Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд

у складі: головуючого судді Леміш О.М.

при секретарі: Химинець О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНАЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК», інтереси якого представляє ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", про визнання окремих пунктів правочину недійсним -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ПАТ АКЦЕНТ-БАНК про визнання окремих пунктів правочину недійсним, посилаючись на те, що 26 травня 2011 року Позивач подав заявку на отримання позики у сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень на три роки з кінцевим терміном повернення коштів до 24 травня 2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму. Розмір щомісячного платежу повинен становити не менше 1494,90 грн. Крім того, у абзаці 12 заявки Позичальника розмір щомісячної комісії за надання фінансового інструменту в сумі 600 грн. ОСОБА_2 видав шляхом перерахуванням на картковий рахунок з видачею пластикової карти.

Позивач вважає, що умови позики (кредиту) перед ПАТ АКЦЕНТ-БАНК, щодо сплати єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту та місячної винагороди за надання фінансового інструменту є несправедливими і підлягають визнанню недійсними, зважаючи на положення ч. 4 ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів, якою встановлено заборона встановлення Кредитодавцем у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Окрім цього, сплата фінансового інструменту є несправедливою в розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу. Відповідно Позивач просить суд зобов'язати ПАТ АКЦЕНТ-БАНК провести перерахунок раніше сплаченої ОСОБА_1 єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту в сумі 600,00 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту на загальну суму 9662,66 грн.

Також Позивач, у заяві про збільшення позовних вимог, просить суд визнати недійсним п. 5.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка, Стандарт), яким встановлено, що на порушення позичальником строків платежу по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми заборгованості. Позивач вважає, дана умова договору визначає подвійну відповідальність Позивача, що суперечить статті 61 Конституції України.

Представник позивача у судовому засіданні не звився, проте у заяві про збільшення позовних вимог позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні не з'явилася, проте у письмових запереченнях позов не визнала, з підстав зазначених в указаних запереченнях.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на підтвердження укладення кредитного договору, Позивачем була заповнена і підписана Заява Позичальника № A33UCC9G6Y0044 від 26.05.2011р., Довідка про умови кредитування А-Банку та сукупну вартість споживчого кредиту від 26.05.2011р. і Графік погашення кредиту. Як вбачається з Заяви Позичальника № A33UCC9G6Y0044, підписавши цей документ, клієнт виражає згоду на те, що ця Заява із Умовами надання кредиту фізичним особам (Розстрочка, Стандарт), Тарифами Банка складає кредитно-заставний договір.

Порядок погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки, порядок нарахування пені та інших штрафних санкцій регламентується Умовами надання кредиту фізичним особам (Розстрочка, Стандарт) та Тарифами Банка, розміщених в мережі інтернет на сайті ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК".

Позивач підтвердив, що він ознайомлений і згоден з Умовами надання кредиту фізичним особам (Розстрочка, Стандарт), а також Тарифами Банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Крім того своїм підписом Позивач підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК", а також його місцезнаходження.

Згідно абзацу 12 Заяви Позичальника № A33UCC9G6Y0044 від 26.05.2011 року Позичальник доручає Банку, без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти в день надання кредиту в сумі 600,00 грн. на поточний рахунок з призначенням платежу Сплата єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту за кредитно-заставним договором № A33UCC9G6Y0044 від 25.05.2011 року. Додатком до договору ГРАФІК ПОГАШЕННЯ КРЕДИТУ (ДОГОВІР № A33UCC9G6Y0044 ВІД 25.05.2011 р.) у колонці 5 визначено суму щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 600,00 грн.

Згідно п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка, Стандарт) при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (ст. 217 ЦК України).

Стаття 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Станом на 26 травня 2011 року (дата укладення кредитного договору між сторонами), , стаття 11, частина 4 Закону України «Про захист прав споживачів» була викладена в такій редакції:

«4. Договір про надання споживчого кредиту укладається у

письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві.

Обов'язок доведення того, що один з оригіналів договору був

переданий споживачеві, покладається на кредитодавця.

Споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які

збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були

зазначені у договорі.

У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються:

1) сума кредиту;

2) детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача;

3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься

частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови

надання кредиту;

4) право дострокового повернення кредиту;

5) річна відсоткова ставка за кредитом;

6) інші умови, визначені законодавством.

У договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися,

що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від

зміни облікової ставки Національного банку України або в інших

випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом

споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи

календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка

зміна відсоткової ставки є недійсною.»

Частину четверту статті 11 доповнено новими абзацами (включно забороною встановлення будь-який платежів, які не є послугою), який стосується до згідно із Законом № 3795-VI від 22.09.2011р.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф є формою неустойки, а відповідно до статті 230 ЦК України - вид штрафних санкцій, тобто його складові не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. Саме тому застосування штрафних санкцій до Позивача, не може вважатися подвійною відповідальністю.

Згідно ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Одним з фундаментальних принципів правових відносин є принцип свободи договору, закріплений у пункті 3 статті 3 Цивільного Кодексу України, згідно з яким одним із загальних принципів цивільного законодавства є свобода договору.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 Цивільного Кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Позивач добровільно вибрав сам цей банк, саме такі умови договору на отримання кредиту. Таким чином, при укладенні кредитного договору, між банком і клієнтом - позичальником дотримується принцип свободи договору, і тому суд вважає, що відсутні підстави для визнання окремих частин договору недійсними.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 3, 526, 626, 627 ЦК України, суд,

Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНАЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК», інтереси якого представляє ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", про визнання окремих пунктів правочину недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3