АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Соколової В.В., Чобіток А.О.

при секретарі: Дрозд Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по здійсненню тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», третя особа: ОСОБА_4, про зміну господарського договору,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/7678/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року відмовлено в задоволені позову ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по здійсненню тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі по тексту - ПАТ "ВіЕйБі Банк"), третя особа: ОСОБА_4, про зміну господарського договору.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. На думку апелянта, суд дійшов помилкового висновку про відмову в задоволені позову, оскільки чинним законодавством не передбачено обмежень на вчинення вкладником будь-яких дій щодо розпорядження своєю власністю, в тому числі і вчинення дій шляхом заміни кредитора в зобов'язанні. Таке право належить виключно кредитору і не може бути обмежене боржником.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

КозярД.О. в інтересах Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по здійсненню тимчасової адміністрації ПАТ "ВіЕйБі Банк" проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважав, що спір вирішений судом правильно.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлена належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 28 грудня 2012 року між ОСОБА_4 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір банківського вкладу «Пенсійний» № 499452/2012 (в євро) за умовами якого ОСОБА_4 розмістив в банку строковий банківський вклад на строк 24 місяці, станом на 27.08.2014 року на рахунку по договору перебував вклад у розмірі 13 000,00 євро (а.с.5,6).

На підставі постанови Правління НБУ від 20 листопада 2014 року № 733/БТ «Про віднесення ПАТ "ВіЕйБі Банк" до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 123, яким впроваджено в банку тимчасову адміністрацію з 24 листопада 2014 року та призначено уповноважену особу Фонду на вчинення тимчасової адміністрації (а.с.31-32).

05 грудня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір про заміну кредитора в зобов'язанні, відповідно до умов якого ОСОБА_4 передає новому кредиторові ОСОБА_2, а ОСОБА_2 приймає право вимоги і стає кредитором ПАТ "ВіЕйБі Банк" по договору банківського вкладу «Пенсійний.» № 499452/2012 від 28 грудня 2012 року на суму вкладу 5 000,00 євро (а.с.10).

08 грудня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по здійсненню тимчасової адміністрації ПАТ «ВіЕйБі Банк» із повідомленням про заміну кредитора в зобов'язанні. ОСОБА_2 звернулася із заявою про укладення з нею відповідного договору на суму отриманих прав.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 лютого 2015 року №35 було продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» по 20 березня 2015 року (а.с.33).

19 січня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по здійсненню тимчасової адміністрації ПАТ «ВіЕйБі Банк», в якому з урахуванням уточнень просила припинити договір банківського вкладу «Пенсійний» № 499452/2012 (в євро) від 28 грудня 2012 року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ "ВіЕйБі Банк" та повернути на її користь грошові кошти в сумі 5000 євро.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановлених договором.

Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Як було встановлено, згідно з постановою Правління НБУ від 20 листопада 2014 року № 733/БТ, рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 123 ПАТ «ВіЕйБі Банк» було віднесено до категорії неплатоспроможних, запроваджено тимчасову адміністрацію.

20 березня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі постанови Правління НБУ від 19 березня 2014 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» прийнято рішення № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду» та розпочато ліквідаційну процедуру.

При цьому, правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно ж до п. 17 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

В свою чергу положеннями ч. 1 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку.

Відповідно до приписів ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: 1) виконує повноваження органів управління банку; 2) приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку; 3) складає не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; 4) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; 5) у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; 6) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 7) заявляє відмову від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриває їх; 8) передає у встановленому порядку на зберігання документи банку, які підлягають обов'язковому зберіганню; 9) виконує повноваження, які визначені частиною другою статті 37 цього Закону; 10) здійснює відчуження активів і зобов'язань банку в разі, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Статтею 52 вказаного Закону передбачено, що задоволення вимог кредиторів банку здійснюється у встановленій черговості.

Відповідно до п. 8 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, врахувавши вказані положення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку повернути позивачці грошові кошти, обраний нею спосіб захисту не відповідає положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частиною 1 ст. 54 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, договір банківського вкладу «Пенсійний» № 499452/2012 (в євро) від 28 грудня 2012 року, був кладений між ОСОБА_4 та ПАТ "ВіЕйБі Банк", звертаючись до суду з вимогами про повернення коштів за вказаним договором ОСОБА_2 визначила відповідачем Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по здійсненню тимчасової адміністрації ПАТ "ВіЕйБі Банк".

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: В.В. Соколова

А.О.Чобіток