Справа №591/7993/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Шершак М. І.
Номер провадження 22-ц/788/857/15 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», приватного нотаріуса Рибалка Клавдії Дмитрівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання договору недійсним, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

Вказане рішення суду представник позивача оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на неповне з'ясування та неправильне встановлення судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про задоволення апеляційної скарги, пояснення представника відповідачів ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Сотника Ю.В. про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 січня 2007 року позивач ОСОБА_3 видала на ім'я відповідача ОСОБА_5 нотаріально посвідчену довіреність зі строком дії до 31 січня 2017 року, якою уповноважила останнього вчиняти від її імені правочини щодо розпорядження всім її майном, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, зокрема, договори купівлі-продажу, міни, застави, іпотеки, договори про розподіл майна, угоди про визначення часток, передавати майно в користування (оренду), приймати майно в дар та будь-які інші договори, на її розсуд, проводити розрахунки по укладених договорах, отримувати належні їй гроші, а також вчиняти інші дії, передбачені цією довіреністю. Вказана довіреність того ж дня була внесена до Єдиного реєстру довіреностей (а.с.7, 8).

Діючи в межах відповідних повноважень, а також від себе особисто ОСОБА_5 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу квартири від 09 листопада 2007 року продав належну йому та матері, позивачці по справі, на праві приватної спільної часткової власності квартиру АДРЕСА_1 за ціною 277 750,00 грн. (а.с.104).

Також діючи в інтересах ОСОБА_3 відповідач ОСОБА_5 на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу від 28 грудня 2007 року придбав у власність для неї житловий будинок по АДРЕСА_3 вартістю 1 717 000,00 грн. та земельну ділянку, що знаходиться при житловому будинку по АДРЕСА_3 на території Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області, площею 0,0383 га від загальної площі 0,0802 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, за ціною 38 625,00 грн. (а.с.20, 21, 22, 23, 56, 57), для чого того ж дня, тобто 28 грудня 2007 року, він отримав кредит в ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», у розмірі 291 659,12 швейцарських франків зі сплатою 4,49% річних, строком до 28 грудня 2031 року, уклавши від свого імені кредитний договір № ML-C00/395/2007 від 28 грудня 2007 року та додатковий договір до нього за № ML-C00/395/2007/CHF від 28 грудня 2007 року (а.с.72-76, 77).

Як вбачається із заяви продавця вказаного нерухомого майна ОСОБА_8 від 28 грудня 2007 року, справжність підпису якого посвідчена нотаріусом, станом на той період він вже отримав повний розрахунок за куплений у нього жилий будинок і будь-яких матеріальних претензій щодо цього до покупця не має (а.с.58).

Для забезпечення повного і своєчасного виконання ОСОБА_5 зобов'язань за цим кредитним договором 28 грудня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3, від імені якої діяв ОСОБА_5, було укладено договір іпотеки № РML-C00/395/2007 (майнова порука), за яким позивачка ОСОБА_3 передала в іпотеку банку належне їй на підставі договорів купівлі-продажу від 28 грудня 2007 року нерухоме майно (житловий будинок і земельну ділянку), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 на території Червоненської сільської ради, Сумського району, Сумської області (а.с.60-61), а 12 лютого 2008 року сторони відповідним договором внесли зміни до договору іпотеки № РML-C00/395/2007 від 28 грудня 2007 року, а саме: в частину «Визначення термінів», «Предмет іпотеки» та пункт 3.1 статті 3 «Предмет іпотеки», виклавши їх в наступній редакції: предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, житловий будинок під номером АДРЕСА_3, який належить іпотекодавцю на праві власності та був придбаний нею згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д. 28 грудня 2007 року за № 7413 та зареєстрованим в КП «Сумське міське БТІ» 11 січня 2008 року за № 16826. Зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17330805, виданий КП «Сумське міське БТІ» 11 січня 2008 року за № 21504299. Абзац перший п.3.2 ст.3 договору сторони виклали в новій редакції: житловий будинок під літерою «А» - бл. об. цеглою, житлова площа якого 99,7 кв.м, загальна площа 198,3 кв.м та така надвірна будівля: огорожа - бетонна. Згідно з витягом № 17330961 з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим КП «Сумське міське БТІ» 11 січня 2008 року за № 21504299, загальна вартість квартири становить 342 865,00 грн. (а.с.62).

Як приклад щодо дотримання зобов'язання про набуття позивачкою у майбутньому права власності на нерухоме майно, а саме: на земельну ділянку, яка на момент укладення договору іпотеки ще не була її власністю, можна вважати виданий 24 квітня 2008 року на ім'я позивачки ОСОБА_3 державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0383 га, розташованої на території Червоненської сільської ради Сумського району, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських споруд (а.с.81).

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2010 року, яке оскаржується в апеляційному порядку, задоволено позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» та звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок та земельну ділянку при ньому, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 і належить ОСОБА_3 на праві власності, для погашення загальної заборгованості ОСОБА_5 перед ПАТ «ОТП Банк» по кредитному договору № ML-C00/395/2007 від 28 грудня 2007 року, а саме: заборгованість за наданим кредитом у розмірі 2021643 грн. 51 коп., що складає еквівалент 288896,97 швейцарських франків; заборгованість за відсотками в розмірі 104786 грн. 05 коп., що складає еквівалент 14974,14 швейцарських франків; пеню за несвоєчасне повернення суми кредиту та несвоєчасну сплату відсотків в розмірі 51167 грн. 99 коп. (а.с.9-10).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки недійсним, суд першої інстанції послався на його необґрунтованість із заявлених підстав, вказавши, що позивач не довела, що оскарженим договором були порушені її права та законні інтереси.

