РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7017/15-ц

пр. № 2/759/3752/15

03 серпня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Коваль О.А. при секретарі Ярмощук К.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом про розірвання шлюбу із ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з їх різними поглядами на життя та різними характерами, через постійні непорозуміння та сварки, відсутність почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, у зв»язку з чим їх сім»я фактично розпалася і зберігти її неможливо.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, шлюб з відповідачем розірвати, вказуючи, що її рішення з цього приводу є виваженим та остаточним, оскільки надалі жити з відповідачем вона не бажає, збереження шлюбу є неможливим, оскільки вона цього не хоче.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, обґрунтовуючи таку позицію бажанням зберегти сім'ю.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши докази та матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволлення вказаних позовних вимог з наступних підстав.

11 травня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, про що було зроблено відповідний актовий запис № 432.

Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають.

Згідно ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ч.1 ст. 21 цього Кодексу).

Причиною розпаду сім'ї сторін стали різні погляди на життя, різні характери, через певні непорозуміння, відсутність почуття взаємної любові.

Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Сім'я існує лише формально. Спорів матеріального характеру сторони не заявили.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що не розірвання його буде суперечити інтересам ОСОБА_1, яка зазначила у судовому засіданні, що не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, а тому позов підлягає задоволенню, з урахуванням того, що сім"я та шлюб має базуватись на взаємній згоді обох, а не на бажанні одного із подружжя.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка після розірвання шлюбу бажає і на далі іменуватися шлюбним прізвищем «ОСОБА_1».

Керуючись ст.ст. 3, 21, 110, 112, 113 СК України; ст.ст. 10, 59, 60, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 11 травня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, за актовим записом № 432 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище "ОСОБА_1 ".

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня його проголошення через Святошинський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: