Справа № 712/1645/13-ц
Провадження № 2/712/238/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого Романенко В.А.

при секретарі Таран А.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної власності на майно та поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сімєю без шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на майно та поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що 27 лютого 1987 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу 20 лютого 1988 року народилась дочка ОСОБА_3. Рішенням Черкаського районного народного суду Черкаської області від 28 лютого 1989 року шлюб було розірвано. 04 березня 2004 року між сторонами, вдруге шлюб було зареєстровано та 28 лютого 2013 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси шлюб між сторонами було розірвано.

Після реєстрації шлюбу та його неодноразового розірвання, сторони проживали однією сімєю, вели спільне господарство, за спільні кошти набували, будували новий будинок та поліпшували раніше збутове житло, ремонтували все набуте майно за спільні кошти. За час сумісного проживання, ними було набуде спільне майно, загальною вартістю 659108 грн., а саме: двоповерховий житловий будинок літ. «Л-ІІ,» розташований за адресою м. Черкаси вул. Василицька, 3/1 вартістю 525015 грн., одноповерховий житловий будинок літ. « А-1» розташований за адресою м. Черкаси вул. Василицька, 3 вартістю 91888 грн., одноповерховий житловий будинок літ. «Б-1» з гаражем літ. «Д» розташований за адресою м. Черкаси вул. Василицька, 3 вартістю 32205 грн., земельна ділянка загальною площею 962 кв.м. розташована за адресою м. Черкаси вул. Василицька, 3 відповідно до ОСОБА_4 на право власності на земельну ділянку Серії ЯМ № 344271; Серії ЯМ № 344272; Серії ЯМ № 344273 Серії ЯМ № 344274 від 23 листопада 2011 року, автомобіль «ВАЗ-21013» 1985 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов № ХТА210130G4715076, причіп легковий «Бджілка», 1996 року виготовлення; реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_3, станок деревообробний фрезерний «PWSS-55», станок деревообробний «НС 260 С», станок деревообробний «KS 210 LASERCUT», човен гумовий надувний, бетономішалка, а всього загальною вартістю 10000 грн.

Позивач вважає, що вище зазначене майно, належить їм на праві спільної сумісної власності, а тому в результаті того, що відповідач в добровільному порядку не бажає його розділити з урахуванням дитини, змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

19 листопада 2014 року ОСОБА_1 скерувала до суду заяву про зміну підстав позову, в якій просить визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на наступне майно загальною вартістю 1080500,00 грн.: -двоповерховий житловий будинок літ. «Л-2», розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Василицька, За - вартістю 500000,00 грн.;одноповерховий житловий будинок літ. «А-1», розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Василицька, 3 - вартістю 100000,00 грн.; одноповерховий житловий будинок літ. «Б-1» з гаражем літ. «Д», розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Василицька, 3 вартістю 40000,00 грн.; земельну ділянку площею 962 кв.м., розташовану за адресою: м. Черкаси, вул. Василицька, 3, відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 648252 від 15.02.2007 року вартістю 400000,00 грн.; автомобіль «ВАЗ-21013», 1985 р.в., д.н.з. 49687МА, кузов № ХТА210130С4715076 - вартістю 8000,00 грн.; причіп легковий «Бджілка», 1996 р.в., д.н.з. 04153МА, кузов № НОМЕР_3 - вартістю 3000,00 грн.; станок деревообробний фрезерний «PWSS-55» - вартістю 18000,00 грн.; станок деревообробний «НС 260 С» - вартістю 7000,00 грн.; станок деревообробний «КS 210 LASERCUT» - вартістю 1000,00 грн.; лодку надувну гумову - вартістю 1500,00 грн.; бетономішалку - вартістю 2000,00 грн. Визнати за ОСОБА_1 право власності на майно загальною вартістю 693333,34 грн., в т.ч.: 2/3 частини двоповерхового житлового будинку літ. «Л-2», розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Василицька, За вартістю 333333,33 грн.; 2/3 частини одноповерхового житлового будинку літ. «А-1», розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Василицька, 3 вартістю 66666,67грн.; 2/3 частини одноповерхового житлового будинку літ. «Б-1» з гаражем літ. «Д», розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Василицька, 3 - вартістю 26666,67 грн.; 2/3 частини земельної ділянки площею 962 кв.м., розташованої за адресою: м. Черкаси, вул. Василицька, 3, відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 648252 від 15.02.2007 року - вартістю 266666,67 грн.

Залишити за відповідачем ОСОБА_2 право власності на майно загальною вартістю 253833,33 грн., в т.ч.: 1/3 частину двоповерхового житлового будинку літ. «Л-2», розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Василицька, За вартістю 166666,67 грн.; 1/3 частину одноповерхового житлового будинку літ. «А-1», розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Василицька, 3 вартістю 33333,33 грн.; 1/3 житлового будинку літ. «Б-1» з гаражем літ. «Д», розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Василицька, 3 вартістю 13333,33 грн.; 1/3 частину земельної ділянки площею 962 кв.м., розташованої за адресою: м. Черкаси, вул. Василицька, 3, відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 648252 від 15.02.2007 року - вартістю 133333,33 грн.; автомобіль «ВАЗ-21013», 1985 р.в., д.н.з. 49687МА, кузов № НОМЕР_4 - вартістю 8000,00 грн.; причіп легковий «Бджілка», 1996 р.в., д.н.з. 04153МА, кузов № НОМЕР_3 - вартістю 3000,00 грн.; станок деревообробний фрезерний «РWSS-55» - вартістю 18000,00 грн.; станок деревообробний «НС 260 С» - вартістю 7000,00 грн.; станок деревообробний «КS 210 LASERCUT» - вартістю 1000,00 грн.; лодку надувну гумову - вартістю 1500,00 грн.; бетономішалку - вартістю 2000,00 грн. Судові витрати стягнути з неї та відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Позивач та її представник в судових засіданнях змінену позовну заяву підтримали в повному обсязі та просили суд її задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, надав свої заперечення, які приєднані до матеріалів справи, в яких просить визнати право власності за ним на наступне майно: двоповерховий будинок літ «А-2», розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Василицька, 3/1; одноповерховий житловий будинок літ. «А-1», розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Василицька, 3; одноповерховий житловий будинок літ «Б-1», розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Василицька, 3; земельну ділянку, загальною площею 962 м2, розташовану за адресою: м. Черкаси, вул. Василицька, 3/1 та 3; автомобіль ВАЗ 21013, 1985 року випуску; причіп легковий «Бджілка», 1996 року виготовлення; бетономішалку, станок деревообробний фрезерний «РWSS-55»; станок деревообробний «НС 260 С». Для ОСОБА_1 просить надати право на довічне проживання у будинку літ. «А-1» в м. Черкаси, вул. Василицька, 3; надати право на довічне користування ? частиною присадибної ділянки, тобто земельною ділянкою площею 481 кв.м. в м. Черкаси, вул. Василицька, 3. Якщо суд вбачає підстави для поділу майна, то прошу суд визнати право власності за ОСОБА_1 на: ? частину одноповерхового житлового будинку літ. «А-1», розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Василицька, 3.

Заслухавши сторони, допитавши свідків,дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 26 лютого 1987 року сторони вперше зареєстрували у Відділі ЗАГС м. Черкаси шлюб.

23 березня 1989 року Відділом РАГС Соснівського районного управління юстиції м. Черкаси шлюб між сторонами розірвано актовий запис № 214.

Відповідно до договору купівлі продажу від 06 квітня 1989 року ОСОБА_2, придбав житловий будинок літ. «А-1» по вул. Василицька, 3 в м. Черкаси у ОСОБА_5, який розташований на земельній ділянці 910 кв.м. загальною житловою площею 58,6 кв.м., та надвірні споруди літню кухню літ. «Б», туалет літ. «В», два льохи літ. « Г, Е », гараж літ. «Д» та огорожу № 1,2.

