Справа № 203/5847/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Карпенко С.Ф., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Порто-Франко», ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2015 до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи - ПАТ АБ «Порто-Франко», ОСОБА_2, в якій заявник просив замінити стягувача у виконавчому провадженні ВП №48859309, відкритому відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за виконавчим написом №1649 від 10.09.2015 року, вчиненим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про звернення стягнення на користь ПАТ АБ «Порто-Франко» на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 220,4 кв.м, житловою площею 77,2 м.кв., що належить на праві власності ОСОБА_2.

Розглянувши подані матеріали, суддя доходить висновку, що заява підлягає поверненню заявникові з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником.

У випадку заміни сторони (юридичної особи) у виконавчому написі нотаріуса, який пред'явлено до державної виконавчої служби, стороні необхідно звернутися до суду з письмовою заявою про заміну сторони у виконавчому написі. Без ухвали суду про заміну сторони у виконавчому документі державний виконавець не має права самостійно замінити сторону.

Частиною 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, ? до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як роз'яснено у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі й під час виконання виконавчих написів нотаріуса. Такі скарги подаються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (ч. 5 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі подання такої скарги у порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України, а помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК України.

Суд при вирішенні питання про можливість відкриття провадження по даній цивільній справі, виходить з того, що на стадії виконавчого провадження, дії нотаріуса необхідно розглядати, як самостійні. Нотаріус є посадовою особою, яка наділена делегованими владними повноваженнями , а тому спір необхідно вирішувати у порядку адміністративного судочинства. Така позиція аргументується ст. 1 Закону України"Про нотаріат", де нотаріатом є система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення на вчинення інших нотаріальних дій, з метою надання їм юридичної вирогідності.

Відповідно до п.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п.7 ч.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно ч. 2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Правовідносини між сторонами врегульовані Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року N 3425-XII (зі змінами), Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року N 606-XIV (зі змінами), Законом України «Про заставу» від 02.10.1992 року N 2654-XII (зі змінами), Законом України «Про іпотеку» 05.06.2003 року N 898-IV (зі змінами), Постановою КМУ «Про перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року № 1172 (зі змінами) , «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за №296/5.

Враховуючи вищезазначені обставини, з огляду на те, що вказана заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 122, 208-210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Порто-Франко», ОСОБА_2 відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено у Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.Ф.Карпенко