РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року Київський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної Н.М..,

за участю секретаря Медведєвої Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ті особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про визнання батьківства та стягнення аліментів, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась у суд за позовом до відповідача, ОСОБА_2, 3-ті особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову, в якому просить суд: встановити, що відповідач є батьком її дочки ОСОБА_3,25.11.2011р.н.; надати ОСОБА_3 прізвище відповідача; зобовязати відділ реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3, вказавши прізвище батька ОСОБА_2; стягнути з відповідача на утримання дочки аліменти в розмірі 25% від усіх видів заробітку до досягнення дитини повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона з грудня 2010р. підтримує близькі стосунки із відповідачем без укладання шлюбу. 25.11.2011р. у неї народилась дочка ОСОБА_3, батьком якої є відповідач, який забрав її разом із дитиною із полового будинку, зареєстрував дитину, утримував її та дитину. Однак з травня 2014р. між ними припинилися стосунки та з цього часу відповідач участі в утриманні та вихованні дочки не приймає, тому вона вимушена звернутися до суду за захистом прав малолітньої дочки.

Відповідач ОСОБА_2, проти задоволення позову заперечував, зазначаючи, що він дійсно якийсь час підтримував близькі стосунки із позивачкою, однак не є батьком малолітньої ОСОБА_3, оскільки у позивачки були стосунки і з іншими чоловіками.

3-тя особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції - в поданих заявах просили проводити розгляд справи за їх відсутністю.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.11 ЦПК України , суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Також у відповідності до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи зазначене, суд розглядає даний позов в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне в задоволені позову відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження - 25.11.2011р. народилась ОСОБА_3, матір»ю дитини зазначена ОСОБА_4, батьком ОСОБА_5. Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, тобто зі слів матері.

Згідно розяснень, які містяться в п. 4 ПП ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, якщо дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК).

Тобто наявні обставини, які обумовлюють розгляд судом позову у позовному провадженні про визнання батьківства.

Відповідно до ч.2 ст. 126 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позивачем не надано доказів, які засвідчують походження ОСОБА_3 від відповідача.

Ті обставини, що реєстрацію дитини здійснив відповідач, не підтверджує її походження від нього, оскільки у актовому записі батьком значиться інша особа.

Крім того, реєстрацію дитини здійснив відповідач на підставі виданої йому позивачем довіреності від 18.11.2011р. Наявність вказаної довіреності підтверджує лише наявність між сторонами правовідносин, на представництво відповідачем позивача на вчинення правочинів, що передбачено ст.ст.237,244 ЦК України.

Надані суду фотознімки на яких зображені сторони, судом як доказ походження дитини від відповідача не приймається, оскільки на фотознімках відсутня дата їх зняття, більш того фотознімки фіксують лише одну подію.

За клопотанням позивача суд призначав судово-генетичну експертизу, проведення якої доручав Дніпропетровському обласному бюро судово-медичної експертизи, з відібранням зразків, для призначеної експертизи, в імунологічному відділенні Харківського обласного бюро судово-медичних експертиз для встановлення чи є відповідач біологічним батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак експертиза проведена не була, у звязку із неявкою як позивача із дитиною так і відповідача на відібрання зразків для проведення експертизи.

У судовому засіданні позивачка зазначила, що не зявилась на відібрання зразків у звязку із відсутністю коштів на оплату експертизи. Також зазначила, що на теперішній час коштів на оплату судово-генетичної експертизи не має. Відсутність оплати на провдення експертизи, унеможливлює її проведення .

Таким чином, позивачем не доведено походження ОСОБА_3 від відповідача, внаслідок чого підстави для зміни актового запису про народження дитини із зазначенням прізвища батька та дитини ОСОБА_2 та стягнення аліментів з відповідача на утримання ОСОБА_3 , у відповідності до положень ст.ст.135,145, 180 СК України відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив :

В задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом

десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.