"22" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,
при секретарі Фузік Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що з 17.02.1990 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час є повнолітньою і проживає окремо. Спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, виникають розбіжності в інтересах, постійно виникають сварки, внаслідок чого відповідач зловживає алкогольними напоями, не веде спільного господарства, постійного місця роботи не має. Внаслідок викладеного, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, однак від представника позивача до суду надійшла заява, відповідно до якої представник позивача просить суд провести розгляд справи у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суд не повідомив.
На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, враховуючи думку позивача, яка подала заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як убачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.02.1990 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. (а.с.4).
Від даного шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час є повнолітньою і проживає окремо.
Спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що постійно виникають сварки, внаслідок чого відповідач зловживає алкогольними напоями, не веде спільного господарства, постійного місця роботи не має, виникають розбіжності в інтересах, сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинено, спір щодо поділу майна відсутній, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивачка бажання не має.
Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивачка наміру не має, тому позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Згідно ст.114 ч.2 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Стосовно вимоги позивача про стягнення державного мито, яке підлягає стягненню при реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, в цій частині вимог слід відмовити як безпідставне і не грунтується на вимогах закону, оскільки після набрання рішенням суду законної сили воно надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 21, 24, 110, 112, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 58, 174, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, 232-233, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 17.02.1990 року Арданівською сільською радою Іршавського району Закарпатської області (актовий запис № 06) - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 487,20 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: