АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3056/15 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Круглик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Публічного Акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного Акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» про захист прав споживачів та стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 10 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про захист прав споживачів і стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_5 суму банківського вкладу по договору №608170/2013 від 02.07.2013 року в загальному розмірі 9359,13 доларів США. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь держави судовий збір в сумі 1385,54 грн.

Не погоджуюсь з ухваленим рішенням суду першої інстанції представник відповідача подав апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.11.2014.

В апеляційній скарзі просить частково скасувати рішення суду першої інстанції, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково та вирішено стягнути із Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь позивача суму банківського вкладу по договору № 608170/2013 від 02.07.2013 в загальному розмірі 9359,13 дол. США та 1385,54 грн. судового збору в користь позивача. В іншій частині рішення суду залишити без змін, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції є необгрунтованим та незаконним, у зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; ухвалено з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права; порушенням норм процесуального права.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. Представник відповідача подав клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі представника відповідача. Надіслана на ім′я позивача судова повістка за адресою, зазначеною у позовній заяві та апеляційній скарзі (АДРЕСА_1) повернулась без вручення з посиланням на тимчасове припинення здійснення поштових пересилань до населених пунктів Донецької області. Відповідно позивач повідомлялась судом через електронну адресу, вказану позивачем у заявці про отримання процесуальних документів в електронному вигляді та розміщенням інформації про час і місце розгляду справи на офіційному сайті Апеляційного суду м. Києва.

У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_5 було укладено договір банківського вкладу «Подарунок» «Постійний» «Тринадцяти місячний» №608170/2013 (в доларах США), відповідно до умов якого, предметом договору є розміщення вкладником в банку строкового вкладу в сумі 9000 доларів США на умовах депозитного продукту «Подарунок» «Постійний» на строк 13 місяців. Банк відкриває клієнту картковий рахунок НОМЕР_2 для перерахування нарахованих процентів за збереження вкладу та на який може бути перерахований вклад за закінченням строку його дії. Проценти за даним договором нараховуються за ставкою 11% річних. Дата вимоги вкладником вкладу 02 серпня 2014 року.

На виконання умов вказаного договору, 02.07.2013 ОСОБА_5 було внесено на депозитний рахунок банку кошти в сумі 9000 доларів США, що підтверджується квитанцією №135744 від 02.07.2013.

04 серпня 2014 року, в перший робочий день після вихідного 02 серпня 2014 року, ОСОБА_5 на адресу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» було надіслано телеграму з вимогою повернути депозит в доларах, у зв'язку з закінченням строку дії договору.

Відповідно до умов договору банк зобов′язаний був повернути владнику депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договору, однак вказані кошти не повернув.

З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 02.11.2014 позивач просила суд стягнути з банку на її користь 9000 доларів США - тіло депозиту; 87,90 доларів США - невиплачених відсотків, проценти в порядку ст.625 ЦК України за період з 02.08.2014 року по день постановлення рішення суду з розрахунку 2,83 долари США за кожен день затримки, а також 83,29 грн. судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_5 та стягуючи з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на її користь суму банківського вкладу по договору №608170/2013 від 02.07.2013 року в загальному розмірі 9359,13 доларів США, в тому числі: 9000 доларів США тіло депозиту, 87,90 доларів США невиплачених відсотків за період з 02.07.2013 р. по 02.08.2014 р., 271,23 долари США відсотки, нараховані за ставкою 11% річних за період з 03.08.2014 р. по 10.11.2014 р. на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що за апеляційною скаргою ОСОБА_5, колегією суддів Апеляційного суду м. Києва скасовано рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 листопада 2014 року та ухвалено нове рішення від 15 січня 2015 року наступного змісту. Позовні вимоги ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про захист прав споживачів і стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» () на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) кошти за договором банківського вкладу №608170/2013 від 02 липня 2013 року в сумі 9000 доларів США, невиплачені проценти за період з 02.07.2014 року по 01.08.2014 року у розмірі 87,90 доларів США, три проценти річних за період з 02.08.2014 року по 15.01.2015 року у розмірі 123,53 долари США. В задоволенні решти позовних вимог відмолено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь держави судовий збір в сумі 1452,64 грн.

Після закінчення апеляційного розгляду справи представник відповідача подав апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.11.2014.

У відповідності до вимог статті 318 ЦПК України, яким визначено порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до апеляційного суду після закінчення апеляційного розгляду справи, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва розглядає скаргу ПАТ«Всеукраїнський Акціонерний банк» в особі Фону гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації за правилами глави1 апеляційне провадження.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги представника відповідача, колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до статті 303 ЦПКапеляційний суд при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції не має права виходити як за межі доводів апеляційної скарги, так і за межі вимог, заявлених у суді першої інстанції, крім випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

Апеляційна скарга подана на рішення суду в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_5 про стягнення із ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_5 суму банківського вкладу по договору № 608170/2013 від 02.07.2013 в загальному розмірі 9359,13 дол. США та 1385,54 грн. судового збору, посилаючись на те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 № 733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк»до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк». Відповідно до п. 5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

При перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги представника відповідача, виходить з наступного:

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, виходив із того, що строк дії договорів сплив, позивач добросовісно виконала їх умови, шляхом внесення коштів на депозитний вклад, а тому з банку підлягає стягненню сума боргу за банківським вкладом, невиплачені проценти, а також 3 % річних на підставі частини другої статті 625 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що з 21.11.2014 в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», а тому відповідно до п. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку є безпідставними, оскільки пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього закону установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Як вбачаться із пояснень представника відповідача тимчасова адміністрація почала діяти 21 листопада 2014 року, натомість із заявою про повернення вкладу позивач ОСОБА_5 звернулась 04 серпня 2014 року, а тому спірні правовідносини не регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного Акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» в особі Фону гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації - відхилити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 15 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: