АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 4196/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Новак А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді Білич І.М.

суддів : Болотова Є.В., Поліщук Н. В.

при секретарі: Прохоровій В.С.

за участю : представника позивача ОСОБА_3

представників відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_8 до Гаражно-будівельного кооперативу «Енергетик-2» про визнання недійсними рішення правління.

в с т а н о в и в :

Позивач у липні 2014 року звертаючись до суду з вищевказаним позовом ставила питання про визнання недійсним рішення правління ГБК «Енергетик-2», що оформлене протоколом № 103 віх 25 вересня 2009 року про встановлення порядку розмірів і сплати внесків та паїв членам кооперативу. Також визнання недійсним рішення правління ГБК «Енергетик-2», що оформлене протоколом № 28 від 03 липня 2014 року про виключення ОСОБА_8 з членів Гаражно-будівельного кооперативу «Енергетик-2».

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду представник позивача подав апеляційну скаргу, де ставив питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позову у повному обсязі. Вказуючи на те, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу.

Представники відповідача не визнали подану апеляційну скаргу, заперечували проти її задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, подану апеляційну скаргу, вислухавши пояснення осіб що з'явилися у судове засідання, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку щодо відмови позивачу в задоволенні позову повністю. Оскільки на момент прийняття рішення правління Гаражно - будівельного кооперативу "Енергетик-2", що оформлене протоколом № 103 від 25 вересня 2009 року про встановлення порядку розмірів і сплати внесків та паїв членам кооперативу, ОСОБА_10 не була членом ГБК "Енергетик-2". А ставши членом кооперативу у 2012 році належним чином не виконувала обов'язки щодо цього членства, а саме не в повній мірі сплатила пайовий внесок так і щомісячні членські внески.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою апелянт вказував на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не застосував норми діючого законодавства, зокрема Закону України «Про кооперацію».

Крім цього, судом було залишено поза увагою те, що відповідач у незаконний спосіб намагається позбавити позивача її права членства в кооперативі. Так, з заяви останньої від 30.03.2012 року вбачається, що вона дала згоду на викуп п'яти гаражних місць по ціні 10 300 гривень за місце, а з протоколу № 28 засідання правління від 03.07.2014 року слідує, що ціна в розмірі 10 300 гривень за одне гаражне місце була прийнята рішенням правління кооперативу від 25.09.2009 року (протокол №103). При цьому, зазначене посилання, що це був прийнятий «пайовий внесок» суперечить приписам ст. 15 ЗУ «Про кооперацію», а саме, до компетенції загальних зборів членів кооперативу належить визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв. Намагання відповідача пов'язати викуп гаражних місць з внесенням паю є безпідставним через те, що процедура внесення паю згідно до приписів ЗУ «Про кооперацію» не пов'язана з набуттям прав на конкретно визначені об'єкти його майна (гаражні місця), вона пов'язана з набуттям корпоративного права на частку в загальному майні кооперативу, пропорційно до суми такого внеску в пайовий фонд. У той час як сплата вартості об'єкту майна кооперативу є процедурою викупу членом кооперативу об'єкту майна кооперативу, що ним користується такий член кооперативу.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, так як вони не ґрунтуються на матеріалах справи та нормах діючого законодавства.

Так у відповідності до наданих статутних документів кооперативу та прийнятих рішень вбачається, що у ГБК "Енергетик-2" були встановлено наступні розміри внесків: відповідно до п. 4.2. Статуту кооперативу вступний внесок - 150 гривень; пай у розмірі 10 300 гривень відповідно до рішення правління кооперативу від 25.09.2009 №103; членський внесок щомісячно у розмірі 55 гривень згідно з рішенням загальних зборів (зборів Уповноважених) від 29.03.2012 №1.

ОСОБА_8 подавши заяву про вступ до членів кооперативу зобов'язувалась сплатити за 5 гаражних місць 51 500 гривень (по 10 300 гривень за кожне гаражне місце). Однак, при цьому вступний внесок взагалі не сплатила; заборгованість по сплаті паю склала 39 650 гривень; а членські внески сплачувалися лише по за період з липня 2013 року по жовтень 2013 року.

Відповідно положень Статуту кооперативу ( п. 3.7. розділу 3 ) членство в кооперативі припиняється у випадку несплати внесків, інших платежів у порядку визначеному цим Статутом або передбачених рішеннями правлінням кооперативу на протязі більш як шість місяців.

Підставами для приймаючи рішення щодо виключення відповідача з членів кооперативу стало не виконання нею взятих зобов'язань по сплаті внесків та не виконувала рішення органів управління кооперативом (рішенням правління ГБК "Енергетик-2" - протокол №28 від 03.07.2014).

При цьому колегія суддів вважає, що апелянтом було залишено поза увагою те, що належним та допустимим доказом того, що вона є членом кооперативу з 2008 року може бути її заява про прийняття в члени кооперативу датоване 2008 роком, відповідне рішення правління кооперативу, затверджене загальними зборами його членів (прийняті у 2008 році), а також розрахункові книжки з доказами оплати протягом 2008-2013 років всіх внесків. Проте, позивачем таких доказів на надано не було. Розрахункова книжка, яка була надана не є належним доказом по справі у розумінні вимог ст. 58 -59 ЦПК України так як датована лише липнем 2013 року.

Вказуючи на неправомірність прийняття рішення щодо припинення її членства у кооперативі саме на підставі рішення Правління кооперативу, апелянтом на думку колегії суддів не було взято до уваги, що відповідно до положень Статуту - Загальні збори мають право передавати частину належних їх повноважень до компетенції Правління кооперативу (п. 7.6.) Рішенням Загальних зборів від 06.06.2013 (протокол №2) було передано частину повноважень Правлінню кооперативу до кінця каденції Правління: а саме - виключення із членів кооперативу за систематичне порушення Статуту кооперативу та не виконання обов'язків, як члена кооперативу, також за не виконання рішень Загальних зборів.

Отже, рішення про виключення ОСОБА_8 з членів кооперативу прийнято Правлінням кооперативу в межах своїх повноважень та у відповідності до вимог законодавства та Статуту.

Не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи і доводи апеляційної скарги щодо твердження позивача, за якими вона з 2008 року є користувачем гаражних місць НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 та НОМЕР_5, які розташовані на території гаражно - будівельного кооперативу "Енергетик-2", та були придбані нею у колишнього члена кооперативу.

У матеріалах справи відсутні рішення ГБК "Енергетик-2" щодо виділення ОСОБА_8 зазначених вище гаражних місць.

Крім того гаражне місце НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_11 згідно свідоцтва про право власності від 03.08.2009 року; НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_12 згідно свідоцтва про право власності від 05.03.2003 року; гараж НОМЕР_3 згідно довідки ГБК "Енергетик-2" №5 від 16.05.2005 належить ОСОБА_13 який є членом кооперативу з 10.12.2004 року та власником вказаного гаражного боксу.

Нумерація гаражів за № 1151 та 1152 на території ГБК "Енергетик-2" взагалі відсутня.

Доказів на підтвердження передачі або продажу зазначених вище гаражних місць з їх власниками саме позивачу також надано не було.

Крім того, слід також зазначити, що позивач будучи директором ПП укладала з кооперативом договори оренди та суборенди відносно 5 боксів, що належали гаражному кооперативу щодо діяльності станції технічного обслуговування починаючи з 2012 року.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: