Справа № 551/686/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2015 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сиволапа Д.С.,

секретаря Кулинченко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковалівської сільської ради Шишацького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, звернулась до суду з позовом до Ковалівської сільської ради Шишацького району, вказуючи на те, що після смерті ОСОБА_2, яка померла 02 лютого 2000 року, залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) площею 4,6 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Ковалівської сільської ради Шишацького району Полтавської області та належала померлій на підставі сертифікату серії ПЛ № 0265500, виданого КПСП «Ковалівка». За життя ОСОБА_2 не одержала державний акт на землю, а сертифікат не зберігся.

З метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину позивач звернулась до Шишацької державної нотаріальної контори, проте у видачі відповідного свідоцтва їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на землю.

З огляду на вищевикладене позивач звертається до суду за захистом своїх прав та просить визнати за собою право власності на вищевказане спадкове майно.

Позивач в судове засідання не зявилась. Особливою умовою угоди № 29 від 08 липня 2015 року, укладеної між позивачем та адвокатом ОСОБА_3 є участь представника у судових засіданнях без участі позивача.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без її участі та без участі позивача.

Представник відповідача Ковалівської сільської ради Шишацького району Полтавської області в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ст. 524 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до вимог ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР).

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до судової практики та положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах даної категорії при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

02 лютого 2000 року в с. Ковалівка Шишацького району Полтавської області померла ОСОБА_2, що підтверджується копією актового запису про смерть № 3 від 08 лютого 2000 року, зробленого Ковалівською сільською радою Шишацького району Полтавської області (а.с. 9-10,27).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) площею 4,6 умовних кадастрових гектари у кпсп. «Ковалівка» Шишацького району Полтавської області за сертифікатом ПЛ № 0265500, зареєстрованим 24.10.1996 року за № 500. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку в розмірі частки (паю) взамін сертифікату ОСОБА_2 не отримувала, що підтверджується листом відділу Держземагенства у Шишацькому районі від 24 червня 2015 року № 29-1628-0.4-1162/2-15 (а.с.13-14).

Померла ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений 29 грудня 1999 року секретарем виконкому Ковалівської сільської ради Шишацького району Полтавської області ОСОБА_4, за реєстровим номером 89, згідно якого заповідала все своє майно ОСОБА_1. Згідно посвідчувального напису цей заповіт на день смерті заповідача не змінено та не відмінено (а.с.8,16).

Спадкоємець ОСОБА_1 відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину, фактично вступивши у володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Ковалівської сільської ради Шишацького району Полтавської області від 30 липня 2015 року № 666 (а.с. 38).

В той же час відомості щодо наявності інших спадкоємців, які прийняли спадщину чи претендують на неї, станом на час розгляду справи судом, відсутні.

Постановою в.о. нотаріуса Шишацької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 10 липня 2015 року № 161/02-14 у видачі спадкоємцю ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після померлої 02.02.2000 ОСОБА_2 відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкову земельну ділянку (а.с.20).

Наявність обставин, що стали підставою для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій підтверджуються також фактом звернення позивача до редакції місцевої газети «Сільське життя» (№ 30 від 24 липня 2015 року) з оголошенням про втрату сертифікату на земельну частку (пай) (а.с.30).

Таким чином, фактично успадкувавши право на вищевказану земельну ділянку шляхом прийняття спадщини, спадкоємець ОСОБА_1 через відсутність правовстановлюючих документів на імя спадкодавця позбавлена можливості оформити її на своє імя та здійснити подальшу державну реєстрацію права власності щодо неї, що є перешкодою для реалізації нею права власності на вищевказане спадкове майно.

Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 524-526, 534, 548, 549, 560-561 ЦК УРСР, ст.ст. 3, 15, 16, 316, 319, 321, 328, 346, 386, 392, 1216-1218, 1223, 1225, 1296-1298, п.п. 4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 80-81 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ковалівської сільської ради Шишацького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 право власності, в порядку спадкування за заповітом, на спадкове майно померлої 02 лютого 2000 року ОСОБА_2, яке складається з права на земельну частку (пай) площею 4,6 умовних кадастрових гектари у КПСП «Ковалівка» Шишацького району Полтавської області за сертифікатом ПЛ № 0265500, зареєстрованим 24.10.1996 року за № 500.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Шишацький районний суд в 10 денний строк з дня його проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення судового рішення - у той же строк з дня отримання його копії.

Головуючий суддя Д.С. Сиволап