Провадження № 2/0202/2805/2015
09 червня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.
при секретарі Фісун К.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення, -
Вимоги до ОСОБА_2, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами: ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року; та ОСОБА_3 договору застави рухомого майна № 117КМ_В від 07.05.2007 року у звязку з чим вони є солідарними відповідачами.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.04.2014 року позовну заяву ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК", ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення - було залишено без розгляду.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.04.2014 року - скасовано.
При новому розгляді справи представник позивача 09.06.2015 року надав заяву про слухання справи в його відсутності та просив суд позовні вимоги задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.
Представник ОСОБА_1 акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.
Представник позивача не заперечував, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Кредит надається на наступні цілі : купівлю автотранспорту.
Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору, виконання позичальника за даним Договором забезпечується:
п.3.1.1 Договором застави автотранспорту, Заставодавець (ОСОБА_3);
п.3.1.2 Договором поручительства фізичної особи, Поручитель (ОСОБА_4);
п.3.1.3 Договором страхування автотранспорту.
Відповідно до п. 23 Договору застави, звернення стягнення на предмет застави у випадках, передбачених п.п. 15.7.1, 15.7.2, 15.7.3, 15.8 цього договору, здійснюється відповідно до чинного законодавства України та цього договору. Банк у випадку порушення заставодавцем умов кредитного договору набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання забезпеченого заставою, воно не буде виконано.
Відповідно до ст.20 Закону України « Про заставу», заставодержатель має право з метою задоволення своїх вимог, звернути стягнення на предмет застави, якщо в момент настання термінів виконання зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.
Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Відповідно до ст.ст.598,599 ЦК України договірні зобовязання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, а саме - виконанням цього зобовязання, проведеним належним чином.
Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Оскільки позивачем заявлені вимоги про звернення стягнення на предмет застави, а предмет застави згідно до акту вилучення автотранспортних засобів від 10 лютого 2010 року вже вилучений ПАТ КБ « ПриватБанк», крім того приймаючи до уваги наявність виконавчого провадження від 03.12.2010 року за виконавчим написом нотаріуса та наявність акту опису та арешту майна, та не надання позивачем суду жодного доказу, щодо реалізації чи не реалізації арештованого майна, виходячи із вищевикладеного позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» щодо звернення на предмет застави не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в задоволені позовних вимог то судові витрати не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст. 26 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ст. ст. 525, 530, 554, 610, 625, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 3, 7, 11, 15, 27, 30, 60, 61, 84, 85, 88, 169, 212-215 ЦПК України, -
В задоволенні позовних вимог за позовною заявою ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.П. Слюсар