АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 2215/3840/2012
Провадження № 22-ц/792/760/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Фанди В.П.,

при секретарі Гриньовій А.М.,

з участю представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10.12.2014 року в справі за заявою відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції про зняття арешту з майна,

встановила:

В листопаді 2014 року відділ ДВС Луцького районного управління юстиції в особі заступника начальника відділу звернувся в суд із заявою про зняття арешту із автомобілів „Хюндай Соната, 2010 року випуску, д.р.н. АС8887ВА; „Ман, 2000 року випуску, д.р.н. АС 7146АР; „Рено Мідлінер, 1998 року випуску, д.р.н. АС6334АЕ.

На обґрунтування своїх доводів заявник зазначив, що оскільки постановою слідчого в кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, з метою забезпечення вироку в частині можливої конфіскації майна та цивільного позову, було накладено арешт на вказаний автотранспорт, тому державний виконавець позбавлений можливості у передбаченому законом порядку його реалізувати з метою виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_6 майнової та моральної шкоди на користь фізичних осіб та держави.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10.12.2014 року в задоволенні заяви було відмовлено.

В апеляційній скарзі відділ ДВС просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою зняти арешт зі спірного майна.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом не враховано, що оскільки арешт в кримінальній справі було накладено слідчим, зокрема, з метою забезпечення цивільного позову, тому в даному випадку слід керуватися вимогами ст. 154 ЦПК України.

В судове засідання представник віллу ДВС не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Присутні в судовому засіданні учасники процесу проти задоволення апеляційної скарги не заперечили.

Заслухавши пояснення учасників процесу, ознайомившись з матеріалами справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 324 КПК України від 28.12.1960 року, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, постановляючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Частиною 1 статті 409 КПК України від 28.12.1960 року встановлено, що питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

Порядок вирішення питань, звязаних з виконанням вироку встановлений ст. 411 вказаного Кодексу.

Встановлено, що рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23.10.2013 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 24.02.2014 року було стягнуто з ОСОБА_6 на користь осіб майнову та моральну шкоду, заподіяну злочином, зокрема на користь ОСОБА_3 стягнуто 45000 грн. моральної шкоди; на користь ОСОБА_4, яка діє також в інтересах дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8 стягнуто по 45000 грн. моральної шкоди кожному; ОСОБА_9 відшкодовано 8740 грн. 75 коп. майнової шкоди та 1000 грн. моральної шкоди; ОСОБА_1 35000 грн. моральної шкоди; державі 344 грн. 10 коп. судового збору.

Постановами державного виконавця відділу ДВС Луцького районного управління юстиції від 27.08.2014 року та 29.08.2014 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду.

Постановою державного виконавця відділу ДВС від 23.04.2014 року на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_6 було накладено арешт.

Відповідно до акту опису й арешту майна від 15.10.2014 року державним виконавцем було накладено арешт на належні боржнику автомобілі: „Хюндай Соната, 2010 року випуску, д.р.н. АС8887ВА; „Ман, 2000 року випуску, д.р.н. АС 7146АР; „Рено Мідлінер, 1998 року випуску, д.р.н. АС6334АЕ.

В порядку кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, з метою забезпечення вироку в частині можливої конфіскації майна та цивільного позову, постановами від 29.09.2011 року та 27.10.2011 року старшого слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Хмельницькій області було накладено арешт на вказаний автотранспорт, який до цього часу є чинним.

Відмовляючи у задоволенні заяви державного виконавця суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки арешт на спірний автотранспорт був накладений слідчим в кримінальній справі, тому питання скасування арешту підлягає вирішенню відповідно до норм КПК України а не в порядку, передбаченому ЦПК України, зокрема ст. 154 ЦПК.

Однак при цьому суд помилково ухвалив відмовити у задоволенні заяви відділу ДВС по суті, хоча за встановлених обставин необхідно було вирішити питання щодо закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Таким чином мотиви, з яких суд дійшов висновків, викладених у мотивувальній частині ухвали не відповідають висновкам суду у її резолютивній частині, що свідчить про порушення судом процесуального порядку вирішення даного питання, в звязку з чим його слід передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції задовольнити частково.

Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10.12.2014 року скасувати.

Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач Гринчук Р.С.

Категорія № ухвала