Справа № 359/236/15 Головуючий у І інстанції Величко В.П.
Провадження № 22-ц/780/5045/15 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 23 01.09.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

01 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

Суддів Ігнатченко Н.В., Лащенка В.Д.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», третя особа - Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії, про визнання дій протиправними та зобов'язання відновити електропостачання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та просила визнати незаконними дії ПАТ «Київобленерго» по відключенню від електричної мережі помешкання по АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача відновити електропостачання до зазначеного помешкання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 липня 2012 року між ОСОБА_2 та ПВТ «Київобленерго» укладено договір про користування електричною енергією. На час укладення Договору використана електроенергія обліковувалася приладом обліку NP-06TD ММЕ.3FD№815524, який було встановлено в РУ-0,4 кВ ТП-1632, що розміщений на земельній ділянці, яка належить позивачу на праві власності. З моменту підписання вказаного Договору ОСОБА_2 щомісячно сплачувала кошти за спожиту електроенергію. Обсяг спожитої електроенергії становив не більше 150 кВт на початку встановлення та експлуатації лічильника. Проте, в червні місяці 2013 року, позивач отримала рахунок за спожиту електроенергію, в якому було вказано борг за спожиту електроенергію в сумі 87 008 грн. 42 коп. за нібито спожиту електроенергію в обсязі 88623 кВт.год. На думку позивача, споживання такої кількості електричної енергії за 46 календарних днів є технічно не можливим. 06 червня 2013 року ОСОБА_2 направила звернення до відповідача щодо заміни та проведення експертизи встановленого електролічильника в зв'язку із значним зростанням споживання електричної енергії за розрахунковий період. 04 листопада 2013 року ПАТ «Київобленерго» було проведено заміну електролічильника та оформлено акт про передачу на відповідальне збереження споживачу встановленого приладу обліку. Знятий електролічильник було відправлено на експертизу. ДП «Укрметртестстандарт» без участі позивача провів експертизу знятого лічильника, про що оформлено протокол № 0042, в якому вказано, що електролічильник придатний до застосування. ОСОБА_2 зазначений протокол не отримувала. Під час зняття електролічильника відповідач не оформив акт повідомлення про направлення на експертизу лічильника електричної енергії. Крім того, 26 березня 2014 року ПАТ «Київобленерго» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 91 713 грн. 81 коп. та судовим наказом від 15 квітня 2014 року було зобов'язано стягнути з позивача на користь ПАТ «Київобленерго» заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 91 713 грн. 81 коп. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2014 року зазначений судовий наказ скасовано. Відповідач здійснив від'єднання будинку ОСОБА_2 від постачання електроенергії без будь - яких на те правових підстав.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції проігнорував посилання апелянта на постанову КМУ від 26 липня 1999 року «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення». У 2014 році позивач зверталася до відповідних органів з метою присікти злочинну діяльність електропостачальника з видуманими нарахованими сумами за нібито спожиту електроенергію.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 04 липня 2012 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Київобленерго» укладено договір про користування електричною енергією № 200882940. Згідно зазначеного договору ПАТ «Київобленерго» здійснює електрозабезпечення будинку АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_2

З листа Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії від 24 листопада 2014 року вбачається, що дії ПАТ «Київобленерго» щодо процедури припинення електричної енергії до помешкання ОСОБА_2 були неправомірними та такими, що суперечили вимогам ПКЕЕН.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність дій відповідача по відключенню енергопостачання до будинку ОСОБА_2

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Зокрема, обов'язком виконавця житлово-комунальних послуг є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово - комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання.

Згідно вимог п. 35 Правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН) енергопостачальник має право відключити споживача, зокрема, у разі порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у

порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил, або порушення умов

договору про реструктуризацію заборгованості.

Згідно пункту 27 ПКЕЕН у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного в договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії.

У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рахунку за електроенергію, заборгованість ОСОБА_2 складає 165 245 грн., яку остання має сплатити до 20.06.2014 року ( а.с. 31).

В той же час матеріали справи не містять відомостей про час отримання позивачем зазначеного рахунку, а також відомостей про направлення позивачу на 20 день після неотримання повідомлення про оплату попередження про відключення споживача від електропостачання.

Також в матеріалах справи відсутні відомості про отримання позивачем попередження про відключення електроенергії, протягом 30 днів з дати отримання якого у відповідача виникло б право на зазначене відключення.

Отже, що відключаючи електричну енергію від будинку ОСОБА_2 ПАТ «Київобленерго» порушило вимоги п. 27 ПКЕЕН.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою до скасування рішення та ухвалення нового по суті позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», третя особа - Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії, про визнання дій протиправними та зобов'язання відновити електропостачання задовольнити.

Визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» по відключенню від електричної мережі помешкання по АДРЕСА_1

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» відновити електропостачання до помешкання АДРЕСА_1

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», місце знаходження - вулиця Стеценка, 1-А, у м. Київ, , на користь ОСОБА_2, проживаючої по АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 365 (триста шістдесят п'ять) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Ігнатченко Н.В,

Лащенко В.Д.