У Х В А Л А

13 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П.,Охрімчук Л.І.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2015 року у справі за позовом прокурора м. Ірпеня до Ірпінської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_4, ОСОБА_22, ОСОБА_23, третя особа - обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Зелений гай», про скасування рішень та визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Ірпінської міської ради № 4842-90-У від 25 червня 2010 року «Про надання дозволу громадянам на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельні ділянки в АДРЕСА_1».

Визнано незаконним та скасовано рішення Ірпінської міської ради № 5088-92-У від 30 липня 2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян» у частині затвердження технічної документації із землеустрою та передачі у власність земельних ділянок в м. Ірпені для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18.

Визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки в м. Ірпені на імена ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд та скасовано їхню реєстрацію.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині визнання недійсними державних актів та ухвалено в цій частині нове рішення.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_5, кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,1 га в АДРЕСА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд вартістю 204 170 грн. з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_4 та відміткою про перехід права власності до ОСОБА_19 і скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_3 на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_6, кадастровий номер НОМЕР_4 площею 0,1 га в АДРЕСА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд вартістю 204 170 грн. з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_4 та відміткою про перехід права власності до ОСОБА_19 і скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_5 на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_7, кадастровий номер НОМЕР_6 площею 0,1 га в АДРЕСА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд вартістю 204 170 грн. з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_4 та відміткою про перехід права власності до ОСОБА_19 і скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_7 на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_8, кадастровий номер НОМЕР_8 площею 0,1 га в АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд вартістю 204 170 грн. з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_4 та відміткою про перехід права власності до ОСОБА_21 і скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_9 на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_9, кадастровий номер НОМЕР_10 площею 0,1 га в АДРЕСА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд вартістю 204 170 грн. з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_4 та відміткою про перехід права власності до ОСОБА_21 і скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_11 на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_10, кадастровий номер НОМЕР_12 площею 0,1 га в АДРЕСА_7 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд вартістю 204 170 грн. з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_4 та відміткою про перехід права власності до ОСОБА_22 і скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_13 на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_11, кадастровий номер НОМЕР_14 площею 0,1 га в АДРЕСА_8 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд вартістю 204 170 грн. з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_4 та відміткою про перехід права власності до ОСОБА_21 і скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_15 на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_12, кадастровий номер НОМЕР_16 площею 0,1 га в АДРЕСА_9 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд вартістю 204 170 грн. з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_4 та відміткою про перехід права власності до ОСОБА_19 і скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_17 на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_13, кадастровий номер НОМЕР_18 площею 0,1 га в АДРЕСА_10 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд вартістю 204 170 грн. з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_4 та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_19 на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_14,, кадастровий номер НОМЕР_20 площею 0,1 га в АДРЕСА_11 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд вартістю 204 170 грн. з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_4 та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_21 на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_15, кадастровий номер НОМЕР_22 площею 0,1 га в АДРЕСА_12 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд вартістю 204 170 грн. з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_4 та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_23 на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_16, кадастровий номер НОМЕР_24 площею 0,1 га в АДРЕСА_13 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд вартістю 204 170 грн. з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_4 та скасовано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_25 на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_17, кадастровий номер НОМЕР_26 площею 0,1 га в АДРЕСА_14 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд вартістю 204 170 грн. з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_4 та скасувано його реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_27 на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_18, кадастровий номер НОМЕР_28 площею 0,1 га в АДРЕСА_15 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд вартістю 204 170 грн. з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_4 та відміткою про перехід права власності до ОСОБА_22 і скасовано його реєстрацію.

Витребувано з незаконного чужого володіння на користь територіальної громади м. Ірпеня в особі Ірпінської міської ради спірні земельні ділянки загальною площею 1,4 га, загальною вартістю 2 858 380 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2015 року строк на касаційне оскарження вищевказаних рішень судів першої та апеляційної інстанцій поновлено, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 відмовлено.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2015 року й ухвалення нового судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 387 та 388 ЦК України;

неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, а саме статей 74, 169, 305 та 328 ЦПК України;

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на судові рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 січня 2011 року, 24 січня 2011 року, 16 березня 2011 року, 27 квітня 2011 року, 20 липня 2011 року, 31 серпня 2011 року, 4 липня 2012 року, 17 жовтня 2012 року, судові рішення Верховного Суду України від 21 лютого 2007 року, 23 січня 2008 року, 21 листопада 2012 року, 27 лютого 2012 року, 18 вересня 2013 року.

Заява ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2015 року в частині поновлення йому строку на касаційне оскарження підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою та третьою статті 354 ЦПК України сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень у цивільних справах після їх перегляду в касаційному порядку. Не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до заяви про перегляд судового рішення, ухваленого за результатами касаційного провадження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2015 року, питання про перегляд якої порушується в заяві ОСОБА_4, поновлено йому строк на касаційне оскарження.

