Червоноармійський районний суд Житомирської області
Справа № 292/52/15-ц
Номер провадження 2/292/72/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року смт. Червоноармійськ

Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Кулика П.О.

при секретарі Бойко М.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Червоноармійську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мартинівської сільської ради Червоноармійського району, ОСОБА_4, третя особа Червоноармійська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до Мартинівської сільської ради Червоноармійського району та ОСОБА_4, третя особа Червоноармійська державна нотаріальна контора, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його племінник - ОСОБА_5, який був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1. Після його смерті він і двоюрідний брат померлого ОСОБА_6 похоронили ОСОБА_5 та провели похоронні обряди. Оскільки він являється єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 за домовленістю з ОСОБА_6, тому погодився прийняти спадщину для послідуючого отримання коштів від реалізації майна брата і поставити надгробний пам"ятник його сину. Однак коли він вчинив всі правові дії для відкриття спадщини вияснилось, що Мартинівською сільською радою Червоноармійського району 11 серпня 2010 року посвідчено заповіт від імені ОСОБА_5 на ОСОБА_4, яка проживає в с. Липівка Червоноармійського району. ОСОБА_4 являється дочкою жінки, яка забирала ОСОБА_5 до себе в будинок в с. Липівка, тоді коли він отримував заробітну плату і через декілька днів виганяла без коштів. ОСОБА_5 на території Мартинівської сільської ради не проживав, з ОСОБА_4 спільного господарства не вів і не планував оформляти заповіт. ОСОБА_5 вів неправильний спосіб життя, тому він та ОСОБА_6 його контролювали та допомагали по всіх питаннях. Незважаючи на вимоги закону заповіт не посвідчено в смт. Червоноармійськ, де проживав та був зареєстрований ОСОБА_5, а посвідчено невідомою особою від органу самоврядування Мартинівської сільської ради, тому просить суд визнати недійсним зазначений заповіт та стягнути з Мартинівської сільської ради Червоноармійського району судовий збір.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представники відповідачів-ОСОБА_4 та Мартинівської сільської ради Червоноармійського району в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що заповіт був посвідчений у відповідності до вимог закону.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про місце і час його проведення належним чином повідомлений, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги не підтримує.

Вислухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Згідно ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Стаття 37 Закону України «Про нотаріат» також надає право уповноваженим посадовим особам органу місцевого самоврядування посвідчувати заповіти.

Судом встановлено і це вбачається з пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, що ОСОБА_5 з 1998 року співмешкав з останньою і проживав в с. Липівка Мартинівської сільської ради Червоноармійського району, де вели спільне господарство і мали четверо дітей.

Крім того, сам позивач та свідок ОСОБА_6 також не заперечували того, що ОСОБА_5 мав стосунки із жінкою, що проживала в селі.

Так як ОСОБА_5 хоча і був зареєстрований в смт. Червоноармійську, однак періодично проживав в с. Липівка Червоноармійського району, де мав сім"ю, тому секретар виконкому Мартинівської сільської ради Ковальська Л.А., на яку було покладено обов"язки на вчинення нотаріальних дій, мала право посвідчити заповіт останнього.

Оскільки секретар виконкому Мартинівської сільської ради Ковальська Л.А. при посвідчені заповіту ОСОБА_5 діяла в межах закону, тому підстав для визнання його недійсним судом не встановлено і позовні вимоги позивача до задоволення не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 37 Закону України "Про нотаріат", ст. 1251 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до Мартинівської сільської ради Червоноармійського району, ОСОБА_4, третя особа Червоноармійська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Червоноармійський районний суд протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П. О. Кулик

Дані обставини підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_6, яка суду підтвердила, що на час складення заповіту ОСОБА_5 , вона працювала секретарем Вельбівської сільської ради Гадяцького району . Для складання заповіту у 2008 році ОСОБА_5 особисто прибула до сільської ради, де добровільно, без будь-якого примусу склала заповіт, тобто зробила особисте розпорядження відносно належного їй майна на випадок своєї смерті, вказавши спадкоємцем свою дочку ОСОБА_3, пояснивши, що саме вона здійснює догляд за нею . При посвідченні заповіту було перевірено її дієздатність та роз'яснено наслідки заповіту і її право змінювати та скасовувати заповіт. Вказаний заповіт був підписаний ОСОБА_5 особисто і при складанні даного заповіту була присутня вона та ОСОБА_5, інших осіб не було, чим була дотримана таємниця заповіту. Помилкове зазначення нею статтей 634, 635 ЦК України при посвідченні нею заповіту відбулося, так як вона не є нотаріусом та не знала, що вказані статті не стосуються заповіту.

помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Червоноармійського районного управління юстиціїу Житомирській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 12.

Згідно заповіту від 11.08.2010 року, який був посвідчений секретарем Мартинівської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області Ковальською Л.А., ОСОБА_5, все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не вкладалося, і взагілі все те, що буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_4

З журналу реєстрації нотаріальних дій Мартинівської сільської ради від 01.01.2010 року вбачається, що 11.08.2010 року було вчинено нотаріальну дію - складено заповіт ОСОБА_5

Відповідно до розпорядження Мартинівської сільської ради № 102 від 24.11.2010 року, відповідно до ст. 37 ЗУ "Про нотаріат" на секретаря сільської ради Ковальську Л.А. покладено обов"язки за вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З показів свідка ОСОБА_9 вбачається, що вона співмешкала з покійним ОСОБА_5 з 1998 року в с. Липівка Червоноармійського району, вели спільне господарство, мають 4 дітей. Час від часу він проживав в себе вдома в смт. Червоноармійську.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що ОСОБА_5 проживав з ОСОБА_9 в с. Липівка Червоноармійського району в незареєстрованому шлюбі, тримали господарство, є четверо спільних дітей.

Як встановлено судом, при оформленні даного заповіту були дотримані вимоги до форми заповіту, а саме, заповіт складено у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт особисто підписаний заповідачем ОСОБА_5 і при його складанні та посвідченні дотримано таємницю заповіту, відповідно до ст. 1255 ЦК України. Даний заповіт, відповідно до вимог ст.1251 ЦК України, було посвідчено секретарем Мартинівської сільської ради Ковальською Л.А., оскільки заповідач на той час проживав в с. Липівка Червоноармійського району Житомирської області. На Ковальську Л.А. згідно рішення виконкому Мартинівської сільської ради № 1 від 23.11.2010 року було покладено обов'язки щодо вчинення нотаріальних дій.

Суд вважає, що невідповідність статті 1251 ЦК України щодо складання заповіту, на яку посилається позивач у позові, є такою, що не впливає на зміст волевиявлення заповідача.