АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2859/15 Справа № 173/655/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шевченко О. Ю. Доповідач - Єлізаренко І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Калиновського А.Б., Ремеза В.А.,

за участі секретаря - Ялової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2014 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Питомець Василь Антонович, ОСОБА_7, про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності, визнання договору дарування квартири удаваним та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Питомець В.А., ОСОБА_7, про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності, визнання договору дарування квартири удаваним.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що 12 листопада 1977 року між ним та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають четверо повнолітніх дітей. У жовтні 2013 року за ініціативою ОСОБА_3 було припинено шлюбно-сімейні відносини та з того часу проживають окремо. За час шлюбу було нажито спільне майно, яке реєструвалося одноособово за ОСОБА_3 і вона не бажає добровільно провести поділ майна. До складу майна входить нерухоме майно: домоволодіння по АДРЕСА_2, яке було придбано на підставі договору купівлі-продажу від 30 березня 1998 року; квартира АДРЕСА_1 яка була подарована ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 21 лютого 2006 року; квартира АДРЕСА_3, яка була придбана на підставі договору купівлі-продажу від 15 травня 2013 року. Вважає, що між ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 21 лютого 2006 року було укладено договір купівлі-продажу, а не дарування, оскільки між сторонами було досягнуто домовленість про продаж квартири за 11000 доларів США. Відповідно до розписки ОСОБА_4 та ОСОБА_8 отримали від ОСОБА_3 500 доларів США завдатку за продаж цієї квартири. Також було досягнуто домовленості про те, що залишок коштів буде передано після оформлення договору купівлі-продажу квартири. Грошові кошти в розмірі 10500 доларів США було передано під час оформлення нотаріального договору. Про те, що нотаріально було укладено договір дарування, а не договір купівлі-продажу йому стало відомо лише, коли ОСОБА_3 почала відмовлятися від добровільного поділу майна, тому просив суд поділити майно, що є у спільній сумісній власності в рівних частках між ним та ОСОБА_3 визнати за ним та ОСОБА_3, по 1/2 частині за кожним, право вланості на: домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2; квартири АДРЕСА_3; визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1 укладений 21 лютого 2006 року між ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 удаваним та визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності по 1/2 частині за кожним на квартиру АДРЕСА_1

