АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 682/413/15-ц
Провадження № 22-ц/792/867/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Матковської Л.О.,

суддів: Карпусь С.А., Федорової Н.О.,

при секретарі: Бондарі О.В.,

за участю: ОСОБА_1 та його представника

ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про визнання недійсним кредитного договору та його скасування, стягнення судових витрат.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта та його представника, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

09 лютого 2015 року ОСОБА_1, звернувся в суд з вказаним вище позовом, в якому зазначав, що між ним та відповідачем 20 березня 2008 року був укладений договір про надання споживчого кредиту №0. Зазначав, що перед укладенням договору він не надав публічному акціонерному товариству "УкрСиббанк" (далі - ПАТ "УкрСиббанк") довідку про доходи, так як її, будучи у змові з працівниками банку надав ОСОБА_3 Позивач посилався на ч.ч.1,5 ст.215 ЦК України згідно якої, правочин визнається недійсним, якщо недодержано в момент вчинення правочину стороною вимог, які передбачені ч.5 ст.203 цього ж Кодексу (правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним). ОСОБА_1____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Роїк В.П. Провадження № 22-ц/792/867/15

Доповідач: Матковська Л.О. Категорія: 19,27

вказує, що правочин вчинений під впливом обману, а відсутність вимоги банкущодо надання довідки про доходи особисто позичальником та її надання третьою особою - ОСОБА_3 є підставою для визнання правочину недійсним в силу ч.1 ст.230 ЦК України. На підставі викладеного просив визнати недійсним кредитний договір №0 від 20 березня 2008 року укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "УкрСиббанк" з моменту його підписання та скасувати його, стягнути на його користь судові витрати.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити. Апелянт зазначає, що судом в порушення вимог ст.ст.57,64 ЦПК України, не взято до уваги вимоги ч.1 ст.230 ЦК України. Посилається на ст.64 Закону України "Про банки і банківську діяльність" в якій вказано, що банкам забороняється вступати в договірні відносини у разі коли виникає сумнів стосовно того, що особа виступає не від свого імені. Вказує, що ОСОБА_3, неодноразово брав кредити для своїх цілей, які за допомогою працівників банку оформляв на інших осіб.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних мотивів.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 20 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком „УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ „УкрСиббанк", та ОСОБА_1 був укладений договір споживчого кредиту №0, за умовами якого позичальник отримав кошти в сумі 207000грн. на умовах сплати 13,90% річних із кінцевим строком повернення 19 березня 2015 року. З серпня 2008 року відповідач свої зобов'язання за договором не виконував, у зв'язку з чим станом на 19 червня 2014 року заборгованість перед ПАТ „УкрСиббанк" склала 490740,40грн., з яких: заборгованість по кредиту 199606,20грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 238085,70грн., пеня за прострочення сплати кредиту 23122,86грн., пеня за прострочення сплати відсотків 29925,64грн.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2014 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 24 грудня 2014 року дана сума заборгованості стягнута з відповідача.

Звертаючись з позовом про визнання недійсним вказаного кредитного договору, позивач посилався на те, що правочин вчинений під впливом обману, так як банк не вимагав надати довідку про доходи особисто позичальником, а її надання третьою особою - ОСОБА_3 є підставою для визнання правочину недійсним.

За змістом ч.ч.1,3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

З матеріалів справи, ухвали колегії судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області від 25 вересня 2014 року по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_3 та інших вбачається, що на підставі фіктивної довідки про доходи поданої до ПАТ „УкрСиббанк" ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 особисто отримав в банку кредит в сумі 207000грн. на вказаних вище умовах. Кредитні кошти особисто передав ОСОБА_3

Відмовляючи в задоволені позову, суд виходив з того, що позивач не надав належних та допустимих доказів того, що саме зі сторони банку мав місце обман під час укладення кредитного договору.

Такі висновки суду ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам діючого законодавства.

ПАТ „УкрСиббанк" виконав умови кредитного договору, надав позивачу кошти відповідно до його заяви.

Та обставина, що кредитними коштами шахрайським шляхом заволоділа інша особа, не може бути підставою для визнання правочину недійсним.

Доводи апеляційної скарги містять посилання на норми законодавства та витяги з процесуальних документів по попередніх справах, проте не спростовують висновків суду першої інстанції і не містять доказів того, що зі сторони банку мав місце обман по відношенню до позивача.

Рішення суду ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Л.О.Матковська