Справа № 203/3597/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: Маймур Ф.Ф.

при секретарі: - ОСОБА_1

за участю: позивача ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення неустойки,-

В С Т А Н О В И В:

03.06.2014 року ОСОБА_2 звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_5 про стягнення неустойки по сплаті аліментів(а.с.2)

Позивач у позовній заяві та судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень, посилалась на те, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області було присуджено стягувати аліменти на корить позивача на утримання дитини ОСОБА_6 у розмірі 650 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 23.09.2013 року. Відповідач без поважних причин аліменти сплачував нерегулярно, в нього була наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 3 303,17 грн., у звязку з чим виникла пеня, яка станом на 22.01.2014 року становить 1 817, 07 грн.(3 303,17 грн. Х 1% Х 55 днів прострочення), а тому позивач звернулась в суд та просила стягнути з ОСОБА_5 пеню у розмірі 1 817, 07 грн.(а.с.60)

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити у повному обсязі та пояснила, що заборгованість утворилась по вині відповідача, який своєчасно не сплачував аліменти, тому відповідач повинен сплатити неустойку за прострочення їх сплати.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову в повному обсязі, оскільки заборгованість по аліментах відсутня, відповідач на час розгляду справи про стягнення аліментів сплачував частково аліменти, оскільки він не був ознайомлений з рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області, вини його у виникненні заборгованості немає, а тому пеня не може нараховуватися, на даний час відповідачем погашено всю заборгованість по аліментах, що підтверджується копією розрахунку.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, представників відповідача, свідків, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2013 року вирішено позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_6 та стягувати з ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 на користь матері ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення ОСОБА_6 повноліття, починаючи стягнення з 23 вересня 2013 року, при цьому допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць(а.с.8-11)

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.07.2014 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2013 року в частині способу стягнення аліментів змінено, та присуджено стягувати з ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 на користь матері ОСОБА_2 в розмірі 450 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 23 вересня 2013 року. Дане рішення апеляційної інстанції було скасовано Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.09.2014 року а справу повернуто до Апеляційного суду Дніпропетровської області для повторного розгляду (а.с.34-35, 39-42)

Так, 27.11.2014 року рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області було рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2013 року в частині способу стягнення аліментів змінено, та присуджено стягувати з ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 на користь матері ОСОБА_2 в розмірі 650 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 23 вересня 2013 року(а.с.58)

Під час дослідження письмових доказів та допиту свідків, а саме державних виконавців Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції судом було встановлено, що заборгованість по аліментах у ОСОБА_5 згідно рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.11.2014 року станом на 30.03.2015 року становила 2 638, 41 грн., суд бере за основу саме цей розрахунок державного виконавця, оскільки він містить обєктивні відомості щодо факті сплати аліментів відповідачем та їх розміру(а.с. 94)

Правовідносини між сторонами врегульовано нормами Сімейного кодексу України.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п. 22 Постанови №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" ст. 196 Сімейного кодексу України передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Згідно з положеннями Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, а неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення.

Згідно правового висновку викладеного Верховним Судом України на засіданні Судової палати у цивільних справах 11 вересня 2013 року при розгляді справи № 6-81 цс 13, оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Враховуючи розрахунки надані сторонами, суд прийшов до висновку, що відповідач не належно виконував свої зобовязання по сплаті аліментів за 2013 та 2014 роки, у звязку з чим у нього виникала заборгованість, які згодом він погасив, але за час порушення строків сплати аліментів у відповідача виникала про строчка на яку нараховується пеня у відповідності до ст.. 196 СК України, яку суд вирахував наступним чином:

Період за який нараховувалась заборгованістьСума заборгованості на яку нараховується пеняЗаборгованість по аліментам Сплачено Кількість днів простроченняРозмір відсотку за день прострочкиНеустойка за деньЗаборгованість по неустойці
01.09.2013167,74167,74 4791%1,67799,93
01.10.,74 4481%6,52912
01.11.7,74 4181%6,52717
01.12.7,74 3871%6,52515,5
01.01.7,74 3561%6,52314
01.02.7,74 3281%6,52132
01.03.7,74 2971%6,51930,5
01.04.1,73196,012671%6,51735,5
01.05.6,732 285
01.06.5,29761,44
01.07.3,22912,07
01.08.3,2 1441%6,5936
01.09.8,7904,52
01.10.0,95447,75831%2,02167,66
01.11.0,95450531%2106
01.12.4,2646,75221%0,030,66
9917,743314,26603,54 18266,75

Отже, за весь період за який присуджено до стягнення аліменти у розмірі 650 грн. у відповідача були прострочи в платежах, в результаті чого розмір неустойки по сплаті аліментів до станом на січень 2015 року становить 18 266,75 грн.

Суд при розгляді справи критично відноситься до твердження представників відповідача, що відповідач не міг знати про наявність рішення про стягнення аліментів, оскільки рішення про стягнення аліментів з нього у розмірі 650 грн. було винесено лише 27.11.2014 року, а тому його вини у наявності заборгованості немає, так як дані заперечення є неспроможними, оскільки будь-яких доказів на підтвердження того, що вказана заборгованість утворилась не з його вини, надано не було, відповідач не належно виконував рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2013 року та Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.07.2014 року, відповідач знав про зобовязання утримувати дитину, про наявність рішень судів, оскільки оскаржував їх, але аліменти сплачував не регулярно.

Позиція представників відповідача про те, що на момент розгляду справи заборгованість по аліментах відповідачем погашена в повному обсязі, а тому підстави стягнення неустойки відсутні, є помилковим, оскільки суд при розгляді позовних вимог позивача бере період за який у відповідача були прострочки та з цього виходить при виявлені підстав для задоволення позову.

Суд при розгляді позовних вимог позивача виходить з інтересів дитини, та того, що за час розгляду цивільної справи про стягнення аліментів у різних інстанціях дитина потребувала утримання та фінансового забезпечення.

Суд розглядає справу лише в межах позовних вимог позивача, а тому при розгляді позову позивача вважає за можливе стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів лише у розмірі 1 817, 07 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВСУ "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року за № 3, ст. 195, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224, 228, 292, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Стягнути зі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 1 817, 07 грн.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ф.Ф. Маймур