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується, виходячи з наступного.

Як на підставу недійсності договору іпотеки позивач послалась на те, що при укладенні цього правочину її представник ОСОБА_5 фактично вчинив його у своїх інтересах (ч.3 ст.238 ЦК України), так як передав в іпотеку банку майно довірителя ОСОБА_3 для забезпечення виконання взятого ним перед банком зобов'язання щодо повернення кредиту без належного оформлення на це повноважень.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, вчинення відповідачем ОСОБА_5 певних юридичних дій, від імені та за рахунок позивача ОСОБА_3, в тому числі і укладення правочинів щодо розпорядження її майном, зокрема, договорів купівлі-продажу, міни, застави, іпотеки і таке інше передбачено договором доручення, який діє до цього часу, з приводу чого позивач 31 січня 2007 року видала вказаному відповідачу довіреність, яка була посвідчена нотаріусом (а.с.7).

Отже, отримавши в кредит на своє ім'я грошові кошти для придбання для позивача нерухомого майна, а саме: житлового будинку загальною площею 198,3 кв.м, жилою площею 99,7 кв.м та земельної ділянки площею 383 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.72-76), відповідач ОСОБА_5, діючи від імені та за рахунок позивача, передав належне їй спірне нерухоме майно в іпотеку відповідачу ПАТ «ОТП Банк» для забезпечення зобов'язань по кредитному договору.

Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідач ОСОБА_5 під час укладення спірного договору діяв в інтересах позивача ОСОБА_3 в межах встановлених нею повноважень, а протилежного позивач не довела, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги з цього приводу не заслуговують на увагу.

Також, вважаючи недійсним договір іпотеки з підстав відсутності у ньому істотної умови, позивач вказала, що в договорі іпотеки не зазначено її конкретне місце проживання, що свідчить про порушення її прав та законних інтересів.

Дійсно, ч.1 ст.18 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що іпотечний договір повинен містити такі істотні умови, зокрема, для іпотекодавця та іпотекодержателя - фізичних осіб, як в даній справі: для громадян України - прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; для іноземців, осіб без громадянства - прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), адресу постійного місця проживання за межами України.

Виходячи з умов договору іпотеки від 28 грудня 2007 року щодо місця проживання, із зазначенням адреси, іпотекодавця ОСОБА_3, то в ньому вказано, що остання знята з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.60-62), але вказаний договір не містить такої істотної умови, як адреси її місця проживання.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про іпотеку», в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, у разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду.

Отже, приймаючи до уваги, що в договорі іпотеки зазначено місце проживання відповідача ОСОБА_5, як особи, уповноваженої діяти від імені позивача, похідний характер цього договору від кредитного, тому відсутність вказівки у договорі іпотеки про місце проживання позивача, як іпотекодавця, на думку колегії суддів, не може бути підставою для визнання цього договору недійсним.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про недоведеність порушення прав та законних інтересів позивача із-за відсутності вказівки у спірному договорі про місце її проживання, у зв'язку з чим відмовлено у задоволенні позову із заявленої підстави, є правильним, а до доводів апеляційної скарги про зворотнє колегія суддів ставиться критично.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду про необґрунтованість позову в частині передачі відповідачем ОСОБА_5 в іпотеку земельної ділянки розміром 0,0383 га з порушенням вимог, передбачених ч.3 ст.5 Закону України «Про іпотеку», так як вказане нерухоме майно на той період не було виділено в натурі, як окрема частина об'єкта нерухомого майна і не було зареєстровано на праві власності за позивачем.

З цього приводу колегія суддів звертає увагу на те, що законодавчо визначено, що ч.3 ст.5 Закону України «Про іпотеку» застосовується, якщо інше не встановлено цим Законом. Разом з тим, жодних винятків із встановленого правила про можливість передачі в іпотеку частини об'єкта нерухомого майна лише після її виділення в натурі Закон «Про іпотеку» не містить, а в ч.2 ст.6 цього Закону мова йде про умови передачі в іпотеку частки у спільному майні, а не про частину об'єкта нерухомого майна.

Крім того, на думку колегії суддів, указані посилання позивача про недотримання вимог ч.3 ст.5 Закону України «Про іпотеку» також не свідчать про те, що договір іпотеки не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, так як з обставин справи вбачається, що в подальшому іпотекодавець (позивач) стала власником спірної земельної ділянки площею 0,0383 га, виділеної для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель (а.с.81), отже, правові підстави для визнання цього договору недійсним із наведених мотивів відсутні, а доводи апеляційної скарги з цього приводу вказаних обставин не спростовують, а ті, на які посилається представник позивача в апеляційній скарзі, такими доводами не являються.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що спірний договір є недійсним внаслідок того, що відповідачі не довели про походження грошей, за які були придбані жилий будинок і земельна ділянка на ім'я позивачки, із-за чого ставиться під сумнів і кредитний договір, не були предметом позову.

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду також не спростовують і не містять посилань на такі порушення, які б були підставою для зміни чи скасування законного і обґрунтованого рішення суду.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -