Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №243/8971/13-ц Головуючий у 1 інстанції Профатило П.І.
Провадження №22-ц/778/2308/15 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

При секретарі Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" в особі Харківської обласної дирекції Акціонерного банку "УКРГАЗБАНК" на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" в особі Донецької філії Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК", третя особа: ОСОБА_5 про визнання договору поруки недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ПАТ Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" в особі Донецької філії ПАТ Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК", третя особа: ОСОБА_5 про визнання договору поруки недійсним.

В позові зазначала, що вона є інвалідом 1 групи внаслідок перенесеного нею захворювання у 2008 році гострого внутрішньо мозкового крововиливу у праву скроневу частку, субарахноїдадьний крововилив внаслідок розриву мішкоподібної аневризми паракліноіноідного сегмента правої ВСА. Так, 27.05.2008 року вона захворіла та була доставлена до Міської лікарні №1 м.Слов'янська.

02.06.2008 року її стан погіршився та її було направлено до Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім..Мечнікова, де 24.06.2008 року їй зроблено операцію з декомпресивної трепанації черепу. Після операції її стан був дуже тяжким з пригніченою свідомістю.

20.07.2008 року її було виписано із лікарні у тяжкому стані для проходження реабілітації та підготування до другої операції. Протягом всього часу реабілітації вона була прикута до ліжка, не розуміла, що з нею відбувалося, її доглядали медичні сестри.

22.10.2008 року їй знову було зроблено операцію (краніопластика черепа) у Дніпропетровській обласні клінічній лікарні ім..Мечнікова.

На весні 2009 року у неї почалися епілептичні припадки і з того часу вона постійно проходить лікування у невропатолога, оскільки постійно приймає нейропротектори.

У березні 2013 року при реєстрації договору дарування всього майна, що їй належить, а саме: нежитлової будівлі магазину по АДРЕСА_2 з земельною ділянкою, квартири АДРЕСА_1, з'ясувалося, що ще у 2008 році між нею та відповідачем було укладено договір поруки. Зі слів відповідача їй стало відомо, що коли вона перебувала у тяжкому стані вона уклала з ним договір поруки.

Посилаючись на викладені обставини,. Просила суд визнати поважними причини пропуску строку позовної давності та поновити строк звернення до суду з позовною заявою та визнати договір поруки №1171/1 від 15 вересня 2008 року, укладений між ВАТ Акціонерний банк "Укргазбанк", нею та ОСОБА_4 недійсним, оскільки він укладений нею, коли вона не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.

Рішенням Слов'янського мІськрайонного суду Донецької області від 05 лютого 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір поруки №1171/1 від 15 вересня 2008 року, укладений між ВАТ акціонерний банк "Укргазбанк" та ОСОБА_3, ОСОБА_4 з іншого боку.

Стягнуто з ОСОБА_4 удовий збір у розмірі 107,30 грн., а також витрати по проведенню судово-психіатричної експертизи у сумі 1 455 грн. на користь ОСОБА_3

Стягнуто з ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Донецької філії ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк" судовий збір у розмірі 107,30 грн., а також витрати по проведенню судово-психіатричної експертизи у сумі 1 455 грн. на користь ОСОБА_3

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" в особі Харківської обласної дирекції АБ "УКРГАЗБАНК" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідно до розпорядження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою -третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України.

Згідно ч. 3 с. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.236 ЦК України, правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України, визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи.

Відповідно до роз'яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним за рішенням суду; правила ст. 225 ЦК України, поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд першої інстанції встановив, що 15.09.2008 року між ВАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 72 500,00 доларів США на строк до 14.09.2023р. В забезпечення виконання умов цього кредитного договору, між ОСОБА_3 та ВАТ АБ "Укргазбанк" того ж дня, був укладений договір поруки, згідно умов якого остання зобов'язувалася відповідати за повне та своєчасне виконання зобов'язань ОСОБА_4 перед банком. З травня 2008р. позивачка тяжко захворіла, внаслідок чого перенесла декілька операцій на черепу, проходила лікування в епілептичному лікувально-діагностичному центрі м. Донецьк, встановлена 1 група інвалідності.

Відповідно до акту №623а/88а/ амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 23.04.2014р., ОСОБА_3 в період укладення договору поруки мала органічне ураження головного мозку та через свій психічний стан не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Ухвалюючи рішення про визнання недійсним договору поруки, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка в момент вчинення оспорюваного договору - 15.09.2008 року не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто правочин вчинений нею в такому стані, що не відображав справжньої волі особи щодо встановлення її прав та обов'язків.

Суд вірно встановив обставини по справі, належним чином перевірив їх доказами, які оцінив в порядку ст.212 ЦПК України правильно, вірно визначив спірні правовідносини та застосував норми матеріального і процесуального права, в результаті чого дійшов підставного висновку про необхідність визнання недійсним договору поруки, укладеного 15.09.2008 року.

Доводи апеляційної скарги про сумніви щодо висновків експертизи є необґрунтованими, оскільки суд, оцінюючи допустимість доказів, вірно віддав перевагу висновкам судово-психіатричної експертизи, здійснених спеціалістами в галузі психіатрії перед поясненнями і доводами представників банку, які не є фахівцями в цій галузі.

Також безпідставними є доводи скарги про сплив строку позовної давності, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу про те, що позивач знала про існування договору поруки з часу його укладення. Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав застосування строку позовної давності, оскільки як вбачається з матеріалів справи фактично позивач дізналася про договір поруки у 2012р., після чого почала його оскаржувати в судах, внаслідок чого строк позовної давності нею не пропущений.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач є підприємцем і під час хвороби і укладення договору поруки діяльність свою не припиняла не можуть слугувати як докази її адекватності, оскільки вони не спростовують висновків судово-психіатричної експертизи та правового значення для вирішення даної справи не мають.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає матеріалам справи і вимогам закону, постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314, 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" в особі Харківської обласної дирекції Акціонерного банку "УКРГАЗБАНК" - відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 лютого 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: