МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"21" квітня 2015 р. Справа № 370/3154/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 року Макарівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Устимчук М.Ю., при секретарі Захарченко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Макарів, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання відмови від спадщини недійсною ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Макарівського районного суду з позовом посилаючись на те, що 30 травня 2008 року відповідач по справі, діючи на підставі довіреності від імені свого батька ОСОБА_4 від 22 лютого 2008 року уклав з ним договір позики на суму 850 000 гривень. Гроші у сумі 850 000 гривень були ним передані відповідачу до підписання договору позики. 06.05.2014 року рішенням Макарівського районного суду визнано недійсною довіреність від 22.02.2008 року. 01.12.2014 року Апеляційний суд Київської області своїм рішенням визнав договір позики укладений 30 травня 2008 року недійсним та стягнув з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в сумі 850 000 гривень. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько відповідача ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач письмово відмовився від спадщини після померлого батька і спадщину прийняв ОСОБА_3. Проте, вважає, що відмова відповідача від спадщини спрямована на ухилення від сплати боргу, відповідно до вимог статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, які вчиняються завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Доведеність наміру спадкоємця уникнути задоволення вимоги свого кредитора завдяки відмови від спадщини вважається підставою для констатації факту зловживання ним своїм правом на відмову від спадщини і в результаті - підставою для задоволення вимоги кредитора про визнання відмови від спадщини недійсною і про накладення стягнення на частину спадщини , яка становила його частку, а тому просив суд визнати відмову відповідача ОСОБА_2 від спадщини від ІНФОРМАЦІЯ_2 недійсною та накласти стягнення на частину спадщини ОСОБА_2, яка становить його частку.

Ухвалою Макарівського районного суду на підставі частини 1 статті 35 ЦПК України до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача було залучено ОСОБА_3.

У судовому засіданні позивач позовні вимог підтримав, викладене у позові підтвердив.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні позов не визнав.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 до зали суду не прибув, подав заяву з проханням слухати цивільну справу у його відсутність.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи , матеріали спадкової справи №1/2013 до майна померлого ОСОБА_4 , судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Мостище Макарівського району Київської області помер громадянин ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого виконкомом Мостищанської сільської ради Макарівського району Київської області , актовий запис №10. ( а.с. 10 спадкової справи)

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за законом на спадкове майно, яке відповідно до письмових матеріалів спадкової справи складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в селі Мостище Макарівського району Київської області , вулиця Леніна-5. ( а.с. 16 спадкової справи)

Третя особа по даній справі ОСОБА_3, як спадкодкоємець першої черги за законом та син померлого ( а.с. 13 спадкової справи) ІНФОРМАЦІЯ_2 подав приватному нотаріусу Макарівського районного нотаріального округу Ольшевському В.С. письмову заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4. ( а.с. 4 спадкової справи)

Відповідач по справі, ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги за законом та син померлого ( а.с. 19 спадкової справи) ІНФОРМАЦІЯ_2 подав приватному нотаріусу Макарівського районного нотаріального округу Київської області Ольшевському В.С. письмову заяву про відмову від прийняття спадщини. ( а.с. 4 спадкової справи)

Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За вимогами статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем , має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців , який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч.1 статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до частини 5 вказаної статті відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Як слідує з письмових матеріалів спадкової справи, яка була витребувана Макарівським районним судом та приєднана до матеріалів справи, спадкоємець першої черги за законом та син померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина ОСОБА_4 відповідач по справі ОСОБА_2 протягом шестимісячного строку подав нотаріусу заяву про відмову від спадщини.

Відповідно до частини 5 статті 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 та 233 цього Кодексу.

Позивач, подавши позовну заяву, свій позов обґрунтовував вимогами статті 5 ЦК України та статті 13 ЦК України.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 статті 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Як слідує з письмових матеріалів справи, 01 грудня 2014 року Апеляційним судом Київської області в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним та стягнення коштів, було винесено рішення, яким позов задоволено , визнано недійсним договір позики, укладений 30 травня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який діяв від імені ОСОБА_4 та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 850 000 гривень. ( а.с. 8-12)

За вимогами статті 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Проте, позивач у судовому засіданні не довів ті обставини на які посилався у позові, а саме те, що відмова від спадщини відповідача ОСОБА_2 спрямована на ухилення сплати боргу, оскільки рішення Апеляційного суду Київської області щодо стягнення з ОСОБА_2 боргу у сумі 850 000 гривень було винесено 01 грудня 2014 року , тобто після спливу одного року і 10 місяців подання письмової заяви про відмову від спадщини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач не довів обставини на які посилався як на підставу свої вимог, не подав доказів, що підтверджували б обставини, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 13, 15,60,79,88, 209,212-215,223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання відмови від спадщини недійсною, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд протягом 10 днів з часу його проголошення.

Рішення набирає чинності відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суддя М. Ю. Устимчук