РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Дмитрієва О.Ф. при секретарі Латко В.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача: ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнння боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача борг за договором позики у розмірі 107 000 доларів США., 36 % річних від суму боргу за користування коштами у сумі 170 101 доларів США, 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 11 430 доларів США, та неустойку за прострочення виконання зобов»язання у сумі 1 390 820 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 01.03.2011 року він надав в борг відповідачу грошові кошти в сумі 110 000 доларів США, під 3 % в місяць за користування коштами, з терміном повернення позики до 31.12.2011 року.

В період дії позикових зобов»язань, 31.03.2011 року відповідач повернув позивачу 1 000 доларів США, наступні часткові повернення позики були здійснені 12.01.2012 року у сумі 1 000 доларів США та 03.02.2013 року у сумі 1 000 доларів США. Наділі відповідач припинив виконувати свої зобов»язання за договором.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та підтвердив обставини, викладені у заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечувала наявність у позивача боргу у розмірі 107 000 доларів США та 36% річних від суму боргу за користування коштами у сумі 170 101 доларів США .

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Умовами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 626, 530 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог статті 545 ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобов'язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Судом встановлено, що 01.03.2011 року відповідачем ОСОБА_4 написана розписка про отримання грошових коштів у ОСОБА_3 у розмірі 110 000,00 доларів США, згідно з якою грошові кошти відповідач мав повернути до 21.12.2011 року.

В період дії позикових зобов»язань, 31.03.2011 року відповідач повернув позивачу 1 000 доларів США, наступні часткові повернення позики були здійснені 12.01.2012 року у сумі 1 000 доларів США та 03.02.2013 року у сумі 1 000 доларів США.

У пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Станом на 05.10.2015 року курс НБУ - ( 21.1474 грн./долар США), отже заборгованості в сумі 107 000,00 доларів США, станом на 05.10.2015 року за курсом НБУ складає 2262771.8 грн. (21.1474 грн./долар США * 107 000,00 доларів США), а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача боргу в сумі 2262771.8 грн.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача 36% річних за користування коштами у розмірі 170 101 доларів США, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Сторони в договорі позики передбачили, що сума коштів в позику надається під 3% на місяць, тобто 36 % на рік.

Розрахунок відсотків за користування позикою розраховується за наступною формулою: (сума боргу х % річних/ 100/ 365 х кількість днів) :

За період з 01.03.2011 по 31.03.2011( 110 000 доларів США х 36/100/365 х 30) = 3 254 доларів США;

За період з 31.03.2011 по 12.01.2012( 109 000 доларів США х 36/100/365 х 287) = 30 854 доларів США;

За період з 12.01.2012 по 03.02.2013( 108 000 доларів США х 36/100/365 х 338) = 41 329 доларів США;

За період з 03.02.2013 по 20.07.2015( 107 000 доларів США х 36/100/365 х 897) = 94 664 доларів США.

Отже, загальна сума відсотків за користування позикою склала 170 101 доларів США, що еквівалентно 3597193.9 грн.

Що стосується вимог про стягнення з відповідача 3 % річних від простроченої суми, суд виходить з наступного.

У відповідності з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов»язання розраховується за наступною формулою: (сума боргу х 3 % річних/ 100/ 365 х кількість днів) :

За період з 01.01.2012 по 12.01.2012( 109 000 доларів США х 3 /100/365 х 11) = 98 доларів США;

За період з 12.01.2012 по 03.02.2013( 108 000 доларів США х 3 /100/365 х 338) = 3 444 доларів США;

За період з 03.02.2013 по 20.07.2015( 107 000 доларів США х 3 /100/365 х 897) = 11 430 доларів США.

Отже, загальна сума 3 відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов»язання склала 11 430 доларів США, що еквівалентно 241 714.78 грн.

Що стосується вимоги про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов»язання у розмірі 1% від суми боргу за кожний день прострочення, суд виходить з наступного.

Згідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання.

Згідно положень статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання Боржник зобов'язаний сплатити неустойку у відповідності до умов Договору.

Стаття 549 ЦК України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Догором позики передбачено, що за несвоєчасне поверхня позики відповідач зобов»язується сплатити пеню за прострочення виконання зобов»язання у розмірі 1% від суми боргу за кожний день прострочення.

Розрахунок пені за прострочення виконання зобов»язання у розмірі 1% від суми боргу за кожний день прострочення розраховується за наступною формулою: ( сума заборгованості * ставка пені, у відсотках за день прострочення * кількість днів прострочення.) :

За період з 01.01.2012 по 12.01.2012( 109 000 доларів США х 1 х 11) = 11 990 доларів США;

За період з 12.01.2012 по 03.02.2013( 108 000 доларів США х 1 х 338) = 419 040 доларів США;

За період з 03.02.2013 по 20.07.2015( 107 000 доларів США х 1 х 897) = 959 790 доларів США.

Отже, загальна сума пені за прострочення виконання зобов»язання склала 1 390 820 доларів США, що еквівалентно 29 408 472 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 209, 212-215, 218, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_5 задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5 заборгованість за договором позики у розмірі 107 000 доларів США, 36 % річних від суму боргу за користування коштами у сумі 170 101 доларів США, 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 11 430 доларів США, та неустойку за прострочення виконання зобов»язання у сумі 1 390 820 доларів США, а заголом 1 679 351 доларів США, що еквівалентно 35 509 373,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 3 654.00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду позивачем може бути подана в Апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя / підпис/

Секретар

Копія вірна

Суддя: