У х в а л а

іменем україни

7 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - публічне акціонерне товариство «Астра банк» про поділ спільного майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 5 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя.

У липні 2012 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, третя особа - ПАТ «Астра банк» про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 5 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2014 року, первісний позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частини гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частини гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Поділено майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, яке складається з: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 та гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, таким чином: виділено ОСОБА_5 в натурі та визнано за ним право власності в цілому на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, вартістю 248 779 грн.; виділено ОСОБА_4 в натурі та визнано за нею право власності в цілому на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 52 482 грн.; стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 різницю вартості отриманого сторонами майна у розмірі 98 148 грн. 50 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_5, просить скасувати ухвалені судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Задовольняючи частково первісні позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про поділ майна подружжя у відповідності до ст. ст. 60, 69, 70, 71 СК України.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суди виходили із його недоведеності.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Таким чином, касаційну скаргу на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 5 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2014 року відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 5 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. Горелкіна
І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко