Справа № 2-9763/11
Провадження № 6/761/545/2015
У Х В А Л А

Іменем України

28 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Головного управління по м. Києву та Київській області Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - Боржник), в особі свого представника, 03 червня 2015 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про розстрочку виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Головного управління по м. Києву та Київській області Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - Стягувач) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2013 року, із нього на користь Стягувача стягнуто кошти у розмірі 236 929 грн. 15 коп. Вказує, що судове рішення набрало законної сили і, що Відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 29 жовтня 2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного судового рішення. Оскільки через скрутне матеріальне становище, пов'язане з тим, що за основним місцем роботи, де він є керівником господарюючого суб'єкта, останнє господарської діяльності не здійснює, крім того, у нього на утриманні знаходиться хвора мати-пенсіонерка, яка потребує постійного догляду, у березні місяці 2015 року помер його батько, він невзмозі погасити вказану суму боргу, просив суд ухвалити судове рішення, яким розстрочити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2013 року по сплаті заборгованості у сумі 236 929 грн. 15 коп. на 36 місяців, шляхом сплати рівними платежами, зокрема, у розмірі 6 581 грн. 36 коп., щомісячно, починаючи з дати ухвалення судового рішення за даною заявою.

В ході судового розгляду справи, 27 липня 2015 року, представник Боржника на адресу суду подав заяву про уточнення вимог, згідно якої просив суд ухвалити судове рішення, яким розстрочити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва по сплаті залишку заборгованості у сумі 149 534 грн. 77 коп. на 16 місяців, шляхом сплати рівними платежами, зокрема, у розмірі 9 345 грн. 93 коп., щомісячно, починаючи з дати ухвалення судового рішення за даною заявою.

У судовому засіданні Боржник та його представник заяву підтримали. Просили суд заяву задовольнити.

Представники Стягувача у судовому засіданні заперечували щодо задоволення заяви, обґрунтовуючи власну правову позицію тим, що заява є необґрунтованою, оскільки, на їх думку, згідно діючого законодавства, розстрочка виконання рішення можлива у виняткових випадках і, що підстави, викладені у заяві Боржника, до таких не відносяться, у зв'язку з чим просили у задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши пояснення Боржника та його представника, представників Стягувача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом статті 373 Цивільного процесуального кодексу України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони, суд який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, 05 серпня 2013 року, Шевченківським районним судом м. Києва було ухвалено рішення про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Головного управління по м. Києву та Київській області Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» коштів у розмірі 236 929 грн. 15 коп. та судові витрати, пов'язані із розглядом справи у розмірі 1 820 грн.

Рішення набрало законної сили (а.с. 216-220, том І).

Судом встановлено, що 29 жовтня 2014 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного судового рішення, згідно виконавчого листа № 2-9763/11, виданого Шевченківським районним судом м. Києва від 19 грудня 2013 року (а.с. 240, том І).

Як вбачається із матеріалів справи, за інформацією Стягувача, за період із 05 серпня 2013 року (дати ухвалення рішення) і по 09 липня 2015 року, Боржником сплачено кошти у розмірі 87 394 грн. 38 коп., тим самим, залишок заборгованості на даний час складає суму 149 533 грн. 77 коп. (а.с. 32, том ІІ).

Із матеріалів справи також вбачається, що на утриманні Боржника перебуває його хвора мати-пенсіонерка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з якою він проживає за місцем її мешкання та приймає участь у витратах, пов'язаних з оплатою за житлово-комунальні послуги та здійснює за нею догляд, оскільки мати Боржника перебуває на «Д» обліку з приводу захворювання очей і яка потребує постійного догляду. Крім того, за основним місцем роботи Боржника, у зв'язку із економічною кризою, господарська діяльність ТОВ «МС Інтертеймент ЛТД» не здійснюється з листопада 2013 року (а.с. 237, 241-250). Крім того, згідно свідоцтва про смерть, 07 березня 2015 року, помер батько Боржника (а.с. 242). Під час розгляду заяви, встановлено, що Стягувачеві було відомо про хворобу батька Боржника, у зв'язку з чим, виконавчий документ, отриманий у грудні 2013 року, до виконання був пред'явлений лише у жовтні 2014 року. Разом з тим, в свою чергу, представники Стягувача вважають, що подавши вказану заяву, Боржник діє недобросовісно та намагається уникнути цивільно-правової відповідальності за рішенням суду, оскільки в рахунок погашення заборгованості, Боржник не реалізував заставлений автомобіль, хоча мав таку можливість.

При цьому із наданих Боржником доказів не вбачається, по-перше, з якого часу його мати-пенсіонерка отримує пенсію, по-друге, з якого часу вона перебуває на обліку з приводу захворювання очей. Крім того, витрати, пов'язані із оплатою житлово-комунальних послуг не є винятковими обставинами, які утруднюють виконання рішення суду. Крім того, судом також приймається до уваги та обставина, що, отримавши виконавчий лист 19 грудня 2013 року, Стягувач пред'явив його до виконання лише у жовтні 2014 року, мотивуючи свої дії інформацією про хворобу батька Боржника, про яку Стягувачу було відомо. Разом з тим, оскільки розстрочка - це спосіб виконання зобов'язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед та оскільки при виконанні судового рішення між Стягувачем та Боржником згоди з приводу порядку виплати грошових сум за виконавчим документом не досягнуто, обставини, наведені Боржником не є винятковими обставинами, які в силу положень статті 373 Цивільного процесуального кодексу України, утруднюють виконання рішення суду, суд знаходить заяву необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, керуючись статтею 373 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Головного управління по м. Києву та Київській області Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - в і д м о в и т и.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення апеляційної скарги, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо вона не буде скасована.

СУДДЯ :