Справа № 127/2788/15-ц
Провадження № 2/127/2147/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2015 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді Волошина С.В.,

за участю секретаря Тонкопій Ю.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи Реєстраційної служби ВМУЮ ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_4 до Вінницької міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Реєстраційна служба Вінницького міського управління юстиції, про визнання права на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

18.02.2015 року позивач, через свого представника за довіреністю, звернувся до суду з позовом до Вінницької міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Реєстраційна служба Вінницького міського управління юстиції, про визнання за ним, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 20.01.2014 року у м. Вінниці права на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0518 га з кадастровим номером :03:049:0268 за адресою: м. Вінниця, вул. Димчука, 16.

Позов мотивований тим, що 20.01.2014 року померла мати позивача ОСОБА_5, яка до смерті проживала та постійно була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_5 єдиним спадкоємцем є позивач ОСОБА_4, який за заповітом прийняв спадщину після смерті матері шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем прийняття спадщини на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Димчука, 16. При цьому, при оформлені права власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Димчука, 16, позивачу приватним нотаріусом ОСОБА_6, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав ненадання правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку.

Відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку зумовлено тим, що спадкодавцем ОСОБА_5 не набуто право власності у звязку зі смертю, хоча процедуру приватизації земельної ділянки було розпочато нею за життя, що підтверджується рішенням 38 сесії 6 скликання Вінницької міської ради від 28.11.2013 року №1498 та додатком №1 до вказаного рішення.

Тому позивач змушений був звернутися в суд для захисту своїх майнових прав та інтересів.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримала та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на обставини викладені в запереченнях. Додатково суду пояснила, що Вінницька міська рада заперечує проти надання позивачу ОСОБА_4, права на завершення приватизації земельної ділянки, оскільки з поданих позивачем документів вбачається, що він є громадянином ОСОБА_7 Федерації, а відповідно до положень Земельного Кодексу лише громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності.

Представник третьої особи Реєстраційної служби ВМУЮ ОСОБА_3 з приводу вирішення спору поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 є сином ОСОБА_5 (раніше «Мамашук») ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії IV-УР №1095142, виданого міським бюро ЗАГС м. Вінниці 16.04.1963 року, в якому в графі «Мати» зазначено ОСОБА_9 (а.с.4), яка 13.12.2011 року після реєстрації шлюбу з ОСОБА_10 змінила прізвище на «Дробік», прізвище до державної реєстрації шлюбу «Мамашук», що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області №9 від 09.09.2014 року (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 27.01.2014 року серії 1-АМ №276947, ОСОБА_5 померла 20.01.2014 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області складено відповідний актовий запис № 281 (а.с. 6).

Згідно довідки квартального комітету «Зоряний» від 01.08.2014 року спадкодавець ОСОБА_5 на день смерті була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, та станом на час видачі довідки за вищевказаною адресою зареєстрований її син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.41).

З копії паспорту позивача вбачається, що його місце проживання зареєстровано в Україні з 11.06.2013 року, у м. Вінниці, по вул. Димчука 16 (а.с. 14).

При видачі 04.08.2014 року позивачу ОСОБА_11 про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований у м. Вінниці, по вул. Димчука № 16, приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с. 7).

З матеріалів спадкової справи № 4/2014, заведеної щодо майна померлої 20.01.2014 року ОСОБА_5, вбачається, що позивач після смерті ОСОБА_5 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та він є єдиним спадкоємцем, внаслідок чого йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою м. Вінниця, вул. Димчука № 16, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивачу відмовлено, по причині відсутності у спадкодавця, станом на час смерті правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку. (а.с. 39, 125, 138).

Згідно заповіту від 26.03.1996 року, посвідченого нотаріусом Другої Вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_12, ОСОБА_5, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла сину ОСОБА_4 (а.с. 48).

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_4 успадкував після смерті матері ОСОБА_5 спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в м. Вінниці по вул. Димчука, 16, що належав померлій на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Вінницької міської ради 27.12.2012 року (а.с. 7-8).

В судовому засіданні сторонами визнано та не заперечувалась та обставина, що померлою ОСОБА_5, не набуто право власності на спірну земельну ділянку у звязку зі смертю, хоча процедуру приватизації земельної ділянки було розпочато нею за життя, що також підтверджується рішенням 38 сесії 6 скликання Вінницької міської ради від 28.11.2013 року №1498 та додатком №1 до вказаного рішення (а.с. 9-11).

Також, зазначеним рішенням №1498 від 28.11.2013 року, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_5 по вул. Димчука,16 та передано безоплатно у власність земельну ділянку, площею 518 кв.м. (кадастровий номер :03:049:0268) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, згідно з технічною документацією. (а.с. 10).

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Суд при розгляді справи також враховує роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/13 ( п. 3.5), згідно яких, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч.3 ст. 116 ЗК).

Згідно вказаного роз'яснення визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Суд не бере до уваги твердження представника відповідача, наведені в письмових запереченнях проти позовних вимог, про неможливість надання права позивачу на завершення приватизації земельної ділянки, оскільки з поданих ним документів вбачається, що він є громадянином ОСОБА_7 Федерації, а відповідно до положень Земельного Кодексу, лише громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності з таких підстав.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 15 ОСОБА_13 спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16.05.2013 року № 24-754/0/4-13, земельним законодавством дозволено іноземним громадянам та особам без громадянства набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності (частина друга статті 81 ЗК України).

Іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки у випадку: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.

Пунктом 16 зазначеного вище листа розяснено, що у міжнародних договорах, нормативних актах України поняття «обсяг прав, пов'язаних із спадкуванням» охоплює не тільки право на спадкування майна, але і право на укладання і скасування заповіту на майно, що знаходиться на території іншої договірної країни (а також спадкові права, що можуть бути здійснені у майбутньому). Окрім того, у законодавстві України зазначено, що права іноземців щодо спадщини виникають на тих самих підставах, що і в громадян України, і спадщина переходить до спадкоємців незалежно від громадянства. Принцип зрівняння у правах є основою національного режиму та визначає головні аспекти здатності іноземців мати права, що виникають при спадкуванні. Суть спадкових прав залишається незмінною як у випадку набуття їх іноземцями, так і у випадку набуття громадянами України. Об'єкт також залишається незмінним - спадщина (сукупність суб'єктивних прав та обов'язків спадкодавця). Таким чином, іноземці (особи без громадянства) здійснюють свої спадкові права на території України нарівні з громадянами України.

Чинні ЦК, ЦПК, розділ Х Закону України «Про міжнародне приватне право» регулюють особливості спадкування за участю іноземного елемента.

Статтею 70 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що з урахуванням положень статті 71, 72 цього Закону спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був. Вибір права спадкодавцем буде недійсним, якщо після складання заповіту його громадянство змінилося.

Згідно зі статтею 71 цього Закону спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.

Як встановлено судом, за життя спадкодавця було ухвалено рішення компетентного органу про передачу ОСОБА_5, по вул. Димчука, 16 в м. Вінниці, безоплатно у власність земельної ділянки площею 518 кв.м., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виготовлено технічну документацію на земельну ділянки, визначено її межі в натурі, погоджено із суміжними землевласниками та землекористувачами, однак правовстановлюючий документ на земельну ділянку спадкодавець не отримала, та відповідно не була проведена первинна реєстрації права власності.

Також, судом встановлено, що право на завершення процедури приватизації та отримання земельної ділянки у власність, яке належало померлій є майновим правом та на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті, а тому в порядку спадкування переходить до спадкоємця за заповітом ОСОБА_4

Згідно листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку».

За таких обставин, суд вважає, що позивач прийнявши спадщину після смерті матері набув право на спадкування усіх прав та обов'язків, що належали їй, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, зясувавши усі обставини у справі, які складають правову підставу позову, суд вважає, що позивач прийняв спадщину, спору відносно спадкового майна немає, а тому його позовні вимоги про визнання в порядку спадкування за заповітом права на завершення приватизації та одержання свідоцтва про право власності на земельну ділянку, є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись, ОСОБА_13 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/13, ОСОБА_13 спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16.05.2013 року № 24-754/0/4-13, ст.ст. 70, 71, 72 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 81, 116, 125 ЗК України, ст.ст. 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_4, громадянином ОСОБА_7 Федерації, ІНФОРМАЦІЯ_5, номер облікової картки платника податків та інших платежів НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 20.01.2014 року у м. Вінниці, право на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0518 га з кадастровим номером: :03:049:0268, за адресою: м. Вінниця, вул. Димчука, 16.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: