Ухвала

ІМЕнЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

Журавель В.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 2 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 4 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої злочином,

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 7 січня 2011 року приблизно о 2 год. ОСОБА_3, будучи у стані алкогольного сп'яніння, проник у приміщення посту безпеки чергового по переїзду 62 км АДРЕСА_1, де вона працювала, та наніс їй удари по голові, шиї, рукам та ногам.

За даним фактом було порушено кримінальну справу та відповідно до висновку експерта судово-медичного огляду № 14 від 10 лютого 2011 року підтверджено факт того, що їй нанесені легкі тілесні ушкодження із короткочасним розладом здоров'я.

Враховуючи наведені обставини, просила стягнути з ОСОБА_3 майнову шкоду у сумі 940 грн, моральну шкоду у розмірі 100 000 грн, завдану злочином.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 2 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на її користь майнову шкоду в сумі 940 грн, моральну шкоду у розмірі 2 тис. грн.

У задоволенні решти позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 4 березня 2015 року рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 2 грудня 2014 року змінено.

Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої злочином, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 10 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення її позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Крім того, у скарзі заявник просить про поновлення строку касаційного оскарження, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Відповідно до вимог ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Так як зі змісту заявленного клопотання та матеріалів касаційної скарги вбачається, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та рішення місцевого суду з урахуванням змін, внесених рішенням апеляційного суду, вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішень судів попередніх інстанцій.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди правильно застосували правові норми та ухвалили правильні по суті рішення, підстав для скасування яких не вбачається.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, із висновком якого фактично погодився апеляційний суд, правильно застосувавши положення ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, враховуючи роз'яснення, що надані судом у постановах Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» та від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», та те, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 4 березня 2014 року закрито кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 за нереабілітуючими підставами - у зв'язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, а також на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені, виходив із доведеності позивачем факту завдання шкоди злочином, вчиненим відповідачем.

Збільшуючи розмір стягнутої моральної шкоди, апеляційний суд керувався засадами розумності і справедливості та, при цьому, врахував характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілої, істотність вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини у справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Доводи заявника зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 2 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 4 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої злочином.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої злочином.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Журавель