Рішенням Соснівського райвиконкому м. Черкаси № 263 від 19 квітня 1983 року ОСОБА_5 (попередній власник) дозволено капітальний ремонт частини будинку (літ. А-1), та будівництво кухні, котельні та веранди, а також дозволено знести старі приміщення, добудувати до гаража сарай-літню кухню та знести старі сараї.

Рішенням Соснівського райвиконкому м. Черкаси № 474 від 20 жовтня 1988 року ОСОБА_5 по вул. Василицькій, 3 дозволено узаконити сіни (літ. а) та веранду (літ. аІ).

Відповідно до розяснень, що містяться в п. 12 постанови Пленуму ВСУ від 12.06.1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України» (у редакції, що була чинною на момент спірних правовідносин), спори про поділ майна осіб, які живуть однією сімєю, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають вирішуватися згідно з п. 1 ст. 17 Закону «Про власність», відповідних норм ЦК УРСР та з урахуванням п. 5 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Правила ст.ст. 22, 28, 29 КпШС в цих випадках не застосовуються.

Так, згідно із ч. 1 ст. 17 Закону «Про власність», що був чинним на час виникнення спірних правовідносин, майно, придбане внаслідок спільної праці членів сімї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Частиною 2 ст. 112 ЦК УРСР визначено, що сумісною власністю є спільна власність без визначення часток.

За змістом п. 5 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995 року № 29 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), розглядаючи позови, повязані зі спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є не лише майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст. 16 Закону «Про власність», ст. 22 КпШС України), а й майно, придбане внаслідок спільної праці членів сімї, або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що обєдналися для спільної діяльності, якщо укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (п. 1 ст. 17, ст. 18, п. 2 ст. 17 Закону України «Про власність»), тощо.

Отже, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є обєктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сімї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, внаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, обєднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

У звязку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сімєю, слід установити не лише обставини щодо факту спільного проживання сторін у справі, а й той факт, що спірне майно було придбане сторонами внаслідок спільної праці.

Сам факт перебування у фактичних шлюбних відносинах без установлення ведення спільного господарства, побуту та бюджету не є підставою для визнання права власності на половину майна за кожною зі сторін.

Тільки в разі встановлення цих фактів положення ч. 1 ст. 17 Закону «Про власність» вважається правильно застосованим.

З такого по суті розуміння закону виходив суд касаційної інстанції в наданому для порівняння судовому рішенні від 04.07.2012 року (№6-14503св12).

Така сама по суті позиція висловлена в постанові Судової палати у цивільних справах ВССУ від 18.09.2013 року №6-66цс13.

Отже, для визнання за особою, яка проживала з іншою особою без укладення шлюбу, права власності на частку у спірному майні, набутому до 01.01.2004 року, вона має надати суду належні та допустимі докази про власну участь у набутті цього майна, оскільки сам по собі факт спільного проживання без реєстрації шлюбу, без визначення ступеня її участі не може бути підставою для визнання права власності на половину спірного майна.

Приймаючі до уваги, що житловий будинок літ. «А-1» по вул. Василицька, 3 в м. Черкаси 06 квітня 1989 року був придбаний ОСОБА_2відповідно до договору купівлі продажу, після розірвання шлюбу та належних та допустимих доказів щодо власної участі коштами, працею ОСОБА_1 у придбанні спірного домоволодіння суду не надано, позовні вимоги в даній частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

04 березня 2004 року Черкаським міським відділом реєстрації актів громадського стану м. Черкаси було вдруге зареєстровано шлюб між сторонами, який 28 лютого 2013 року було розірвано за рішенням суду.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно зі ст. 368 ЦК України майно, придбане подружжям в період шлюбу є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором між ними чи законом.

