Провадження № 2/645/558/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2015 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Алфьорової Т.М. за участю секретаря судових засідань Ляхової І.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою заступника Харківського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі: Харківського національного аграрного университету ім. В.В. Докучаева та Міністерства аграрної політики України до ОСОБА_2, третя особа: Фрунзенський районний відділ у місті Харкові ГУ ДМС України в Харківській області про виселення та зняття з реєстраційного обліку,
Заступник Харківського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі: Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаева та Міністерства аграрної політики України звернувся з позовом про виселення та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що на балансі Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва перебуває гуртожиток №7, розташований за адресою: АДРЕСА_1, приміщення якого складаються з 110 кімнат, у тому числі 102 житлових кімнат, які повинні утримуватися для проживання слухачів Інституту післядипломної освіти та співробітників університету. В зазначеному гуртожитку проживає громадянин Вєтнаму - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 За даними Головного управління ДМС в Харківській області 24.10.2013 останнього зареєстровано Фрунзенським PB у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області за адресою гуртожитку, та знаходиться на території України згідно з поновленою посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 14.09.2013.
Згідно з інформацією університету підставою реєстрації та проживання ОСОБА_2 в гуртожитку був договір довічного управління майном №25/04-08 від 28.04.2008, укладений між університетом та АТЗТ «Інтелс».Зазначений договір усупереч вимогам ч. З ст.326, ч. З ст.640, ст.ст.1031,1032 ЦК України належним чином не посвідчений та незареєстрований, а тому відповідно до вимог ч. 3 ст.640 ЦК України вважається неукладеним.
Ст. ст. 127, 128 ЖК УPCP та Примірним положенням про гуртожитки, затвердженого Постановою Ради Міністрів Української PCP № 208 від 03.06.1986 року, передбачено порядок та вселення в гуртожитки. Відповідач ОСОБА_2 в Університеті не навчається та не працює, відповідного ордеру на вселення до гуртожитку не отримував. Наказ керівника Університету за погодженням з його профспілковим комітетом ОСОБА_2 не видавався, отже його вселення до гуртожитку є незаконним та безпідставним, також Університетом не надавалася згода на реєстрацію ОСОБА_2 за адресою гуртожитку.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі і дав пояснення про обставини, викладені вище.
Відповідач ОСОБА_2 про день і час слухання справи за останнім відомим місцем проживання сповіщався належним чином, в судове засідання не з'явився, заперечень на позов не надав.
Третя особа Фрунзенський районний відділ у місті Харкові ГУ ДМС України в Харківській областів судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був сповіщений належним чином, його не явка не перешкоджає слуханню справи.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вислухавши представника позивача та перевіривши матеріали в справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Харківський національний аграрний університет ім. В.В. Докучаєва (далі - Університет) належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади - Міністерства аграрної політики України та є навчальним закладом державної форми власності четвертого рівня акредитації з правами юридичної особи.
Фінансування навчального закладу здійснюється із державного бюджету. Основні засоби та майно, що рахується на балансі Університету є державною власністю і передано вказаному навчальному закладу в оперативне управління.
На балансі Університету перебуває гуртожиток №7, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (далі - гуртожиток), приміщення якого складаються з 110 кімнат, у тому числі 102 житлових кімнат, які повинні утримуватися для проживання слухачів Інституту післядипломної освіти та співробітників Університету.
Встановлено, що в зазначеному гуртожитку проживає громадянин Вєтнаму - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 За даними Головного управління ДМС в Харківській області 24.10.2013 останнього зареєстровано Фрунзенським PB у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області за адресою гуртожитку, та знаходиться на території України згідно з поновленою посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 14.09.2013.
Підставою реєстрації та проживання ОСОБА_2 в гуртожитку був договір довічного управління майном №25/04-08 від 28.04.2008, укладений між університетом та АТЗТ «Інтелс». Проте, зазначений договір усупереч вимогам ч.3 ст.326, ч. 3 ст.640, ст.ст.1031,1032 ЦК України належним чином не посвідчений та незареєстрований, а тому відповідно до вимог ч.3 ст.640 ЦК України вважається неукладеним, що також підтверджено в судовому порядку рішенням Вищого господарського суду України від 23.12.2009 у справі №35/31-09.
Відповідно до вимог ст. 127 ЖК УPCP під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки, які можуть використовуватися для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.
Згідно з ч.2 ст.128 ЖК Української PCP жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації ті відповідного профспілкового комітету на підставі спеціального ордеру відповідно до ст.129 ЖК УPCР
Відповідно до вимог ст. ст. 127, 128, 129 ЖК України, роз'яснень, які містяться у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04. 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про виселення із гуртожитків, слід з'ясовувати чи видавався відповідно до Положення про гуртожиток ордер на зайняття жилої площі в гуртожитку.
Вказані вимоги також враховано у Положенні про студентський гуртожиток Харківського національного аграрного ім. В.В. Докучаєва. Згідно з п.13 Положення гуртожитки крім основного призначення можуть надавати за окрему плату додаткові послуги перелік яких визначений законодавством.
Перелік платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 №796.
Так, відповідно до п. п. З п.7 зазначеного Переліку надання спеціально облаштованих приміщень гуртожитків навчальних закладів можливо виключно для проживання осіб, які навчаються або працюють у відповідному навчальному закладі; абітурієнтів відповідного навчального закладу під час вступних іспитів; осіб, які направлені у відрядження до таких навчальних закладів; осіб, які навчаються в інших навчальних закладах і проживають у гуртожитках навчального закладу згідно з рішенням його керівника; працівників інших навчальних закладів, установ та організацій.
Крім того, відповідно пункту 2 Примірного положення про гуртожитки затвердженого Постановою Ради Міністрів Української PCP № 208 від 03.06.1986 року, гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.
Згідно з п. 15 Примірного положення про гуртожитки, житлова площа в гуртожитку не підлягає обміну, розділу, бронюванню і здачі в піднайом. Таким чином, мешканці гуртожитку наймають жилу площу у підприємства, організації, установи, де вони працюють або навчаються, - тимчасово, на період роботи або навчання, на умовах, визначених Главою 4 ЖК України та Примірним положенням про гуртожитки.
Таким чином, надання жилої площі в гуртожитку особам, які не працюють та не навчаються в Університеті (без видачі ордера), або таким, які направлені у відрядження до таких закладів, або навчаються чи працюють в інших навчальних закладах, установах, організаціях (без видачі наказу керівника Університету за погодженням з профспілковим комітетом закладу) є порушенням чинного законодавства та суперечить законодавчо визначеному призначенню гуртожитків.
При цьому встановлено, що громадянин Вєтнаму - ОСОБА_2 в університеті не навчається та не працює, відповідного ордеру на вселення до гуртожитку не отримував. Наказ керівника Університету за погодженням з його профспілковим комітетом ОСОБА_2 не видавався, отже його вселення до гуртожитку є незаконним та безпідставним, а також університетом не надавалася згода на реєстрацію ОСОБА_2 за адресою гуртожитку.
Крім того, згідно з ч. І ст.2, ст. З Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
Відповідно до п.1.3. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затверджених наказом МВС України від 22.11.2012 №1077 (далі - Порядок реєстрації) реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України в районах, у містах, обласного, республіканського значення у день подання особою документів.
Зважаючи на викладене, та враховуючи, що вселення та проживання ОСОБА_2 у гуртожитку є безпідставним та незаконним, дозвіл на його вселення, проживання та реєстрацію керівництвом Університету не надавався, то реєстрація його місця проживання у гуртожитку також була проведена з порушенням вимог законодавства.
Судові витрати визначаються судом у відповідності з ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215,224-226 ЦПК України, 127-129, 132 Житлового кодексу України, Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Ради Міністрів Української РСР № 208 від 03.06.1986 р., суд -
Позов заступника Харківського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі: Харківського національного аграрного университету ім. В.В. Докучаева та Міністерства аграрної політики України до ОСОБА_2, третя особа: Фрунзенський районний відділ у місті Харкові ГУ ДМС України в Харківській області про виселення та зняти з реєстраційного обліку задовольнити.
Виселити та зняти з реєстрації ОСОБА_2 з приміщення гуртожитку №7 Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаева, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано.

Суддя Т. М. Алфьорова