АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1904/122/2012Головуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О.
Провадження № 22-ц/789/591/15 Доповідач - Бахметова В.Х.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бахметової В.Х.

суддів - Гірський Б. О., Ткач О. І.,

при секретарі - Парандюк Ю.Б.

у відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Гусятинського районного суду від 26 січня 2012 року у справі за поданням головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2012 року головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Гусятинського управління юстиції (далі відділ ДВС Гусятинського РУЮ) у порядку ст. 377 -1 ЦПК України звернувся до суду з вищевказаним поданням, посилаючись на те, що в провадженні відділу ДВС Гусятинського РУЮ перебуває виконавчий лист Гусятинського районного суду від 28 липня 2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Страхова компанія Лемма заборгованості в сумі 22 395,30 грн. ОСОБА_1 ухиляється від сплати вищевказаної суми, уникає контактів з державним виконавцем та стягувачем, поштову кореспонденцію не одержує. Так як боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон, головний державний виконавець відділу ДВС Гусятинського РУЮ просив тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязань за виконавчим документом.

Ухвалою Гусятинського районного суду від 26 січня 2012 року задоволено подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Гусятинського управління юстиції:

встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду закордон без вилучення паспортного документа боржнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, закордонний паспорт серії АН №753820, виданий 18.02.1999 року ВГП та ІС в Тернопільській області, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2, до погашення ним заборгованості по зобов'язаннях за виконавчим листом №2-425/08, виданим 28 липня 2008 року Гусятинським районним судом Тернопільської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та на порушення норм процесуального права, неповне зясування судом обставин, які мають значення для справи.

Апелянт зазначає, що задовольняючи подання державного виконавця суд першої інстанції не врахував того, що державний виконавець не надав жодного допустимого та належного доказу того, що ОСОБА_1 своїми діями, маючи реальні можливості, умисно ухиляється від виконання зобов'язання, покладеного на нього рішенням суду. Вказує на те, що він тривалий час перебував і працював на території іншої держави, і повернувшись додому не заперечує проти сплати боргу.

Крім цього, постановою державного виконавця від 29.04.2013 року виконавчий лист повернуто без виконання, і у встановлені судом терміни він повторно не пред'являвся, а тому на даний час стягнення вказаних коштів є неможливим.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи наявні докази ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, що є підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду закордон до виконання ним зобов'язання.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, оскільки судом неповно зясовано обставини, які мають значення для справи.

Так, відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

Закон України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україні громадян України регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Положеннями статті 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України від 21.01.1994, №3857-XII встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (пункт 2).

якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань (пункт 5);

якщо до нього подано цивільний позов до суду до закінчення провадження у справі (пункт 8).

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 року №606-XIV (у редакції Закону України від 04 11.2010 року № 2677-VI) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно ч.1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника фізичної особи від виконання зобовязань за рішенням суду.

Судом першої інстанції встановлено, що Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції від 01.03.2011 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-425, виданого 28.07.2008 року Гусятинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТЗТ Страхова компанія Лемма 22 143,90 грн. матеріальної шкоди, 221,44 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що вказана постанова боржнику ОСОБА_1 вручена не була. Відсутні в справі і дані про виклики ОСОБА_1Ю до державного виконавця. Крім цього, з довідки Коцюбинської сільської ради від 26.12.2011 року за № 608 вбачається, що ОСОБА_1 не зареєстрований і не проживає на території сільської ради, як і не проживає на території Гусятинського району, що вбачається з адресної довідки,в якій зазначено про зняття його з реєстрації в с. Коцюбинці 01.04.2011 року ( а.с. 8).

Згідно з положенням статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається.

Таким чином, головний державний виконавець відділу ДВС Гусятинського РУЮ всупереч вимогам ст. 377-1 ЦПК України, п.5 ч.1 ст.6 Закону України Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України, п.18 ч.3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження не надав суду докази, які б давали підстави вважати, що боржник у виконавчому провадження, ОСОБА_1 навмисно або свідомо ухиляється від виконання своїх боргових зобов'язань.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що 29.04.2013 року заступником відділу державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України Про виконавче провадження у зв'язку з тим, що боржник, розшук якого здійснювався органами внутрішніх справ не виявлений протягом року з дня оголошення розшуку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали Гусятинського районного суду від 26 січня 2012 року та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції про тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвали Гусятинського районного суду від 26 січня 2012 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції про тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2