Справа №333/9612/14-ц
провадження № 2/333/421/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Стоматова Е.Г. при секретарі Кабановій К.О., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Запорізької міської ради, третя особа: Міське комунальне підприємство «Основаніє», про виключення квартири з числа службової житлової площі,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 08.10.1999 року на підставі службового ордеру №69 серії «С» її чоловіку ОСОБА_4 була надана у користування квартира АДРЕСА_1 на сім'ю із чотирьох осіб: ОСОБА_4, дружину ОСОБА_3, доньки ОСОБА_5, онука ОСОБА_6 Чоловік ОСОБА_4 працював електромонтером з обслуговування електрообладнання в ЖЕД №19 ВРЕЖО №11, тому мав право користування службовим житлом. Чоловік ОСОБА_4 помер 18 грудня 2011 року. Вона разом із дітьми ОСОБА_5, ОСОБА_7 та онуками ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 продовжує користуватись вказаною квартирою, працює робітником з комплексного прибирання та утриманню будинків з прилеглими територіями служби утримання будинків та прибудинкової території МКП «Основаніє» з 17.03.2009 року по теперішній час. Вона зверталась у 2014 році із заявою до МКП «Основаніє», в якій просила виключити квартиру із складу службових, але їй було відмовлено. Вважає, що її чоловік пропрацював понад тридцять років в МКП «Основаніє» на даний час вона працює в МКП «Основаніє» тому квартира має бути виключена зі складу службових жилих приміщень. Просила суд прийняти рішення про виключення квартири АДРЕСА_2 зі складу службових жилих приміщень.

Позивач та її представник адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримали позовну заяву та просили її задовольнити.

Представник відповідача не з»явився в судове засідання. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Надав суд заяву про розгляд справи без їх участі, крім того надала суду письмові заперечення, в яких заперечувала проти позову, мотивуючи це тим, що квартира була видана ОСОБА_4 як службова на час перебування у трудових відносинах із підприємством, в якому він був працевлаштований. Припинення трудових відносин з підприємством не є підставою для виключення квартири із числа службових. Також вказала на те, що із клопотанням про виключення квартири зі складу службового житла може звертатись лише МКП «Основаніє».

Представник третьої особи ОСОБА_2 заперечувала проти позову, мотивуючи це тим, що для виключення квартири з числа службової житлової площі, працівник підприємства, в користування якому надавалась службова житлова площа рішенням виконкому відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, повинен особисто звернутися до адміністрації підприємства, установи, організації з заявою щодо виключення квартири з числа службової площі. За життя ОСОБА_4 з вказаною заявою до МКП «Основаніє» не звертався.

Крім того, ОСОБА_2 пояснила, що на день розгляду справи в квартирі зареєстровані та проживають позивач ОСОБА_3, яка є дружиною померлого ОСОБА_4 та на теперішній час є працівником МКП «Основаніє» та безперервний стаж її роботи складає 6 років, її доньки ОСОБА_5, ОСОБА_7 та онуки ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 які у трудових відносинах із МКП «Основаніє» не перебувають. Підстав для виключення квартири зі складу службових у МКП «Основаніє» немає.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

На підставі ордеру №69 серія «С» від 08.10.1999 року квартира №144 в будинку ;45 по вулиці Новокузнецька в місті Запоріжжі була видана ОСОБА_4, який 14.10.1999 року вселив в квартиру свою дружину ОСОБА_3, доньку ОСОБА_5, онука ОСОБА_6, 21.08.2001 року в квартирі були зареєстровані донька ОСОБА_7, онуки ОСОБА_9, ОСОБА_8

Квартира АДРЕСА_3 була включена до складу службових жилих приміщень на підставі розпорядження районної адміністрації №972/2р від 06.10.1999 року.

ОСОБА_4 працював електромонтером по обслуговуванню електрообладнання в ЖЕД №19, правонаступником якого є МКП «Основаніє», з 01.07.1974 року по 28.11.1984 року та з 01.09.1986 року по день звільнення за власним бажанням 29.09.2007 року.

З 17.03.2009 року по теперішній час ОСОБА_3 працює робітником з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями служби утримання будинків та прибудинкової території МКП «Основаніє».

ОСОБА_4, 18.12.2011 року помер, про що Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Запорізькій області в Книзі реєстрації смертей 19.12.2011 року зроблено актовий запис №7411.

На день звернення до суду із позовом, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_3, її доньки ОСОБА_5, ОСОБА_7 та онуки ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які у трудових відносинах із МКП «Основаніє» не перебувають.

Відповідно до ст.118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

На підставі ст. 121-123 ЖК України службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації. На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення. До користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених статями 73-76,79-83,85,90, частиною шостою статті 101, статями 103-106 цього Кодексу.

Таким чином, квартира АДРЕСА_4 була надана ОСОБА_4 у зв'язку із виконанням ним службових обов'язків, а після припинення трудових відносин, квартирою продовжила користуватись ОСОБА_3, яка також перебуває у трудових відносинах з підприємством, у віданні якого знаходилась квартира і правонаступником якого є третя особа МКП «Основаніє».

За правилом статті 124 ЖК України робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Окрім норм глави 3 ЖК України, порядок надання службових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду та користування ними врегульований Положенням про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затверджений постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 р. N 37 (далі - Положення).

Згідно з пунктом 6 вказаного Положення, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

На підставі викладеного, вирішення питання про виключення квартир з числа службових є правом, а не обовязком МКП «Основаніє» та Запорізької міської ради. Виконавчий комітет Запорізької міської ради не має права виключити з числа службових спірну квартиру без письмового клопотання МКП «Основаніє».

З пояснень представника МКП «Основаніє» вбачається, що потреба у використанні спірного жилого приміщення не відпала, а тому квартира АДРЕСА_5 може бути виключена зі складу службових рішенням Запорізької міської ради на підставі клопотання МКП «Основаніє».

Представник МКП «Основаніє» пояснив суду, що подання клопотання про виключення жилого приміщення зі складу службових відбувається або за власною ініціативою підприємства, або на підставі заяви працівника, який користується службовою квартирою.

ОСОБА_3 в 2013 році зверталась із відповідною заявою про виключення квартири зі складу службових до МКП «Основаніє». Листом від 28.08.2013 року їй було відмовлено в задоволенні клопотання.

Відповідно до пункту 34 Положення, робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до п.35 Положення, без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у пункті 34 цього Положення, не може бути виселено осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років.

У відповідності до вимог ст.10, ч.3 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна надати суду докази своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, позивачами не надано суду належних та допустимих доказів того, що потреба у використанні спірної квартири, як службової відпала. Також ОСОБА_4 за життя не звертався у визначений законом спосіб до відповідних органів про виключення спірного житла з числа службових.

Відповідно до ч.1ст.33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач, представник позивача клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення в якості співвідповідача МКП «Основаніє» не заявляли.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд прийшов до висновку, що вимоги ОСОБА_3 про виключення квартири АДРЕСА_1 є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.3,10,57,88,208,209,212,213,215 ЦПК України, ст.ст.118,121-124 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_10 до Виконавчого комітету Запорізької міської ради, третя особа: Міське комунальне підприємство «Основаніє» про виключення квартири з числа службової житлової площі відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Е.Г.Стоматов