Номер провадження: 22-ц/785/4036/15
Головуючий у першій інстанції Пепеляшков О. С.
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова В.О., Громіка Р.Д.

При секретарі: Решетник М.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 16 березня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит" до ОСОБА_2 про стягнення боргу зі спадкоємця, звернення стягнення на нерухоме майно, за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит" про визнання недійсним кредитного та іпотечного договорів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.03.2014р., залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.09.2014р., позов ПАТ "Банк"Фінанси та Кредит" задоволено частково. У рахунок погашення заборгованості в розмірі 728 478,29 грн. за кредитним договором від 28.12.2006р. №к-2124/л звернуто стягнення на ? частину квартири АДРЕСА_1, житловою площею 46,2 кв.м., загальною площею 64,6 кв.м., яка належала за життя ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 27.08.2003р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гончаровою С.Ю. за №5249. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

В березні 2015р. до суду із заявою про роз'яснення рішення звернувся ОСОБА_2, який просив вказати, яку саме суму заборгованості він має сплатити.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16.03.2015р. зазначену заяву залишено без задоволення.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаючи ухвалу суду необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою роз'яснити рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18.03.2014р., а саме: вказати яку суму він має погасити ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" для добровільного виконання рішення суду з урахуванням висновків судів першої та касаційної інстанції щодо його відповідальності в межах суми 216 500 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що рішення є зрозумілим та роз'яснення не потребує, оскільки резолютивна частина не містить зазначення суми, яка має бути стягнута з відповідача на користь позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до ст. 221 ЦНПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Пленум Верховного Суду України у п.21 постанови №14 від 18 грудня 2009р. "Про судове рішення у цивільній справі", роз'яснив, що відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення, а не ухвали, можливо тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначається, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам, викладеним у п. 13 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України. З резолютивній частині рішення не зрозуміло, яку суму заборгованості відповідач має сплатити Банку для добровільного виконання рішення суду 216 500 (вартість -1/2 частини квартири) або іншу суму. Крім того, задовольняючи частково позов Банку, судом першої інстанції не зазначено початкову ціну спадкового майна для його подальшої реалізації, не зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться відомості щодо вартості майна, отриманого позивачем у спадщину.

З наведеного випливає, що заявник під виглядом роз'яснення рішення фактично порушує питання про внесення в рішення суду нових даних, тому суд першої інстанції законно й обгрунтовано відмовив у задоволенні заяви.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, що у відповідності до положень п.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області: В.Ф. Парапан

Р.Д.Громік

В.О.Панасенков