Справа № 263/4867/15-ц
Провадження № 2/263/1759/2015 Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2015 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., за участю прокурора Баглікової Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Орган опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради,
У судове засідання позивачка не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, про підтримку позовних вимог, з проханням про їх задоволення в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву про визнання позовних вимог та з проханням про розгляд справи у його відсутність.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Органу опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради та висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
Прокурор в судовому засідання не заперечувала проти позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 29.11.1999 року народилась ОСОБА_3, батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
14.04.2003 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області було видане свідоцтво про розірвання шлюбу.
Згідно довідки №783 від 04.03.2015 року, виданої ККП «КК Західна», ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_3 мешкає за адресою: АДРЕСА_1
У відповідності до акту відвідування на дому, складеного 13.03.2015 року класним керівником ОСОБА_3 та підписаного членами батьківського комітету, ОСОБА_3 разом з матір'ю ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1, стан житла задовільний. Матір приділяє багато уваги вихованню та оздоровленню дитини, батько ані матеріальної, ані моральної участі у вихованні дитини не приймає.
Згідно довідки-характеристики ДІМ Жовтневого РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області від 25.03.2015 року ОСОБА_2, 1966 року народження, за місцем мешкання характеризується з негативного боку, зловживає спиртними напоями, з сусідами ніяких відносин не підтримує, а підтримує відносини з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя та схильними до здійснення правопорушень та злочинів. Крім того ОСОБА_2 неодноразово мав привіди до Жовтневого РВ за порушення громадського порядку та притягувався до кримінальної відповідальності за незаконне зберігання зброї та ухилення від сплати аліментів, що також підтверджується копією вироку Апеляційного суду Донецької області від 08.11.2013 року, яким ОСОБА_2 засуджено за здійснення злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, та довідкою Жовтневого ВДВС ММУЮ від 31.03.2015 року, згідно якої заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 станом на 31.03.2015 року складає 57 202,37 грн.
Аналогічні вищезазначені факти викладені у висновку Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 19.07.2015 року, відповідно до якого орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 Крім того сам ОСОБА_2 підтвердив, що колишню дружину та доньку бачив більш ніж тринадцять років потому.
Згідно ч.ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Згідно з п. 15,16 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд вважає доведеним, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню, оскільки відповідач самоусунувся від виконання своїх обов'язків по відношенню до неповнолітньої доньки, взагалі не проявляє до неї турботи, байдуже ставиться до виховання, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду та лікування, тому необхідно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, як такого, що не виконує свої батьківські обов'язки.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 155, 164 Сімейного Кодексу України, постановою №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 10, 11, 57-60, 174, 197, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Орган опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради, задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, 1966 року народження, відносно неповнолітньої доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів від дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя. Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні при проголошені судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів від дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н.В. Хараджа