АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1128/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 24 Михальченко Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівКорнієнко Н. В. , Ювшина В. І.
при секретаріНаконечній М.М.

за участю:

відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 березня 2015 року у справі за позовом Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради до ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, -

в с т а н о в и л а :

Комунальне підприємство «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради звернулось до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_7 є основним квартиронаймачем (власником) квартири АДРЕСА_2 в м. Черкаси. Квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку, утримання якого здійснює КП «Придніпровська СУБ». Особовий рахунок відкрито на ім'я ОСОБА_7 та за даною адресою зареєстровано 5 осіб.

КП «Придніпровська СУБ» є балансоутримувачем зазначеного будинку та прибудинкової території згідно рішення Черкаської міської ради за №4-1343 від 16.07.2009 року «Про припинення комунальних підприємств житлово-комунального господарства міста» та передавальних актів припиняємих комунальних підприємств житлово-господарського господарства. Відповідно до вище вказаного рішення даний будинок та прибудинкова територія передані КП «Придніпровська СУБ» у господарське відання.

Відповідачі є споживачами послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, які надає КП «Придніпровська СУБ», тому зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Вартість житлово-комунальної послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, було встановлено відповідними рішеннями Черкаської міської ради.

На даний час, відповідач ОСОБА_7 та члени її сім'ї порушують зазначені вимоги нормативно-правових актів України, ухиляються від сплати квартирної плати, що сприяє накопиченню боргу, тому станом на 31.08.2014 року відповідачі заборгували КП «Придніпровська СУБ» зі сплати витрат з утримання будинку та прибудинкової території кошти в сумі 4646,25 грн.

На підставі вищевикладеного позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість та судовий збір.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 березня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на користь КП «Придніпровська СУБ» заборгованість в сумі 4646,25 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачі подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву апелянтів про застосування строків позовної давності; відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачів заборгованості з утримання будинку, споруд та прибудинкової території за період до 27.10.2011 року; задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів солідарно заборгованості з оплати наданих послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій за період з 27.10.2011 року по 27.08.2014 року в розмірі 980,09 грн.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає не у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції погодився із розрахунком заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, наданим позивачем. Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 є основним квартиронаймачем (власником) квартири за адресою: АДРЕСА_1. Вказана квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку, утримання якого здійснює КП «Придніпровська СУБ». Особовий рахунок відкрито на ім'я ОСОБА_7 та за даною адресою зареєстровано 5 осіб - ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 (а.с. 3).

Будинок АДРЕСА_3 знаходиться на балансі та утриманні КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради, що підтверджується рішеннями Черкаської міської ради від 16.07.2009р. №4-1343, від 03.12.2009р. №5-252, даними Передавального акту та Переліком окремих об'єктів активів і пасивів з передавального балансу.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що він почав нараховувати відповідачам витрати по оплаті комунальних послуг з 01 листопада 2009 року (а.с. 4-6). Позивач також зазначив, що станом на 01.11.2009 року у відповідачів вже існувала заборгованість зі сплати вказаних витрат в сумі 1255,86 грн.

Відповідно до ст.ст.11,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що вказана сума заборгованості не може бути прийнята до уваги судом, оскільки позивачем не доведено її існування та необґрунтовано її розмір. Так, з наданого розрахунку невідомо за який період виникла дана заборгованість, які нарахування було проведено та які суми було сплачено відповідачами.

Вартість житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з 01 квітня 2009 року встановлена рішенням 03.03.2009 року виконавчого комітету Черкаської міської ради № 239 «Про внесення змін до рішення № 1747 від 25.11.2008 року»; з 01 квітня 2011 року - рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 423 від 30.03.2011 року (а.с. 10-12). За встановленими тарифами позивачем і було проведено нарахування витрат зі сплати послуг за утримання будинку та прибудинкової території з 01 листопада 2009 року по 31 серпня 2014 року.

Відповідачі не надали відповідних доказів звернення до позивача з приводу невірного нарахування витрат, чи неналежного надання послуг.

Таким чином, згідно наданого розрахунку за період з 01 листопада 2009 року по 31 серпня 2014 року відповідачі повинні були сплатити позивачу за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території 4646,25 грн. Однак колегія суддів не знаходить підстав для нарахування заборгованості в сумі 1255,86 грн., яка виникла до 01.11.2009 року, отже, сума заборгованості за період з 01 листопада 2009 року по 31 серпня 2014 року складає 3390,39 грн. (4646,25-1255,86=3390,39)

Судом першої інстанції вірно визначено, що правовідносини, які виникли у сфері надання комунальних послуг, регулюються спеціальним законодавством, а саме: Законом України «Про житлово-комунальні послуги», та застосовано положення ст. ст. 20, 32 вказаного Закону, а також ст. ст. 64, 66, 67, 68, 156, 162 ЖК УРСР.

Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватись належним чином. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи наведене, суд прийшов до вірного висновку, що відповідачі сплачували послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій не у повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості та порушення прав позивача. Тому така заборгованість підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, але не в солідарному порядку, а в рівних частинах.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин строку позовної давності та обчислення заборгованості за період з 27.10.2011 року по 27.10.2014 року, як було заявлено відповідачами під час розгляду справи судом першої інстанції та в апеляційній скарзі.

Так, позивач просив стягнути заборгованість за надані послуги станом на 31 серпня 2014 року.

З наданого розрахунку заборгованості вбачається та не заперечується відповідачами, що за період з 01 листопада 2009 року по 31 серпня 2014 року ними було сплачено позивачу за надані послуги: у період з 01.03.2010 року по 31.03.2010 року - 440 грн.; з 01.03.2013 року по 31.03.2013 року - 130 грн.; з 01.04.2013 року по 30.04.2013 року - 130 грн.; з 01.07.2013 року по 31.07.2013 року - 200 грн.; з 01.08.2013 року по 31.08.2013 року - 1250 грн.; з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року - 294,03 грн.; з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року - 300 грн.; з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року - 300 грн. (а.с. 4-6).

Так, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч.1 ст. 256 ЦК України).

Ст. 260 ЦК України встановлено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Відповідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно ч.1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Ст. 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання позовної давності, до нового строку не зараховується.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції вірно визначив, що здійснюючи платежі, відповідачі переривали перебіг строку позовної давності, тому відсутні і підстави для її застосування.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянтів на те, що оскільки зобов'язання з оплати послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території є періодичними, то здійснені ними проплати свідчать лише про визнання заборгованості за відповідні періоди та не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших частин платежу. При цьому колегія суддів виходить з того, що було сплачено позивачу за надані послуги: у період з 01.03.2010 року по 31.03.2010 року - 440 грн., хоча було нараховано 108,65 грн.; з 01.03.2013 року по 31.03.2013 року - 130 грн., хоча було нараховано 101,09 грн.; з 01.04.2013 року по 30.04.2013 року - 130 грн., хоча було нараховано 101,09 грн.; з 01.07.2013 року по 31.07.2013 року - 200 грн. , хоча було нараховано 101,09 грн.; з 01.08.2013 року по 31.08.2013 року - 1250 грн. , хоча було нараховано 101,09 грн.; з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року - 294,03 грн. , хоча було нараховано 101,09 грн. , хоча було нараховано 101,09 грн.; з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року - 300 грн. , хоча було нараховано 101,09 грн.; з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року - 300 грн. , хоча було нараховано 101,09 грн. (а.с. 4-6).

Так, відповідачі зобов'язані щомісячно сплачувати кошти за надані позивачем послуги відповідно до встановлених тарифів. У разі незгоди з нарахованими позивачем сумами, відповідачі можуть оскаржувати такі нарахування у встановленому законом порядку, а не одноособово встановлювати вартість наданих послуг.

В матеріалах справи відсутні докази звернення відповідачів до позивача з приводу проведених нарахувань.

Таким чином, відповідачі користуючись послугами, які були надані їм позивачем, належним чином не сплачували їх вартість, чим порушували права позивача та відповідні норми закону.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного переконання щодо стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, однак, допустив помилку, визначаючи суму, що підлягає до стягнення, та період виникнення заборгованості, а тому рішення в цій частині підлягає зміні. Крім того, судом першої інстанції помилково стягнуто з відповідачів заборгованість за наданні послуги та судові витрати в солідарному порядку, оскільки такий порядок не передбачено чинним законодавством.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційну скаргу ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 задовольняє частково, рішення суду змінює в частині визначення розміру заборгованості, судових витрат та порядку їх стягнення. Стягує з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території за період з 01 листопада 2009 року по 31 серпня 2014 року в сумі 3390,39 грн. - в рівних частинах та судовий збір в розмірі 48,72 грн. з кожного відповідача. В решті рішення суду залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 березня 2015 року у справі за позовом Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради до ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території - змінити в частині визначення розміру заборгованості, судових витрат та порядку їх стягнення.

Стягнути з ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на користь Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради заборгованість за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території за період з 01 листопада 2009 року по 31 серпня 2014 року в сумі 3390 гривень 39 коп., в рівних частинах.

Стягнути з ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на користь Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради сплачений ним судовий збір по 48 гривень 72 коп., з кожного.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :