справа № 208/8565/14-ц
№ провадження 2/208/463/15
24 липня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді Нельге Д.В.
при секретарі Севастьяновій Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч.2 ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 «Про стягнення заборгованості за кредитним договором», -
Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/№, укладеним 11.10.2006р. між позивачем та відповідачем, яка, станом на 31.08.2014р. складається з:
- 7335,16 грн. різниця між поточною заборгованістю та заборгованістю, задоволеною раніше судом;
- 500,00 грн. штраф (фіксована частина);
- 366,76 грн. штраф (відсоткова складова),
а також понесені позивачем судові витрати у розмірі 243,60 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 11.10.2006р. між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір б/№, згідно якого позивач, на умовах повернення, надав в користування відповідачу кредит у сумі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зобов'язавшись щомісяця здійснювати повернення кредитних коштів, відповідач взяте на себе зобов'язання не виконував, внаслідок чого, станом на 31.08.2014р. утворилась заборгованість у розмірі 11 605 грн., яка складається з: 2998,97 грн. заборгованість за кредитом; 8606,03 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. При цьому, враховуючи суму заборгованості у розмірі 4269,84 грн., що була стягнута судовим наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 05.11.2008р., сума заборгованості відповідача на час звернення із позовом до суду складає 7335,16 грн., яку, разом із штрафом у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина), та 366,76 грн. штраф(процентна складова), позивач просить стягнути на свою користь з відповідача.
В судове засідання представник позивача не з'явився, до початку судового засідання та розгляду справи по суті надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що підтримує позов у повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності, і, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі відсутності відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, а також застосувати наслідки спливу позовної давності до позовних вимог позивача та відмовити у задоволені позову на підставі ст.267 ЦК України.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як встановлено судом в ході розгляду справи, 11.10.2006р. шляхом заповнення відповідної заяви та відкриття карткового рахунку між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір б/№, за яким позивач надав відповідачу на умовах повернення та сплати процентів кредит у сумі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Згідно п.1.1. «Умов та правил надання банківських послуг» вказані умови та правила надання банківських послуг визначають умови, за якими позивач надає клієнтам платіжні картки, а також інші банківські послуги, зазначені у Заяві та в Пам'ятці клієнта. Належним чином заповнена Заява підписується клієнтом і, таким чином, клієнт надає свою згоду на те, що, вказана заява разом із пам'яткою клієнта, а також умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складають укладений між сторонами Договір щодо надання банківських послуг.
Згідно п.1.2. «Умов та правил надання банківських послуг», вказані Умови регулюють відносини між Банком та Клієнтом щодо відкриття та обслуговування карткового рахунка Клієнта, а також інших банківських послуг, зазначених в Заяві.
Як зазначає позивач, на час звернення його із даним позовом до суду, відповідач умови вищевказаного кредитного договору у повному обсязі не виконав, внаслідок чого, станом на 31.08.2014р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 8201,92 грн.
На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, останній надав суду розрахунок заборгованості відповідача, згідно якого заборгованість відповідача станом на 31.08.2014р. складає:
- 7335,16 грн. різниця між поточною заборгованістю та заборгованістю, задоволеною раніше судом;
- 500,00 грн. штраф (фіксована частина);
- 366,76 грн. штраф (відсоткова складова).
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Разом з цим, відповідно до положення ст.256 ЦК України, особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу у межах строку позовної давності.
Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.
При цьому, перебіг трирічного строку позовної давності щодо місячних платежів розпочинається після несплати чергового платежу, а повернення кредиту в повному обсязі після закінчення кінцевого строку погашення кредиту (ст.261 ЦК України).
Згідно п.9.12 «Умов та правил надання банківських послуг», договір діє протягом 12-ти місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі даного строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, договір автоматично продовжується на той самий строк.
З вищенаведеного суд вбачає, що, строк дії вищезазначеного кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем 11.10.2006р., закінчився 11.10.2008 року.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач за захистом свого порушеного права в частині несплати відповідачем як місячних платежів, так і повернення кредиту в повному обсязі, звернувся до суду 17.10.2014р., тобто за межами строку позовної давності.
Враховуючи, що позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду за межами строку позовної давності, відповідач просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності, та відмовити у задоволенні позову.
Згідно ч.3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).
Встановивши, таким чином, в ході розгляду справи, що, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права за межами строку позовної давності, суд, приймаючи до уваги заяву відповідача про застосування позовної давності, вважає за необхідне у задоволенні даного позову відмовити.
Враховуючи вищевикладене, суд, керуючись ст.88 ЦПК України, приходить до висновку щодо присудження судових витрат позивачеві.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 5, 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 257, 267 ЦК України, суд, -
У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 «Про стягнення заборгованості за кредитним договором» «Про стягнення заборгованості за кредитним договором» - відмовити.
Судові витрати покласти на позивача.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Нельга Д. В.