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 посилалася на те, що за час шлюбу з ОСОБА_2 було придбано рухоме майно: автомобіль LADA 111 2009 року випуску вартістю 67 170 грн.; душова кабіна ОRІОN 2 вартістю 4 199 грн., меблі Економ (умивальник з тумбой і змішувачем) вартістю 1 394 грн. 07 коп.; пенал Економ для ванної кімнати вартістю 1 229 грн., матрац ортопедичний (1.9x1.4) вартістю 1 300 грн., меблева стінка для вітальні (6 метрів) вартістю 2 000 грн., шафа книжкова 2.3x0.9x0.4 вартістю 1 300 грн., шафа-купе 2,7 х0.6х2.5 вартістю 5 000 грн., кухонні меблі (6 виробів) вартістю 1 500 грн., шафа-купе прихожа (1.3x2.5x0.5 м ) 1 300 грн., стіл обідній для вітальні вартістю 1 300 грн., телевізор Soni (діагональ 21) и DVD вартістю 2 800 грн.; телевізор жидко-кристалічний Samsung вартістю 2 400 грн., ноутбук Samsung вартістю 4 600 грн., ноутбук Samsung вартістю 4 000 грн., ксерокс Вгоther вартістю 2 400 грн., персональний комп'ютер (в комплекті) 4 000 грн., електропіаніно Yamaha вартістю 1 500 грн., килимові доріжки (9 м. ширина 1.2 м.) вартістю 1 200 грн., газова плита Агdо 60x60 см. (нерж.) вартістю 4 000 грн., посудомийна машина Веко на 9 комплектів вартістю 2 700 грн., морозильна камера "Кристал" вартістю 2 687 грн. , холодильник Snaiga (2-х камери., 2 м.) вартістю 3 400 грн., пральна машина WhirlрооІ вартістю 3 800 грн., палатка (турист, кемпінг. на 4 особи) вартістю 2 200 грн., прибор для лікування імпотенції з препаратами вартістю 2 4000 грн., дзеркало в дерев'яній рамі 0.8x0.9 вартістю 280 грн., стіл комп'ютерний вартістю 500 грн., полиця (книжкова, навісна) вартістю 320 грн., килим 2x1.5 (настінний) вартістю 300 грн., килим 1.8x2.2 (настінний) вартістю 320 грн., полиця кутова навісна 0.8x0.8x0.3 вартістю 350 грн., мікрохвильова піч вартістю 700 грн., блендер з насадками вартістю 500 грн., стіл кухонний розкладний (світлий дуб) вартістю 400 грн., комод (світлий дуб) вартістю 900 грн., стіл турист. розкладний, метал. 0.6x1.2 вартістю 700 грн., тумба для взуття 1.2x0.8x0.25 вартістю 350 грн., газовий опалювальний котел Турбо (2-х контурний) вартістю 6 000 грн., батареї опалювальні к-22-500-800 вартістю 2 200 грн., мотор для човна Susuki DТ30RS №210641 вартістю 30 640 грн., дверне полотно 0.8x2.0 (сосна) вартістю 789 грн. 80 коп., стійка дверної коробки, пороги вартістю 236 грн. 30 коп., комплект андулін зелений листовий комплект для даху вартістю 7 840 грн., ізоляція тепло покрівля вартістю 812 грн. 70 коп., плита ОСБ -3, 2.5x1.25x0.01 25 шт. вартістю 2 720 грн., компакт-1 (кришка) вартістю 1 259 грн.; крепежний матеріал вартістю 2 147 грн., стелаж метал. з кутків 0.8x0.4x2.2 (в гаражі) вартістю 1 200 грн.; сушилка для рушників нержав. вартістю 800 грн.; телефон мобільний Nokiа вартістю 700 грн., яке залишилось у ОСОБА_2 ОСОБА_3 зазначила, що пропонувала ОСОБА_2 вирішити питання про поділ майна в добровільному порядку, проте згоди досягнуто не було. За час шлюбу також було придбано обладнання для магазину "Тандем" на загальну суму 89 756 грн. ОСОБА_3 зауважила, що дозволу на дарування спірного автомобіля LADA сину, вона не надавала, тому просила суд в порядку розподілу майна виділити їй в натурі: легковий автомобіль LADA 111 2009 року випуску; холодильник SNAIGA вартістю 5 000 грн.; принтер-сканер BROTHER 2 400 грн.; ноутбук SAMSUNG 4 000 грн.; телевізор SAMSUNG 2 400 грн.; шафу (книжкову) вартістю 1 300 грн.; електропіаніно YAMAHA вартістю 1 500 грн.; блендер з насадками вартістю 500 грн.; поличку (навісну) вартістю 320 грн.; намет туристичний вартістю 2 200 грн.; стіл розкладний металевий туристичний вартістю 700 грн.; комод (світлий дуб) вартістю 900 грн.; стелаж металевий вартістю 1 200 грн.; поличку кутову вартістю 350 грн.; мобільний телефон NOKIA вартістю 700 грн; сплатити грошову компенсацію в розмірі 64 710 грн.; у разі відсутності виділеного майна повністю або частково стягнути з ОСОБА_2 його вартість на її користь; визнати договір дарування автомобіля, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 недійсним.

Рішенням Верхньдніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. В порядку поділу майна подружжя поділено майно, що є спільною сумісною власністю, а саме: домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_2 визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2; визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2. В іншій частині позову відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково. В порядку поділу майна виділено ОСОБА_3 в натурі: холодильник SNAIGA; принтер-сканер BROTHER; ноутбук SAMSUNG; телевізор SAMSUNG; шафу (книжну); електропіаніно YAMAHA; блендер з насадками; поличку (навісну); намет туристичний; стіл розкладний металевий туристичний; комод (світлий дуб); стелаж металевий; поличку кутову; мобільний телефон NOKIA. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію половини вартості автомобіля LADA 111 2009 року випуску 33 585 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Після набрання рішення законної сили скасовано заходи забезпечення позову, вжиті судом на підставі ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2014 року щодо заборони ОСОБА_3 відчужувати нерухоме майно: домоволодіння по АДРЕСА_2; квартири АДРЕСА_3; квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2014 року виправлено описку в вищезазначеному рішенні суду (т.2 а.с.72, 73).

Додатковим рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2015 року визнано недійсним договір відчуження автомобіля ВАЗ року випуску д.з. НОМЕР_2 № куз. НОМЕР_3 від 03 грудня 2013 року (т.2 а.с.138-140).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду від 15 жовтня 2014 року скасувати частково, в частині відмови у задоволенні його позовних вимог, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, в задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. В іншій частині рішення суду не оскаржував.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення суду від 26 січня 2015 року ОСОБА_2 просить додаткове рішення суду скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду від 15 жовтня 2014 року скасувати частково в частині стягнення з ОСОБА_2 на її користь компенсації половини вартості автомобіля в розмірі 33 585 грн., та в цій частині ухвалити нове рішення, яким визнати за нею право власності на автомобіль ВАЗ 211140, 2009 року випуску, д.з. НОМЕР_2 № кузова НОМЕР_3, як неподільної речі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. В іншій частині рішення суду не оскаржувала.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи з 12 листопада 1977 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі (т.1 а.с.69).

Заочним рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано (т.1 а.с.13, 14).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2014 року заочне рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2014 року залишено без змін (т.1 а.с.158).

Як вбачається з матеріалів справи на підставі договору купівлі-продажу від 30 березня 1998 року в період шлюбу ОСОБА_3 придбала жилий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_2 (т.1 а.с.12).

Згідно договору дарування від 21 лютого 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Питомець В.А., ОСОБА_5, ОСОБА_4 подарували ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_4 (т.1 а.с.11)

На підставі договору купівлі - продажу від 15 травня 2013 року в період шлюбу ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_3 (т.1 а.с.10).

Також за час перебування у шлюбі подружжям було придбано рухоме майно, а саме: автомобіль LADA 111 2009 року випуску вартістю 67 170 грн. (т.1 а.с.191); душова кабіна ОRІОN 2 вартістю 4 199 грн. (т.1 а.с.194), меблі Економ (умивальник з тумбой і змішувачем) вартістю 1 394 грн. 07 коп.; пенал Економ для ванної кімнати вартістю 1 229 грн. (т.1 а.с.195), матрац ортопедичний (1.9x1.4) вартістю 1 300 грн., меблева стінка для вітальні (6 метрів) вартістю 2 000 грн., шафа книжкова 2.3x0.9x0.4 вартістю 1 300 грн., шафа-купе 2,7 х0.6х2.5 вартістю 5 000 грн., кухонні меблі ( 6 виробів ) вартістю 1 500 грн., шафа-купе прихожа (1.3x2.5x0.5 м ) 1 300 грн., стіл обідній для вітальні вартістю 1 300 грн., телевізор Soni (діагональ 21) и DVD вартістю 2 800 грн.; телевізор жидко-кристалічний Samsung вартістю 2 400 грн., ноутбук Samsung вартістю 4 600 грн., ноутбук Samsung вартістю 4 000 грн., ксерокс Вгоther вартістю 2 400 грн., персональний комп'ютер (в комплекті) 4 000 грн., електропіаніно Yamaha вартістю 1 500 грн., килимові доріжки (9 м. ширина 1.2 м.) вартістю 1 200 грн., газова плита Агdо 60x60 см. (нерж.) вартістю 4 000 грн., посудомийна машина Веко на 9 комплектів вартістю 2 700 грн., морозильна камера "Кристал" вартістю 2 687 грн. (т.1 а.с.189), холодильник Snaiga (2-х камери., 2 м.) вартістю 3 400 грн., пральна машина WhirlрооІ вартістю 3 800 грн., палатка (турист, кемпінг. на 4 особи) вартістю 2 200 грн., дзеркало в дерев'яній рамі 0.8x0.9 вартістю 280 грн., стіл комп'ютерний вартістю 500 грн., полиця (книжкова, навісна) вартістю 320 грн., килим 2x1.5 (настінний) вартістю 300 грн., килим 1.8x2.2 (настінний) вартістю 320 грн., полиця кутова навісна 0.8x0.8x0.3 вартістю 350 грн., мікрохвильова піч вартістю 700 грн., блендер з насадками вартістю 500 грн., стіл кухонний розкладний (світлий дуб) вартістю 400 грн., комод (світлий дуб) вартістю 900 грн., стіл турист. розкладний, метал. 0.6x1.2 вартістю 700 грн., тумба для взуття 1.2x0.8x0.25 вартістю 350 грн., газовий опалювальний котел Турбо (2-х контурний) вартістю 6 000 грн. (т.1 а.с.190), батареї опалювальні к-22-500-800 вартістю 2 200 грн. (т.1 а.с.190), мотор для човна Susuki DТ30RS №210641 вартістю 30 640 грн. (т.1 а.с.193), дверне полотно 0.8x2.0 (сосна) вартістю 789 грн. 80 коп.(т.1 а.с. 194), стійка дверної коробки, пороги вартістю 236 грн. 30 коп. (т.1 а.с.194), комплект андулін зелений листовий комплект для даху вартістю 7 840 грн. (т.1 а.с.194), ізоляція тепло покрівля вартістю 812 грн. 70 коп. (т.1 а.с.194), плита ОСБ -3, 2.5x1.25x0.01 25 шт. вартістю 2 720 грн., компакт-1 (кришка) вартістю 1 259 грн.; крепежний матеріал вартістю 2 147 грн. (т.1 а.с.195), стелаж метал. з кутків 0.8x0.4x2.2 (в гаражі) вартістю 1 200 грн.; сушилка для рушників нержав. вартістю 800 грн.; телефон мобільний Nokiа вартістю 700 грн. на загальну суму 192 343 грн. 87 коп.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 та задовольняючи частково зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, позовні вимоги кожного є обґрунтованими, однак повністю, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через порушення норм матеріального права, що у відповідності до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як роз'яснено в п.24 Постанови пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню.

Відповідно ч.2 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

З 12 листопада 1977 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі (т.1 а.с.69).

Заочним рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано (т.1 а.с.13, 14, 158).

З матеріалів справи вбачається, в період шлюбу сторін за договором дарування від 21 лютого 2006 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подарували, а ОСОБА_3 прийняла в дар квартиру АДРЕСА_1 договір був посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Питомець В.А. та зареєстрований в реєстрі за №237 (т.1 а.с.11) .

Відповідно до ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

В п.25 Постанови Пленум Верховного суду України №9 від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз'яснено, за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст. 235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про визнання його недійсним.

Відповідно до копії розписки від 21 грудня 2005 року ОСОБА_8 (мама) отримала від ОСОБА_3 завдаток в сумі 500 доларів США, за продаж квартири АДРЕСА_1 (т1 а.с.18, т.2 а.с. 217).

Відповідно до розписки від 05 січня 2006 року ОСОБА_8 повернула ОСОБА_3 завдаток за продаж квартири у вищезазначеній сумі - 500 доларів США (т.1 а.с.212).

Судом було встановлено та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_8 взагалі не являлася власником вищезазначеної квартири.

Будь-яких належних доказів на підтвердження позовних вимог щодо визнання договору дарування квартири АДРЕСА_1, укладеного 21 лютого 2006 року між ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 удаваним, ОСОБА_2 суду надано не було.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині визнання договору дарування квартири АДРЕСА_1, укладеного 21 лютого 2006 року між ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 удаваним та визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права власності по 1/2 частині за кожним на вказану квартиру.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_2 про визнання за ним та ОСОБА_3 права власності, по 1/2 частині за кожним, на квартиру АДРЕСА_3 слід зазначити, в період шлюбу сторін 15 травня 2013 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 (т.1 а.с.10).

ОСОБА_3, заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_2 в цій частині, посилалася на те, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 19 червня 2006 року, згідно з яким ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які є її батьками, продали належну останнім квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 за 500 000 руб. та отримані кошти, після їх переїзду до м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, передали їй (т.1 а.с., 64, 67, 71-76).

Також ОСОБА_3 посилається на те, що 13 грудня 2005 року на підставі договору купівлі-продажу вона продала належну їй квартиру за адресою: АДРЕСА_6 за 11 500 грн. (т.1 а.с.141).

ОСОБА_3 зазначила, що спірну квартиру АДРЕСА_3 нею було придбано за її власні кошти, отримані від її батьків після продажу у 2006 році належної їм квартири та після продажу у 2005 році належної їй квартири у м.Кривий Ріг.

Однак, як вбачається з матеріалів справи квартиру АДРЕСА_3, згідно договору купівлі-продажу, було придбано ОСОБА_3 у період шлюбу сторін 15 травня 2013 року, тобто після спливу часу - понад сім років після продажу вищевказаних квартир ОСОБА_3 у 2005 році та її батьками у 2006 році відповідно. Жодних належних доказів на підтвердження того, що саме за ці кошти, отримані у 2005 році та у 2006 році, 15 травня 2013 року була придбана дана квартира матеріали справи не містять.

Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що квартиру АДРЕСА_3 було придбано саме за особисті кошти ОСОБА_3 суду надано не було, а тому квартира АДРЕСА_3 є спільною сумісною власністю подружжя і за кожним із подружжя повинно бути визнано право власності по 1/2 частині на вказану квартиру.

Крім того, з матеріалів справи вбачається в період перебування у шлюбі сторони придбали легковий автомобіль марки LADA 111, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2., який було зареєстровано за ОСОБА_2 Вартість автомобіля на момент придбання становила - 55 975 грн. (т.2 а.с.7).

У грудні 2013 року ОСОБА_2 оформив в органах ДАІ право власності на вказаний автомобіль на сина - ОСОБА_7 (т.2 а.с.101).

Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося сторонами згоди на відчуження автомобіля ОСОБА_3, як дружина, ОСОБА_2 не надавала.

Таким чином, суд дійшов правильного висновку про визнання недійсним відчуження автомобіля ВАЗ 211140, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 № кузова НОМЕР_3, який було придбано в період шлюбу сторін, а тому за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повинно бути визнано право власності, по 1/2 частині за кожним, на вказаний автомобіль.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та виділу їй в натурі: холодильник SNAIGA вартістю 5 000 грн.; принтер-сканер BROTHER 2 400 грн.; ноутбук SAMSUNG 4 000 грн.; телевізор SAMSUNG 2 400 грн.; шафу (книжкову) вартістю 1 300 грн.; електропіаніно YAMAHA вартістю 1 500 грн.; блендер з насадками вартістю 500 грн.; поличку (навісну) вартістю 320 грн.; намет туристичний вартістю 2 200 грн.; стіл розкладний металевий туристичний вартістю 700 грн.; комод (світлий дуб) вартістю 900 грн.; стелаж металевий вартістю 1 200 грн.; поличку кутову вартістю 350 грн.; мобільний телефон NOKIA вартістю 700 грн, а у разі відсутності вказаного майна повністю або частково стягнути з ОСОБА_2 його вартість на її користь, слід зазначити, в судовому засіданні в апеляційній інстанції ОСОБА_2 визнав зазначені позовні вимоги ОСОБА_3 частково та не заперечував передати ОСОБА_3 майно, а саме: холодильник SNAIGA, принтер-сканер, але іншої марки, ніж вказано в позовній заяві, телевізор, але не SAMSUNG, а SONI, шафу (книжкову), блендер з насадками, поличку (навісну), намет туристичний, поличку кутову. Стосовно іншого майна, а саме: ноутбук SAMSUNG вказав, що знаходиться у їхнього сина, електропіаніно YAMAHA взагалі відсутнє, стіл розкладний металевий туристичний та комод (світлий дуб) також відсутні, стелаж металевий він виготовляв особисто та знаходиться у гаражі, мобільний телефон NOKIA відсутній, оскільки його забрала сама ОСОБА_3 (т.2 а.с.221).

Відповідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З матеріалів справи вбачається жодних належних доказів на підтвердження придбання в період шлюбу сторін зазначеного вище майна, побутової техніки (чеки, квитанції) суду надано не було, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме в частині визнання ОСОБА_2 цих позовних вимог, згідно переліченого майна у зустрічній позовній заяві, та його згоди передати таке майно: холодильник SNAIGA, шафу (книжкову), блендер з насадками, поличку (навісну), намет туристичний, поличку кутову ОСОБА_3

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга ОСОБА_2 та апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню, а рішення суду частковому скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_3, в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про поділ майна та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсації половини вартості автомобіля в сумі 33585 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та часткове задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Питомець Василь Антонович, ОСОБА_7, про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності, визнання договору дарування квартири удаваним та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя скасувати частково в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_3, скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та виділу в натурі ОСОБА_3 майна: принтер-сканер BROTHER; ноутбук SAMSUNG; телевізор SAMSUNG; електропіаніно YAMAHA; стіл розкладний металевий туристичний; комод (світлий дуб); стелаж металевий; мобільний телефон NOKIA, та скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію половини вартості автомобіля LADA 111 2009 року випуску 33 585 грн.

В порядку поділу майна подружжя поділити майно, що є спільною сумісною власністю, а саме квартиру: АДРЕСА_3, та автомобіль ВАЗ 211140, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 № кузова НОМЕР_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3, загальною площею 47,8 кв.м., житловою площею 26,8 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину автомобіля ВАЗ 211140, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 № кузова НОМЕР_3.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3, загальною площею 47,8 кв.м., житловою площею 26,8 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину автомобіля ВАЗ 211140, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 № кузова НОМЕР_3.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та виділу їй в натурі: принтер-сканер BROTHER; ноутбук SAMSUNG; телевізор SAMSUNG; електропіаніно YAMAHA; стіл розкладний металевий туристичний; комод (світлий дуб); стелаж металевий; мобільний телефон NOKIA - відмовити.

В іншій частині рішення суду від 15 жовтня 2014 року залишити без змін.

Додаткове рішення від 26 січня 2015 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді