У Х В А Л А

Іменем України

"23" липня 2015 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Ванівський Ю.М. розглянувши заяву відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним - ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову у цивільній справі за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 віталійовича про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», з участю третьої особи: ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним ,-

в с т а н о в и в :

У провадженні суду перебуває вище вказана цивільна справа.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним - ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на нежитлові приміщення першого поверху: від 20 «а» - 1 по 20 «а» - 12 загальною площею 188 кв.м по вул. Академіка Гнатюка, 15 у м. Львові, що належить їй на праві власності. Дане приміщення перебуває у іпотеці. Заява обґрунтована тим, що заявнику стало відомо, що ПАТ «Універсал Банк» вживає активних дієвих заходів, спрямованих на пошуки покупців для відчуження без її згоди іпотечного майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Дослідивши подану заяву, оглянувши матеріали справи, вважаю за необхідне у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, оскільки обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 не підтверджено жодними доказами.

Враховуючи, що заявником не підтверджено обставин, якими вона обґрунтовує свою вимогу, не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову у заявлений спосіб може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

З урахуванням вище викладеного, керуючись ст.ст. 151 -153 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним - ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову у цивільній справі за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 віталійовича про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», з участю третьої особи: ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Згідно абзацу 3 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», за змістом ст. 293 ЦПК України, ухвали про відмову у забезпеченні позову окремо від рішення суду в апеляційному порядку оскарженню не підлягають.

Суддя Ванівський Ю.М.