Для визнання майна, придбаного в період шлюбу, об'єктом спільної сумісної власності подружжя немає значення на ім'я кого з подружжя воно оформлене та зареєстроване. Крім того, чоловік та жінка мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, яке їм належить на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до Заяви ОСОБА_2 від 27 лютого 2006 року про передачу у приватну власність присадибної ділянки по вул. Василицькій, 3 в м. Черкаси та рішенням Черкаської міської ради № 2-389 від 21 лютого 2006 року, останньому безоплатно передано у власність земельну ділянку площею 962 кв.м. по вул. Василицькій, 3 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. На підставі даного рішення видано ОСОБА_4 на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ № 648252 від 15 лютого 2007 року.

В подальшому дану земельну ділянку відповідно до ОСОБА_4 на право власності на земельну ділянку Серії ЯМ № 344271; Серії ЯМ № 344272; Серії ЯМ № 344273; Серії ЯМ № 344274 від 23 листопада 2011 року розділено на частки під житлові будівлі та господарські споруди.

Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 453 від 03 квітня 2008 року ОСОБА_2 дозволено будівництво приватного двоповерхового житлового будинку садибного типу та сараю відповідно до проекту на вище зазначеній земельній ділянці.

04 червня 2008 року ОСОБА_2 Інспекцією ДАБК у Черкаській області видано Дозвіл № 289 на виконання будівельних робіт.

Наказом № 403-а від 31 жовтня 2011 року департаменту містобудування виконавчого комітету Черкаської міської ради, надано окремий порядковий вуличний знак № 3/1 житловому будинку (літ.Л-11) по вул. Василицькій.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18 січня 2012 року та Технічного паспорту двоповерховий житловий будинок літ. «Л-2» загальною площею 172 кв.м., погріб літ. К, вигрібна яма літ.11, огорожа № 12,13 по вул. Василицька, 3/1 зареєстровано за ОСОБА_2, інвентаризаційною вартістю 525015 грн.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 531 від 17 квітня 2008 року дозволено ОСОБА_2 переобладнання літньої кухні літ. «Б» в житловий будинок згідно з проектом по вул. Василицькій, 3.

Відповідно до Дозволу № 290 Інспекції ДАБК у Черкаській області на виконання будівельних робіт від 04 червня 2008 року ОСОБА_2 дозволено виконання будівельних робіт з переобладнання літньої кухні літ. «Б» в житловий будинок відповідно до проекту по вул. Василицькій, 3 в м. Черкаси.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18 січня 2012 року ОСОБА_2 являється власником житлового будинку літ. «Б-1» загальною площею 30,3 кв.м. по вул. Василицькій, 3 в м. Черкаси та інвентаризаційною вартістю 32205 грн.

З огляду на Будинкові книги на житловий будинок по вул. Василицькій, 3 в м. Черкаси, встановлено, що в даному будинку прописані з 12 липня 1988 року ОСОБА_2, ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_3 В подальшому ОСОБА_1 26 липня 1997 року виписалась та прописалась повторно 24 липня 1998 року. ОСОБА_3 виписалась 26 липня 1997 року на прописалась повторно 29 грудня 1999 року та 29 вересня 2004 року. ОСОБА_2, виписався 09 квітня 2013 року в звязку з перереєстрацією в житловий буд. № 3/1 по вул. Василицькій, під час розгляду справи в суді.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на той факт, що житловий будинок літ. «Л-2» був побудований за рахунок взятого кредиту (30000 доларів США) сімєю його старшої дочки - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, після чого кошти були передані йому особисто відповідно до договору, суд оцінює критично виходячи з наступного.

З копії договору про надання кредитної лінії від 12 березня 2008 року вбачається, що даний договір укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_8. Відповідно до ч. 2 вказаного договору банк встановив позичальнику кредитну лінію у розмірі 30000 доларів США, цільове використання кредиту споживчі цілі.

Відповідно до заяви ОСОБА_9 даний кредитний договір укладався в інтересах їхньої сімї.

Відповідно до додаткової угоди № 2 до кредитного договору № CrL-SMEF01/006/2008 від 12 березня 2008 року в разі невиконання умов зменшується ліміт кредитної лінії до 20000 дол. США.

Тобто, відповідачем ОСОБА_2 не надано доказів, що ОСОБА_7 12.03.2008 року по кредитному договору надані кошти саме в розмірі 30000 доларів США.

Споживчий кредит кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) фізичним особам на придбання споживчих товарів або послуг у тимчасове користування, під процент, на умовах строковості та платності.

Споживчий кредит, зазвичай, надається для придбання товарів тривалого користування (автомобілі, меблі, складна побутова техніка), на споживчі цілі, на навчання, лікування тощо.

Відповідно до договору від 15 березня 2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_8, ОСОБА_9, по домовленості ОСОБА_8 та ОСОБА_9 передали ОСОБА_2 взяті в банку кошти 30000 доларів США для організації будівництва та всього того, що буде повязане з виконанням будівництва на земельній ділянці по вул. Василицька, 3 в м. Черкаси.

Доказів стосовно даного факту та про те, що саме кредитні кошти були витрачені на будівництво відповідачем в судовому засіданні не надано, документально не підтверджено.

Що стосується спірного автомобіля та причепа, суд приходить до висновку що вони були придбані ОСОБА_2 не під час шлюбу, що підтверджується обліковими картками приватних ТЗ, відповідно до яких 04 лютого 1998 року за ОСОБА_2Ф зареєстровано автомобіль ВАЗ 21013, 1985 року випуску та 09 червня 1989 року - причіп «Бджілка», 1996 року випуску.

Станок деревообробний фрезерний «РWSS-55», станок деревообробний «НС 260 С» придбані сторонами в період шлюбу, та враховуючи що сторони узгодили між собою вартість даних станків яка складає 1500 грн., суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за спільно набуте вказане майно в сумі 750 грн.

Позовні вимоги щодо поділу станка деревообробного «КS 210 LASERCUT» та бетономішалки не підлягають до задоволення, оскільки жодною із сторін не надано суду підтверджуючого документу коли були придбані вказані предмети та їх вартість.

Надувний човен, як пояснив відповідач, пробитий та не підлягає ремонту, оскільки термін його використання закінчився у 2010 році, тому суд вважає, що човен не підлягає поділу, оскільки був використаний під час проживання однією сімєю.

З допиту свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15, які являються сусідами сторін вбачається, що сторони по справі проживали однією сімєю, виховували свою дочку ОСОБА_16, вели спільне господарство, поліпшували свої житлові умови, будували новий двоповерховий будинок, характеризують їх як порядну сімю, яку знають деякі з часу заселення в будинок, а решта протягом тривалого часу. Дані свідки не підтвердили факту, що майно, придбане внаслідок спільної праці членів сімї чи внаслідок спільної праці громадян.

Відповідно до заяви ОСОБА_3, нотаріально завіреної, вбачається, що за період перебування її батьків у зареєстрованих шлюбах, спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, виключно ними спільною працею було спільно набуто (створено) спільне сумісне нерухоме та рухоме майно, яке вказано в позовній заяві. Покази свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 суд оцінює критично, так як з даних показів та заяви обєктивно встановити реальний стан справ не має можливості, зазначені особи являються родичами між собою.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 надала йому доручення на продаж житлового будинку по вул. Василицької, 3 в м. Черкаси, оскільки вона переїжджала до іншої місцевості. Гроші за будинок ОСОБА_2 передав ОСОБА_22 в день укладання доручення.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. №11: «22. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 -72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. 23. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох».

Сторони узгодили між собою, вартість спірних житлових будинків.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки спірне майно житлові будинку літ. «Б-1» та літ. «А-2», земельні ділянки - придбані та набуті сторонами у шлюбі то дане майно згідно з ст.60 Сімейного кодексу, ст. 368 ЦК України є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 69, ч. 1 ст. 71 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, яке ділиться між ними в натурі. Поділ здійснюється за взаємною згодою подружжя, а в разі недосягнення згоди судом.

При цьому, ч. 3 ст. 368 ЦК України передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. У такому разі позивач звільняється від доведення цієї обставини, яка має значення для правильного вирішення справи, а відповідач, якщо заперечує проти цього, має довести протилежне (спростувати матеріально - правову презумпцію).

Положеннями ч. 1 ст. 70 СК України та п. 30 постанови Пленуму регламентовано, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Тобто набуте сторонами в період шлюбу нерухоме майно належить їм на праві спільної власності та підлягає розподілу між ними в рівних частках.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже встановивши, що майно, а саме житлові будинку літ. «Б-1» та літ. «А-2», земельні ділянки, цільове призначення яких для обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд, - було набуто (створено) подружжям за час перебування у шлюбі, що стверджується наявними у матеріалах справи, а тому таке є спільною сумісною власністю подружжя, яке у відповідності до вище наведеного законодавства підлягає поділу шляхом виділення та визнання за сторонами по 1/2 частині кожному.

Оскільки під час шлюбу набуто (створено) житлові будинку літ. «Б-1» та літ. «А-2», то в подружжя виникла спільна сумісна власність, тобто право іншого із подружжя на ? частину. Оскільки для обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд виділена у власність земельна ділянка, то в подружжя, за яким визнається право власності на ? частину, у саме такій частці виникає й право власності на земельну ділянку, необхідну для обслуговування жилих будинків.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 60, 69, 70 Сімейного кодексу України, ст.ст. 325, 368, 372 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на майно та поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- ? частину одноповерхового житлового будинку літ. «Б-1» з гаражем літ. «Д» розташованого за адресою м. Черкаси вул. Василицька, 3, вартістю 20000 грн.;

- ? частину двоповерхового житлового будинку літ. «Л-2» розташованого за адресою вул. Василицька, 3/1 в м. Черкаси, вартістю 250000 грн.;

- ? частину земельної ділянки загальною площею 0,0137 га, розташованої за адресою м. Черкаси вул. Василицька, 3 відповідно до Державного ОСОБА_21 на право власності на земельну ділянку Серії ЯМ № 344273;

- ? частину земельної ділянки загальною площею 0,0093 га, розташованої за адресою м. Черкаси вул. Василицька, 3 відповідно до Державного ОСОБА_21 на право власності на земельну ділянку Серії ЯМ № 344272;

- ? частину земельної ділянки загальною площею 0,0167 га, розташованої за адресою м. Черкаси вул. Василицька, 3 відповідно до Державного ОСОБА_21 на право власності на земельну ділянку Серії ЯМ № 344271.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на:

- ? частину одноповерхового житлового будинку літ. «Б-1» з гаражем літ. «Д» розташованого за адресою м. Черкаси вул. Василицька, 3 вартістю 20000 грн.;

- ? частину двоповерхового житлового будинку літ. «Л-2» розташованого за адресою вул. Василицька, 3/1 в м. Черкаси вартістю 250000 грн.;

- ? частину земельної ділянки загальною площею 0,0137 га, розташованої за адресою м. Черкаси вул. Василицька, 3 відповідно до Державного ОСОБА_21 на право власності на земельну ділянку Серії ЯМ № 344273;

- ? частину земельної ділянки загальною площею 0,0093 га, розташованої за адресою м. Черкаси вул. Василицька, 3 відповідно до Державного ОСОБА_21 на право власності на земельну ділянку Серії ЯМ № 344272;

- ? частину земельної ділянки загальною площею 0,0167 га, розташованої за адресою м. Черкаси вул. Василицька, 3 відповідно до Державного ОСОБА_21 на право власності на земельну ділянку Серії ЯМ № 344271.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за спільно набуте майно в сумі 750 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 1827 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 1827 грн.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: