КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/941/15-ц
Провадження №2/319/682/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2015 року смт Куйбишеве
Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Горбачова Ю.М.,
при секретарі Понькі Н.А.,
за відсутності осіб, що приймають участь у справі, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявоюРудковського ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені за договором поставки,-
ВСТАНОВИВ:
05 червня 2015 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2М про стягнення заборгованості та пені за договором поставки.
В своїй заяві позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у розмірі 2740 гривен 00 копійок як заборгованість внаслідок не виконання грошового зобовязання щодо оплати за поставлені товари на підставі договору від 10 липня 2014 року №10/07-1.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 липня 2014 року між ним , як фізичною особою-підприємцем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір № 10/07-1 на постачання та установки металопластикових виробів, вартість яких становить 9740,00 гривень. Граничний термін виконання грошового зобов"язання становить 30.12.2014 року.
Проте, станом на момент подання позову,відповідач ОСОБА_2 лише частково сплатив заборгованість за поставлений товар в сумі 7000,00 гривень, тобто, його заборгованість за поставлений товар становить 2740,00 грн.
Крім того, згідно п. 5.3 Договору поставки, у випадку несвоєчасної оплати , покупець сплачує виконавцю штраф в розмірі 1 % від суми несплаченого товару за кожний календарний день прострочки, сума якого станом на 05 червня 2015 року становить 4301,80 гривень.
Таким чином, заборгованість відповідача ОСОБА_2 перед ОСОБА_3 становить суму в розмірі 7041,80 гривень.
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає, просить задовольнити, в разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення .
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином , про що свідччать поштові повідомлення про виклик до суду,заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами.
Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.
Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, тертіх осіб, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.
Судом встанволено, що 10 липня 2014 року між позивачем ОСОБА_3 та відпоівдачем ОСОБА_2 було укладено договір № 10/07-1 на постачання та установки металопластикових виробів (далі Договір поставки).
Відповідно до п. 2. Договору поставки, Покупець (Відповідач ОСОБА_2М.) зобов"язаний прийняти товар та оплатити його вартість згідно умов договору, яка становить 9740 гривень.
Згідно п. 2.1 Договору поставки, виконавець зобов"язаний здійснити виготовлення та поставку товару проятгом 14 робочих днів з дня оплати покупцем авансу в розмірі 2000 гривень.
Згідно п. 2.4 вищезазначеного Договору , покупець сплачує залишкову суму за договором з розстрочкою в п"ять місяців рівними частинами відповідно до графіка. Граничний термін виконання грошового зобов"язання становить 30.12.2014 року.
Проте, станом на момент подання цього позову, відповідач ОСОБА_2 лише частково сплатив заборгованість за поставлений товар в сумі 7000,00 гривень.
Згідно розрахунку суми заборгованості від 05.06.2015 року за договором № 10/07-1 загальна варсті виробів становить 9740,00 гривень; 2000,00 гривень- аванс( попередня оплата) за поставлений товар; 5000,00 грвиень - остання оплата за поставлений товар 25.12.2014 року; 2740,00 гривень- заборгованість за Договором поставки.
Крім того, згідно п. 5.3. Договору поставки, у випадку несвоєчасної оплати , покупець сплачує виконавцю штраф в розмірі 1 % від суми несплаченого товару за кожний календарний день прострочки.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Як вбачається, з наданого позивачем розрахунку від 05 червня 2015 року відповідачем зобов'язання згідно з умовами укладеного договору виконані не були, в зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 2740,00 гривень, яка і підлягає стягненню з відповідача.
Крім того, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:
1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;
2) зміна умов зобов'язання;
3) сплата неустойки;
4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до п. 4.9.договору передбачено у разі порушення терміну і порядку сплати вартості (внесення внесків) устаткування (обладнання) клієнт сплачує компанії пеню у розмірі одного відсотка від суми затриманого платежу за кожний день прострочення затримки.
Оскільки, останній внесок був здійснений відповідачем 25 грудня 2014 року та наданий позивачем розрахунок пені суд приймає як вірний, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача користь позивача пеню в розмірі 4301,80 гривень.
Таким чином, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку, що позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором поставки підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 2) витрати на правову допомогу; 3) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; 4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 5) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду позивачем надані угода про надання юридичних послуг та представництво клієнта юристом, квитанція про сплату послуг за надану правову допомогу.
Судом встановлено, що представник позивача надавав позивачу правову допомогу, про що свідчить квитанція про отримання гонорару за надану правову допомогу, отже суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає сума гонорару за надану правову допомогу в розмірі 2000 гривень.
Також, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 610-612, 626, 627, 629, 712 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», ст. ст. 15, 57, 59, 88, 107, 174, 208, 212-215, 224-228 ЦПК України,
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором поставки задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 (паспорт серія СА №100713, виданий Куйбишевським РВ УМВС України в Запорізької області 02 лютого 1996 року), який зареєстрований та мешкає за адресою:Запорізька області Куйбишевський район с. Новоукраїнка, вул. Снитка, б.103 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 2740 (дві тисячі сімсот сорок) гривень 00 копійок, як заборгованість внаслідок не виконання грошового зобовязання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 4301 (чотири тисячі триста одну) гривню 80 (вісімдесят) копійок, як пеню внаслідок несвоєчасно виконаного грошового зобовязання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 2000 (двох тисяч) гривень за оплату правової допомоги.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.
Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив Куйбишевським районним судом Запорізької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Горбачов Ю.М.