1Справа № 335/2183/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Апаллонової Ю.В.

при секретарі Кудряшовій Ю.І.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк Надра, третя особа Запорізький державний медичний університет про зобовязання виконати платіж, стягнення пені та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ Надра, третя особа ЗДМУ про зобовязання виконати платіж, стягнення пені та моральної шкоди.

У позові зазначала, що 15 серпня 2011 року між ОСОБА_4 та Запорізьким державним медичним університетом укладено Договір № 9155 про навчання, відповідно до якого Третя особа взяла на себе зобов'язання надати освітні послуги, а саме здійснити навчання Позивача за спеціальністю лікувальна справа за її рахунок.

Згідно із п. 4.3., п.4.5. Договору № 9155 від 15.08.2011 року Позивач повинна вносити оплату за навчання безготівково на розрахунковий рахунок Університету кожного семестру. Оплата за навчання за весняний семестр здійснюється до 01 лютого відповідного поточного навчального року. 27 січня 2015 року, на виконання умов Договору № 9155 від 15.08.2011року, Позивач звернулась до каси Відділення № НОМЕР_1 Комерційний Банк Надра, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 27 та скористалась послугами Відповідача щодо перерахування коштів у сумі 8 750 грн. на користь Третьої особи як оплату за навчання.

Касиром Відповідача були прийняті від Позивача готівкові грошові кошти у сумі 8 750 грн., які призначались для сплати вартості навчання, а також готівкові кошти у розмірі 43, 75 грн. за сплату комісії за переказ банком платежу.

Приблизно через місяць після викладених обставин Позивача викликали до деканату Університету та повідомили, що вона не сплатила за навчання. Після з'ясування обставин виявилось, що Відповідач, через касу якого, Позивач здійснювала оплату, не перерахував грошові кошти на розрахунковий рахунок Третьої особи. 24.02.2015 року Позивач звернулась до Відповідача із заявою про повернення суми у розмірі 8750 грн., але станом на сьогодні їй не надано жодного роз'яснення з боку Відповідача та гроші не повернуті.

Зазначаючи про те, що Відповідач взяв на себе зобов'язання щодо переказ грошових коштів на користь Третьої особи, але не виконав свій обов'язок, тобто надаючи послуги проведення розрахункових операцій допустив недолік у вигляді невиконання грошового переказу і порушення строків для його виконання, крім обов'язку виконати послугу з переказу коштів також повинен сплатити пеню. Як вбачається з офіційного сайту ПАТ Комерційний Банк Надра, Постановою Прав лінії НБУ № 83 від 05.02.2015 року Відповідача визнано неплатоспроможнім та введено тимчасову адміністрацію з 06.02.2015 року.

Таким чином, з Відповідача підлягає стягненню пеня за період з 28.01.2015 року по 04.02.201 року у розмірі 70 грн. = (8 750 грн. х 0,1 х 8): 100.

Крім того, зазначала, що з вини Відповідача Позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає в її переживаннях та побоюваннях, що вона може бути відрахована з університету за несвоєчасну сплату за навчання. Сума у розмірі 8 750 грн. є значною сумою для Позивача та її родини, яку на теперішній час вона повинна сплатити за навчання. Не проведення та фактичне привласнення грошей, які були внесені Позивачем за навчання, примушує її та її родину принижуватись, просячи у близьких та друзів позичити гроші. Змінився звичайний склад життя Позивача. Також, ситуація, що склалась з вини Відповідача примушує Позивача витрачати багато часу та душевних сил на поновлення її порушеного права, що може негативно відобразитись на навчанні, адже замість того, щоб зосередитись на ньому на передодні сесії, вона вимушена відволікатись, звертаючись до Відповідача, до суду, до міліції тощо. Позивач постійно знаходиться у пригніченому стресовому стані, що відображається на її родині, друзях, одногрупниках, викладачах у вигляді псування стосунків.

Посилаючись на наведене, просила суд зобовязати ПАТ КБ Надра виконати в натурі обовязок по перерахуванню суми 8750 грн. на рахунок отримувача Запорізький державний медичний університет відповідно до квитанції у строк не пізніше наступного робочого дня з моменту набрання законної сили рішенням суду, стягнути з ПАТ КБ Надра на користь ОСОБА_4 пеню за період з 28.01.2015 року по 04.02.2015 року у розмірі 70 грн., стягнути з ПАТ КБ Надра моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

У судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позову та просить його задовольнити на підставах викладених у позові.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечує, надав письмові заперечення, зазначає, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.02.2015 №26 в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк Надра з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці. Позивач є кредитором банку, а його вимоги щодо зобов'язання банку здійснити переказ є кредиторськими, відповідно до ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Крім того вимоги позивача, як кредитора, не підлягають задоволенню під час дії тимчасової адміністрації згідно статті 36 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, позивач взагалі не має права вимагати нарахування та виплати будь-якої неустойки або інших штрафних санкцій під час запровадження у банку тимчасової адміністрації. Відносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, норми якого не передбачають відповідальності у вигляді відшкодування моральної шкоди. Також відповідальності у вигляді відшкодування моральної шкоди не передбачено нормами Глави 51 Цивільного кодексу України, які встановлюють загальні положення про відповідальність за невиконання договірних зобов'язань, а відтак просить у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи позов ОСОБА_4 підтримала та просить задовольнити, посилаючись на ті обставини, що з вини відповідача на рахунок Університету не було перераховано кошти за навчання більше ніж 100 студентів, чим також третій особі завдано моральної шкоди у вигляді приниження ділової репутації.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини.

15 серпня 2011 року між ОСОБА_4 та Запорізьким державним медичним університетом укладено Договір № 9155 про навчання, відповідно до якого Третя особа взяла на себе зобов'язання надати освітні послуги, а саме здійснити навчання Позивача за спеціальністю лікувальна справа за її рахунок.(а.с. 4)

Згідно із п. 4.3., п.4.5. Договору № 9155 від 15.08.2011 року Позивач повинна вносити оплату за навчання безготівково на розрахунковий рахунок Університету кожного семестру. Оплата за навчання за весняний семестр здійснюється до 01 лютого відповідного поточного навчального року.(а.с.4-5).

27 січня 2015 року, на виконання умов Договору № 9155 від 15.08.201 1 року, Позивач звернулась до каси Відділення № НОМЕР_1 Комерційний Банк Надра, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 27 та скористалась послугами Відповідача щодо перерахування коштів у сумі 8 750 грн. на користь Третьої особи як оплату за навчання.

Касиром Відповідача були прийняті від Позивача готівкові грошові кошти у сумі 8 750 грн., які призначались для сплати вартості навчання, а також готівкові кошти у розмірі 43,75 грн. за сплату комісії за переказ банком платежу, що підтверджується квитанцією № к111/К/5 від 27.01.2015 року.(а.с.6).

Відповідач, через касу якого, Позивач здійснювала оплату, не перерахував грошові кошти на розрахунковий рахунок Третьої особи, що підтверджується Довідкою № 70 від 10.03.2015 року (а.с.8).

24.02.2015 року Позивач звернулась до Відповідача із заявою про повернення суми у розмірі 8750 грн., але їй не надано жодного роз'яснення з боку Відповідача та гроші не повернуті.(а.с.7).

Відповідно до п. 8 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затверджено Постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року за № 174, банк під час здійснення касових операцій має забезпечувати, зокрема, своєчасне повне оприбутковування готівкою національної та іноземної валюти, що надійшла до каси банку, та її зарахування на зазначені клієнтом рахунки згідно з вимогами нормативно-правових актів.

Статтею 8 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні передбачено що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку. За порушення строків встановлених пунктами 8.1 та 8.2 цієї статті, банк, що обслуговує платника, несе відповідальність передбачену цим Законом.

Як зазначено у ст. 16 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні для документів на переказ відносяться розрахункові документи, документи на переказ готівки міжбанківські розрахункові документи, клірингові вимоги та інші документи, що використовують в платіжних системах для ініціювання переказу.

Таким чином, квитанція № k111/К/5 від 27.01.2015 року відноситься до документів на переказ і сума у розмірі 8 750 грн. мала бути переказана отримувачу - Третій особі у строк, передбачений ст. Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні. Переказ вважається завершений з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (ст. 30 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні).

Відповідно до ст. 32 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні банк що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

Судом встановлено, що ПАТ КБ Надра взяв на себе зобов'язання щодо переказу грошових коштів ОСОБА_4 на користь Третьої особи - Запорізького державного медичного університету, але не виконав свій обов'язок, тобто надаючи послуги проведення розрахункових операцій допустив недолік у вигляді невиконання грошового переказу і порушення строків для його виконання.

Разом із тим, на виконання постанови Правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року №83 Про віднесення Публічного акціонерного товариства Комерційний банк НАДРА до категорії неплатоспроможних, керуючись пунктом 2 частини 5 статті 12 та статтею 34 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.02.2015 №26 в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк НАДРА з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "Надра" призначено ОСОБА_5 (а.с.20)

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб":

-з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення;

- на період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку;

- під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;

5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не поширюється на зобов'язання банку щодо, виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Також обмеження не стосується здійснення операцій з переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки, починаючи з наступного дня після запровадження процедури тимчасової адміністрації.

Згідно статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно статті 510 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України визначаються Законом України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні.

Відповідно до статті 32.3. Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, ОСОБА_6 зобов'язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 цього Закону.

Сторонами не заперечується, що ОСОБА_4 не є вкладником ОСОБА_6, а її платіж не є банківським вкладом. Платіж внесено ОСОБА_4 - 27.01.2015 року, до введення тимчасової адміністрації у банку, ОСОБА_4 є кредитором банку, а тому обмеження передбачені ст. 36 Закону розповсюджуються на правовідносини сторін, а її вимоги щодо зобов'язання банку здійснити переказ є кредиторськими.

Отже, відповідно до ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вимоги позивача, як кредитора, не підлягають задоволенню під час дії тимчасової адміністрації.

Враховуючи те, що стосовно ПАТ КБ Надра запроваджена тимчасова адміністрація та здійснюються необхідні заходи Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації, Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальним, всі інші закони України можуть застосовуватись до правовідносин з банком лише в тій частині, що не суперечить.

Зважаючи на вищезазначене та дію спеціального закону, позовні вимоги ОСОБА_4 у обраний нею спосіб шляхом зобовязання виконати обовязок по перерахуванню коштів на рахунок отримувача не пізніше наступного дня після набрання законної сили рішенням суду, задоволенню не підлягають, однак згідно до положень ст. 45 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Згідно до ст. 52 вказаного Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 6) вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності). Отже, ОСОБА_4 не позбавлена права, як кредитор ОСОБА_6, в порядку ст. 45 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" заявити свої вимоги до ОСОБА_6 та така заява буде задовольнятися відповідно до вимог Закону, в порядку встановленому ст.52 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім того, щодо вимог ОСОБА_4 про стягнення пені з ПАТ КБ Надра у розмірі 70 грн., то згідно до ст. 36 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб з дня призначення уповноваженої особи Фонду під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема: нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку, а відтак враховуючи дію до правовідносин сторін спеціального Закону, вказані вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо вимог ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди у розмірі 2000 грн., то суд приходить до наступних висновків.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених статтями законодавством, яким встановлено відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, що підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів" чи інших законів, якими врегульовано такі зобов'язання і передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

За ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, норми якого не передбачають відповідальності у вигляді відшкодування моральної шкоди, в разі порушення його умов, як не передбачено таке відшкодування й законодавством щодо банківської діяльності, главою 51 ЦК України та Законом України "Про захист прав споживачів".

Відповідно ст.23 ЦК України, яка лише встановлює право на відшкодування моральної шкоди, не підлягає застосуванню до правовідносин сторін, оскільки підстави для її відшкодування у спірних правовідносинах відсутні.

Отже, відсутні правові підстави для відшкодування моральної шкоди, а тому у задоволенні цих вимог цих вимог суд відмовляє.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільнено від сплати судового збору, а згідно по п. 7 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір ОСОБА_4 звільнена від сплати судового збору, а відтак, обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,4,10,11,57-61,212-215,218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк Надра, третя особа Запорізький державний медичний університет про зобовязання виконати платіж, стягнення пені та моральної шкоди, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Апаллонова Ю.В.