Справа № 2/331/193/15
№ 331/9229/14-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2015 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі :
головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,
при секретарі - Постарнак М.М.,
за участю представників:
прокуратури - ОСОБА_1,
третьої особи - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи : орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району, прокуратура Жовтневого району м. Запоріжжя, про позбавлення батьківських прав,
У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1
В обґрунтування позовної вимоги зазначила, що 27.06.2009 р. вона уклала шлюб з відповідачем по справі - ОСОБА_4 13.09.2009 року у них народився син ОСОБА_5
Подружнє життя у них не склалося, у зв»язку з чим з березня 2011 року сімейні стосунки припинилися.
06.02.2012 р. шлюб було розірвано в судовому порядку.
Восени 2011 року вона звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина, який в подальшому був задоволено. До квітня 2012 року ОСОБА_4 своєчасно сплачував на її користь аліменти. В квітні 2012 року він звільнився та виплата аліментів припинилася.
З моменту припинення їхніх стосунків, відповідач в 2011 році декілька разів зустрівся з сином, один раз в 2012 році та остання його зустріч з дитиною відбулася влітку 2013 року. Після цього відповідач ніколи не зустрічався з сином та не спілкувався з ним. Починаючи з літа 2013 року батько взагалі перестав цікавитися життям сина.
Відповідач, зі свого боку, будучи батьком дитини, не піклувався та не піклується ні про здоров»я сина, ні про його фізичний, духовний і моральний розвиток. Він не спілкується з сином , не проявляє про нього щонайменшої батьківської турботи, хоча мав і має таку можливість. Вона ніколи не перешкоджала у спілкуванні батька з сином, навпаки, просила відповідача приділяти сину батьківську увагу. Їхній син ОСОБА_6 лише теоретично знає слово «тато», а фактично батька не знає.
Така поведінка ОСОБА_4 свідчить про те, що він свідомо, маючи всі реальні можливості, ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню та матеріальному забезпеченню свого неповнолітнього сина, що дає їй підстави ставити питання про можливість позбавлення його батьківських прав у відношенні дитини.
В суді представник позивачки позов підтримала, просить його задовольнити з підстав, викладених по тексту позову та на підставі наданих суду доказів.
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини його неявки суду не відомі. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від нього до суду не надходило.
Представник третьої особи органу опіки та піклування в суді проти задоволення позову, з урахуванням наданих доказів, не заперечувала, додатково зазначивши, що з метою захисту прав та інтересів дитини, на підставі ст. 164 Сімейного кодексу України, вважає за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
Представник прокуратури Жовтневого району м. Запоріжжя в суді, з урахуванням наданих стороною позивача доказів та наданих представником органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району , висновку районної адміністрації як органу опіки та піклування про можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 № 0669/05-05/01 від 29.04.2015 р., позов підтримала та просила суд його задовольнити.
Прийнявши до уваги думки позивача, представників третьої особи та прокуратури, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представників третьої особи та прокуратури, свідків, допитаних в ході судового засідання, приходить до наступного.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що 27 червня 2009 року між сторонами по справі : ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб ( а.с. 5).
13 вересня 2009 року у подружжя народився син ОСОБА_5 ( а.с.6).
Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 06 лютого 2012 року шлюб між сторонами по справі розірвано ( а.с. 7).

В суді представник позивачки пояснила, що фактично сімейні стосунки між ОСОБА_3 було припинено з березня 2011 року.

Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір»ю та знаходиться на повному її утриманні.

Згідно довідки розрахунку державного виконавця Прінь В.О., затвердженої в.о. начальника Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_7 21 листопада 2014 року, на виконанні у Жовтневому ВДВС знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа 2-754/2011, виданого 09 вересня 2011 року Енергодарським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини щомісячно до досягнення ним повноліття. Заборгованість по аліментах з 04 квітня 2012 року станом на 01 листопада 2014 року становить 19 583, 65 грн. ( а.с. 33).

Як пояснила в суді представник позивачки , фактично з початку 2011 року ОСОБА_4 повністю самоусунувся від виконання батьківських обов»язків щодо дитини, не займається вихованням , розвитком, лікуванням, забезпеченням сина. За власної ініціативи батько ОСОБА_4 жодної допомоги синові не надає, з ним взагалі не спілкується, остання зустріч з дитиною відбулась влітку 2013 року.

Зазначені обставини підтверджуються сукупністю наданих стороною позивача доказів.

Згідно з довідкою № 16-364 від 30 жовтня 2014 року адміністрації « Дошкільного навчального закладу ( ясла-садок) « Сопілочка» №16» Енергодарської міської ради, з дати зарахування ОСОБА_5 в дошкільний заклад ( 30.08.2012 року) батько ОСОБА_4 не спілкувався з вихователями групи, не приймав участь в батьківських зборах, дитячих ранках, концертах, не приводив і не забирав дитину з дитячого садка ( а.с. 8).

Допитана в якості свідка тітка позивачки ОСОБА_8 в суді пояснила, що останній раз ОСОБА_4 вона бачила у 2011 році. Зі слів племінниці їй відомо, що відповідач останній раз приїжджав до сина у 2012 році. Особисто вона ( свідок) багато часу проводить з ОСОБА_5, який батька не згадує, хоча знає, що у нього є батько. Вона часто буває вдома у племінниці, проте, починаючи з 2011 р. жодного разу не бачила ОСОБА_4, навіть на днях народження ОСОБА_5. Батько дитини взагалі нею не цікавиться ; не бажає спілкуватися, хоча її племінниця неодноразово просила його відвідувати сина ; не надає матеріальної допомоги.

Допитана в якості свідка знайома позивачки - ОСОБА_6 в суді пояснила, що позивачку знає понад 11 років, стосунки у них дружні. Їй відомо, що ОСОБА_4 не мешкають однією родиною з 2011 року. З ОСОБА_3 вона зустрічається кожного тижня, проте жодного разу не бачила ОСОБА_4 Їй відомо, що він інколи телефонує позивачці, при цьому знаходячись у нетверезому стані, ображає її. Дитиною відповідач зовсім не цікавиться, не відвідує ОСОБА_5, матеріально його не утримує. ОСОБА_6 знаходиться на повному утриманні матері та її рідної тітки ОСОБА_8 Дитина про батька ніколи не згадує.

29 квітня 2015 р. заступником голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району, головою комісії з питань захисту дитини наданий суду висновок № 0669/05-05/01 від 29.04.2015 р., згідно якому вважається за можливе в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї батьківщини (ч.1). Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний ровиток (ч.2).

Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли до неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Сул, аналізуючи зазначені норми Сімейного кодексу України, взявши до уваги сукупність досліджених в суді доказів, висновки компетентного органу щодо можливості позбавлення батьківських прав та представника прокуратури, та з метою захисту прав та інтересів дитини, вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 164, 165 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно неповнолітньо го сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_7 ( ІПН : НОМЕР_1), сплачений при зверненні до суду з позовом немайнового характеру судовий збір у розмірі 243, 60 грн. ( двісті сорок три гривні 60 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги, тобто в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Н.Г.Скользнєва

05.05.2015