Однак, зазначена ухвала суду касаційної інстанції в частині поновлення строку на касаційне оскарження не перешкоджає провадженню у справі.

Перевіривши доводи заявника, викладені в заяві про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про часткове скасування суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції, виходив з того, що виділення земельних ділянок по АДРЕСА_1 відбулося без відповідних звернень фізичних осіб у порядку, передбаченому ЗК України, та за обставин перебування спірних земельних ділянок в оренді обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Зелений гай», членом якого відповідачі не були.

Крім того, до спірних правовідносин були застосовані правові приписи, закріплені у статі 388 ЦК України, оскільки спірні земельні ділянки вибули із володіння власника поза його волею та в подальшому були незаконно відчужені за правочинами, учиненими після скасування рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок первісним набувачам.

Рішення колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19 січня 2011 року, що надана заявником як приклад, яким рішення суду апеляційної інстанції скасоване, а справа передана на новий розгляд у частині витребування майна із чужого незаконного володіння за первісним позовом та визнання добросовісним набувачем за зустрічним позовом, не містить правової позиції щодо спірних правовідносин, а вказує на допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування судами належним чином фактичних обставин справи.

У рішенні колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2011 року, що надана заявником як приклад, предметом розгляду суду касаційної інстанції було визнання недійсними договорів купівлі-продажу вбудованого приміщення в житловий будинок (з підвалом), зобов'язання повернути майно в натурі, зобов'язання анулювати відповідні реєстраційні записи за первісним позовом та скасування рішення загальних зборів за зустрічним позовом.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2011 року, що надана заявник як приклад, предметом розгляду суду касаційної інстанції було визнання договорів купівлі-продажу нежитлових та житлових приміщень недійсними та витребування з незаконного володіння за первісним позовом та визнання права власності на майно за зустрічним позовом.

У рішенні колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 липня 2012 року, що надана заявником як приклад, предметом розгляду суду касаційної інстанції було визнання правочину купівлі-продажу квартири нікчемним, визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, витребування майна від добросовісного набувача.

У рішенні колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2012 року, що надана заявником як приклад, зазначено, що при прийнятті оспорюваних розпоряджень обласна державна адміністрація діяла в межах своїх повноважень.

Порівняння змісту указаних для прикладу судових рішень зі змістом судового рішення, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

ОСОБА_4 оскаржує ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2015 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції, зокрема, статті 328 ЦПК України, однак така ухвала не відноситься до судових рішень, перегляд яких передбачений пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, заява ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України - неоднакового застосування судом касаційної інстанції норми процесуального права, закріпленої у статті 328 ЦПК України, не може бути прийнята Верховним Судом України для перегляду у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України, та підлягає поверненню заявнику.

Крім того, у заяві ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2015 року вказано, що судом касаційної інстанції було також неоднаково застосовані норми цивільного процесуального права, закріплені у статях 74, 169, 305 ЦПК України. Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21 лютого 2007 року, 23 січня 2008 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 січня 2011 року, 16 березня 2011 року, 27 квітня 2011 року. Однак, судом касаційної інстанції при постановленні ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2015 року, про перегляд якої просить заявник, вищевказані статті ЦПК України застосовані не були.

Ураховуючи наведене, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, встановлена пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, також відсутня.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У постанові Верховного Суду України від 27 лютого 2012 року, що надана заявником як приклад, предметом розгляду Верховного Суду України було визнання дій протиправними та стягнення грошової допомоги.

У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21 листопада 2012 року, що надана заявником як приклад, предметом розгляду Верховного Суду України було визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування нежитлових приміщень за первісним позовом та визнання права власності на нежитлові приміщення за зустрічним позовом.

У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року, що надана заявником як приклад, зазначено, що відповідачка набула право власності на земельну ділянку незаконно, адже та була надана їй у власність як члену садівничого кооперативу, хоча ні змельна ділянка не перебувала в користуванні цього кооперативу, ні сама відповідачка не була його членом.

Таким чином, порівняння змісту постанов Верховного Суду України від 27 лютого 2012 року, 21 листопада 2012 року та 18 вересня 2013 року зі змістом ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2015 року, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеним у вказаних постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Заяву про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2015 року в частині поновлення строку на касаційне оскарження повернути ОСОБА_4.

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом за позовом прокурора м. Ірпеня до Ірпінської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_4, ОСОБА_22, ОСОБА_23, третя особа - обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Зелений гай», про скасування рішень та визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2015 року з підстав, передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України, а також пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України в частині неоднакового застосування судом касаційної інстанції статей 74, 169, 305 ЦПК України, відмовити.

Заяву в частині перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України в частині неоднакового застосування судом касаційної інстанції статті 328 ЦПК України, повернути ОСОБА_4.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Н.П. Лященко Л.І. Охрімчук