Справа № 645/5199/15-ц
Провадження № 2/645/1749/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 липня 2015 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого-судді Іващенко С.О.

при секретарі Новицькій Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив визнати за ним право власності на ? частину однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1, як майна набутого подружжям за час шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 послався на те, що з 20 вересня 1991 року вони з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі. 10 червня 2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, на імя відповідачки, був посвідчений договір купівлі-продажу однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 і право власності на імя відповідачки на спірну квартиру було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Після цього стосунки між позивачем та відповідачкою погіршилися і у нього є підстави вважати, що відповідачка може будь-яким чином зробити відчуження спірної квартири. Тому позивач бажає, щоб його право власності на ? частку спільного майна однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_2, було зареєстровано в органах державної реєстрації прав на нерухоме майно на його імя.

Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав і просив розглядати справу буз його присутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Справа розглядається у відсутність відповідача. За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст.ст.224-226 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи та обєктивно оцінивши докази, які містяться у справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а ч.4 цієї статті передбачає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено по матеріалам справи, що з 20.09.1991 року сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований «Домом бракосочетания» м.Душанбе, Таджикістану, актовий запис № 1846.

10 червня 2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, на імя відповідачки, був посвідчений договір купівлі-продажу однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1. Право власності на імя відповідачки на спірну квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.368 ч.3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності не залежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст.69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Виходячи зі змісту Закону право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя та і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1249грн.95коп., сплата якого підтверджена квитанцією, долученою до матеріалів справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.60; 61; 63; 68; 69; 70; 71 Сімейного Кодексу України, ст.368 ч.3 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на ? частину однокімнатної ізольованої квартири № 15 (загальною площею 30,7 кв.м., житловою площею 17,6 кв.м.) по вул.Ощєпкова,4 в м.Харкові, як майна набутого подружжям за час шлюбу.

? частину однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 залишити у власності ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 розмір сплаченого судового збору 1249грн.95коп.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржено іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя