Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/1292/15Суддя-доповідач Гончар М.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Стрелець Л.Г.

суддів Каракуші К.В., Гончар М.С.

при секретарі Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" (надалі - ЗОКС "Довіра") про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з ЗОКС "Довіра" суму заборгованості у розмірі 98 753,0 грн. та судові витрати.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що 12.04.2013 року між ним та ЗОКС "Довіра" в особі голови правління Петрової О.А. укладений договір № 9030 "Про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок". Договір укладено строком на 13 місяців. Днем закінчення строку дії договору є 12 травня 2014 року.

Згодом, 12.05.2014 року був укладений додатковий договір № 1 до договору № 9030 від 12.04.2013 року та № 2 до договору № 9030 від 12.04.2013 року з кінцевим строком до 12 листопада 2014 року.

06.10.2014 року він надіслав відповідачу письмове повідомлення про розірвання договору № 9030 та повернення йому внеску в односторонньому порядку з 12.10.2014 року.

Однак на письмове повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку відповідач надав відповідь про неможливість виконання своїх зобов'язань за договором № 9030 "Про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок" та про його розірвання з моменту звернення ОСОБА_2

Відповідно до членської книжки на його рахунку в ЗОКС "Довіра" зазначена нарахована сума на вересень 2014 року - 98 753,0 грн., яку позивач і вважає за суму заборгованості.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ЗОКС "Довіра" на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором № 9030 "Про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок" від 12.04.2013 року у розмірі - 98 753,0 грн.

Стягнуто з ЗОКС "Довіра" на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 987,53 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ЗОКС "Довіра" у своїй апеляційній скарзі просила рішення суду першої інстанції змінити, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, стягнути із відповідача на користь позивача 80 833,94 грн. сума залишку внеску, вирішити питання щодо стягнення судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у цій справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ЗОКС "Довіра" підлягає задоволенню з наступних підстав.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань (ст. 308 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 309 ч. 3 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, лише якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно із ст. 307 ч. 1 п. 3 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення.

Апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення і вони стосуються окремих його частин, зокрема у разі виправлення помилок суду першої інстанції щодо розміру суми, що підлягає стягненню.

Так, судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 має право на дострокове розірвання договору № 9030 "Про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок" (укладеного 12.04.2013 року між ним та ЗОКС "Довіра" в особі голови правління Петрової О.А. (а.с.3-6) строком на 13 місяців до 12 травня 2014 року, процентна ставка - 24 % процента річних, та строк дії якого був продовжений у подальшому додатковими договорами №1 (а.с.7) та № 2 (а.с.8) до цього договору, процентна ставка - 25 % процента річних з кінцевим строком до 12 листопада 2014 року) та на підставі листа-повідомлення від 06.10.2014 року (а.с.10-11) в односторонньому порядку з 12.10.2014 року.

Проте, визначаючи розмір внеску та процентів, які підлягають стягненню з ЗОКС "Довіра" на користь ОСОБА_2 у цій справі, суд першої інстанції допустився помилки, а тому сума розміру заборгованості за вищезазначеним договором, стягнутої з ЗОКС "Довіра" на користь ОСОБА_2 підлягає зменшенню з " 98 753,0 грн." до " 80833,94 грн.".

Оскільки, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до п. 3.2.5 вищезазначеного договору, укладеного сторонами, відповідач ЗОКС "Довіра" зобов`язана повернути вкладнику внесок та нараховані відсотки у строки та в розмірах, які передбачені умовами цього договору.

Відповідно до п. 3.2.6 договору відповідач зобов`язаний видати внесок на письмову вимогу вкладника в день, вказаний вкладником у письмовій вимозі з урахуванням умов цього договору.

