту 1.6 Правил приєднання електроустановок замовника на території, що підлягає комплексній забудові (мікрорайон/квартал, вулиця), здійснюється відповідно до умов цих Правил після виконання електропередавальною організацією, яка здійснює на цій території ліцензовану діяльність, електрифікації території, що підлягає комплексній забудові, згідно з планами забудови відповідної території.

Функції замовника електрифікації території, що підлягає комплексній забудові, може виконувати суб'єкт, уповноважений згідно із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Після здійснення електрифікації території, що підлягає комплексній забудові, всі електричні мережі залишаються у власності електропередавальної організації, на території здійснення ліцензованої діяльності якої розташована територія комплексної забудови.

Точки приєднання на території, що підлягає комплексній забудові, встановлюються на межах земельних ділянок та/або на електроустановках об'єктів замовників, які є складовими частинами території, що підлягає комплексній забудові.

Електрифікація території, що підлягає комплексній забудові, здійснюється за рахунок складової тарифу на передачу електричної енергії або, за згодою суб'єкта, який виконує функції замовника електрифікації, за рахунок поворотної фінансової допомоги.

З відповіді виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області від 05 березня 2015 року, наданої на адвокатський запит представника позивачки, вбачається, що рішення про комплексну забудову території, на якій розташовано житловий будинок, що належить позивачам, не приймалося і таке питання не розглядалося, оскільки на час виділення позивачам земельної ділянки для будівництва житлового будинку міська рада не зобовязана була приймати рішення про комплексну забудову при виділенні земельної ділянки, а лише мала повноваження зробити це, виходячи з власного бачення розвитку населеного пункту. Також у відповіді зазначається, що земельна ділянка позивачам виділена на вже забудованій електрифікованій вулиці (а.с. 10).

Виходячи з системного аналізу положень вказаних вище нормативно-правових актів, як чинних на час затвердження схеми забудови житлового району та передачі позивачу земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, так і чинних на час розгляду справи судом, відсутність рішення про комплексну забудову території, на якій позивачами збудовано житловий будинок позивачів, свідчить лише про те, що виконавчим комітетом Новгород-Сіверської міської ради не забезпечено реалізації громадських інтересів з метою попереднього проведення на території забудови житлового району інженерної підготовки, спорудження зовнішніх інженерно-транспортних мереж, об'єктів соціальної сфери та благоустрою цієї території. При цьому згідно Типових регіональних правил забудови, забудова житлового району мала здійснюватися шляхом організації комплексної забудови такої території.

Отже, наявність затвердженої рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області від 27 листопада 2008 року схеми забудови житлового району, в межах якого позивачами збудовано житловий будинок, свідчить, що вказаний житловий район є територією, яка підлягає комплексній забудові і на ній, серед іншого, мають бути споруджені інженерно-транспорті мережі, зокрема здійснено її електрифікацію. Відповідно приєднання житлових будинків, розташованих в межах житлового району, до електромережі можливе лише після електрифікації цього житлового району.

З цих підстав доводи позивачів, представника позивачки та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, що неприйняття виконавчим комітетом Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області рішення про комплексну забудову відповідної території та відсутність розробленого детального плану свідчить, що така територія не підлягає комплексній забудові, суд відкидає як необґрунтовані.

Стосовно доводів позивачів, представника позивачки, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а також наявного у відповіді на адвокатський запит твердження Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, що територія на якій розташований житловий будинок позивачів електрифікована, то суд відкидає їх як необґрунтовані з наступних підстав.

Як вбачається, з метою електрифікації житлового району, в межах якого позивачами збудовано житловий будинок, Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області звернулася 09 вересня 2013 року до відповідача з відповідною заявою (а.с. 37).

Відповідачем 04 жовтня 2013 року видано Новгород-Сіверській міській раді Чернігівської області технічні умови приєднання, яке не є стандартним до електричних мереж електроустановок №303-13 для електрифікації житлового мікрорайону в районі першого та другого провулків Школьного і частини вулиці Школьного м. Новгорода-Сіверського Чернігівської області (а.с.38).

На замовлення Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області відповідачем розроблено робочий проект зовнішнього електропостачання житлового мікрорайону в районі першого та другого провулків Школьного та частини вул. Школьного в м. Новгороді-Сіверському Чернігівської області, в межах якого позивачами збудовано житловий будинок (а.с.42-44).

З пояснень представників відповідача вбачається, що на даний час електрифікація зазначеного вище житлового району не здійснена, оскільки не вирішено питання щодо виконавця відповідних робіт та їх оплати.

З наявного в матеріалах справи акту огляду прибудинкової території по вул. Школьного, 3 м. Новгорода-Сіверського Чернігівської області вбачається, що на відстані 15 м. від житлового будинку та 6 метрів від гаражу, що належать позивачам, проходить повітряна лінія електромережі (а.с. 11).

Водночас з пояснень представників відповідача вбачається, що вказана повітряна лінія електромережі, яка проходить по вул. Школьного біля будинку позивачів, забезпечує електроенергією будинки по вул. Леваневського, вул. Шевченко м. Новгорода-Сіверського та інших споживачів і не призначена для електропостачання споживачів по вул. Школьного, зокрема й позивачів. Вказане підтверджується вжитими Новгород-Сіверською міською радою Чернігівської області заходами щодо електрифікації відповідного житлового району, зокрема видачею за заявою даної міської ради відповідачем технічних умов приєднання зазначеного житлового району до електричних мереж і розроблення робочого проекту електрифікації даного житлового району.

Викладене в свою чергу свідчить, що житловий район, в межах якого позивачам збудовано житловий будинок, на даний час не електрифікований, наявність повітряної лінії електромережі біля будинку позивачів, призначеної для електрифікації інших районів м. Новгорода-Сіверського, не свідчить про електрифікацію житлового району, в якому розташований будинок позивачів і дана повітряна лінія електромережі не може бути використана для приєднання будинку позивачів до електромережі.

Таким чином лише після електрифікації житлового району в межах якого позивачами збудовано житловий будинок, відповідач матиме змогу та буде зобовязаний укласти з позивачами договір про приєднання до електромережі належного їм житлового будинку, розташовано за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Школьного, 3 та видати позивачам технічні умови стосовно приєднання будинку за схемою «стандартне приєднання». Враховуючи, що вказаний житловий район на час розгляду справи не електрифіковано, відмова відповідача укласти з позивачами договір про приєднання до електричної мережі та видати їм технічні умови є правомірною.

Такі ж висновки щодо правомірності дій відповідача зроблено за результатами розгляду заяв позивачів ОСОБА_8 обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, які викладено у відповідях від 12 серпня 2013 року №2075/26/27-13 та №02-2/2988 (а.с. 45-46).

Враховуючи правомірність дій відповідача щодо відмови позивачам в укладенні з ними договору приєднання їхнього житлового будинку до електромережі та наданні технічних умов на приєднання до електромережі, вимоги позивачів про зобовязання відповідача укласти з ними зазначений договір та видати їм технічні умови та також відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., завдану такою відмовою, є необґрунтованими, тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтею 18 Закону України «Про електроенергетику», статтею 33 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», статтями 2, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області, про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко

Повне рішення складено 03 травня 2015 року.