Так, відповідно до п.6.2.3.1 договору вкладник має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір з дотриманням правил:

1) вкладник зобов`язаний повідомити Спілку про свій намір достроково розірвати цей договір шляхом направлення письмового повідомлення про розірвання Договору (вимоги про повернення внеску);

2) нараховані проценти за цим внеском перераховуються з початку дії цього договору (у даному випадку це з 12.04.2013 року) за процентною ставкою, вказаною в п.2.2.2. Договору, що не суперечить вимогам свободи договору (ст. 627 ЦК України);

3) за результатами перерахунку процентів згідно п.п.2 п.6.2.3.1 цього договору вкладник зобов`язаний повернути спілці надмірно отримані проценти. Повернення надмірно отриманих процентів може здійснюватись: - шляхом їх внесення до каси Спілки, - шляхом їх внесення на поточний рахунок Спілки у банку, - шляхом їх відрахування з грошових коштів за вкладом, які були б повернуті вкладником згідно умов цього договору;

4) спілка зобов'язана повернути вкладнику всі належні йому грошові кошти відповідно до умов цього договору упродовж 30 (тридцяти) робочих днів з дня отримання повідомлення від вкладника про розірвання договору (вимоги про повернення внеску).

Таким чином, визначаючи розмір заборгованості за договором, суд першої інстанції мав виходити з умов договору, а саме п.п.2,3 п.6.2.3.1 договору та визначати процент за весь час дії договору у розмірі 2 % річних відповідно до рішення спостережної ради ЗОКС "Довіра" від 03.09.2012 року по вкладам до запитання, витяг з протоколу про яке надавався відповідачем суду першої інстанції до письмових заперечень на позов позивача у цій справі (а.с.19-20), а тому розмір неповернутого позивачу вкладу повинен становити 80 833,94 грн. відповідно до перерахунку (а.с.21), здійсненого відповідачем.

Оскільки, матеріали цієї справи не містять доказів того, що вищезазначені пункти вказаного договору сторін щодо зменшення ставки до 2 % при достроковому розірванні договору на вимогу вкладника, були визнані недійсними за рішенням суду за позовом ОСОБА_2, який добровільно підписав цей договір та відповідно погодився із всіма його умовами.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення (ст. 212 ч. 2 ЦЦПК України).

В силу вимог ст. 212 ч. 3 ЦПК України суд має оцінювати належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

При вищевикладених обставинах, сама по собі членська книжка позивача із зазначенням в ній загальної суми вкладу з початку дії вищезазначеного договору 12.04.2013 року з урахуванням процентних ставок 24 та 25 % річних (а.с.9) не є може бути належним доказом в обґрунтування саме суми позовних вимог позивача, які можуть бути задоволені судом за рішенням суду у цій справі.

Крім того, за таких обставин, в силу вимог ст. 88 ч. ч. 1,5 ЦПК України розмір судового збору, стягнутого з відповідача на користь позивача, також підлягає зменшенню пропорційно до суми зменшених задоволених вимог позивача у цій справі, а саме: з " 987,53 грн." до " 808,34 грн.".

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді в першій інстанції.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

Звідси, апеляційну скаргу ЗОКС " Довіра " слід задовольнити; рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2014 року у цій справі в оскаржуємій частині змінити, зменшивши розмір стягнутої з ЗОКС " Довіра " на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором № 9030 "Про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок" від 12.04.2013 року з " 98 753,0 грн." до " 80 833,94 грн.", розмір судових витрат у вигляді судового збору з " 987,53 грн." до " 808,34 грн.".

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 - 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Запорізької обласної кредитної спілки " Довіра " задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2014 року у цій справі в оскаржуємій частині змінити, зменшивши розмір стягнутої з Запорізької обласної кредитної спілки " Довіра " на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором № 9030 "Про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок" від 12.04.2013 року з " 98 753,0 грн. (дев'яносто вісім тисяч сімсот п'ятдесят три гривні)" до " 80 833,94 грн. (вісімдесят тисяч вісімсот тридцять три гривні дев'яносто чотири копійки )", розмір судових витрат у вигляді судового збору з " 987,53 грн. (дев'ятсот вісімдесят сім гривень п'ятдесят три копійки)" до " 808,34 грн. (вісімсот вісім гривень тридцять чотири гривні").

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Стрелець Л.Г.Каракуша К.В.Гончар М.С.