Справа № 669/735/15-ц
Провадження № 2/669/244/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2015 року смт.Білогір'я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Давидюка О.І.

при секретарі Дем'янюк Н.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Білогір'я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 вказуючи, що вона є власником житла і в її житловому будинку, крім інших членів сім'ї, зареєстрована колишня дружина її внука ОСОБА_4 - ОСОБА_3, з якою внук розлучився 27 листопада 2014 року і остання, ще задовго до розірвання шлюбу, а саме в червні 2014 року, вибула на постійне місце проживання в с.Великі Калетинці Білогірського району Хмельницької області, тобто втратила право користування її житловим будинком. Зазначає, що будь-яке особисте майно ОСОБА_3 в житловому будинку відсутнє, вона не сплачує жодних комунальних послуг за місцем своєї реєстрації, при цьому добровільно знятись з реєстрації не бажає, а тому просить суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування її житловим будинком.

Позивач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у відповідності до ч. 5 ст. 74, ст. 76 ЦПК України про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, в судове засідання не з'явилася, а тому відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Та обставина, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26 грудня 2006 року № 915286 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27 грудня 2006 року № 13080461 (а.с. 7-8).

Із довідки Білогірської селищної ради Хмельницької області від 14 квітня 2015 року № 931, Акту встановлення факту відсутності особи за місцем проживання цієї ж селищної ради від 14 квітня 2015 року та довідки Білогірського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 10 липня 2015 року № 20/503 встановлено, що відповідач ОСОБА_3 дійсно зареєстрована у житловому будинку АДРЕСА_1, власником якого є позивач ОСОБА_1, однак фактично за даною адресою не проживає.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, кожен окремо пояснили, що знають позивача ОСОБА_1 та колишню дружину її внука - ОСОБА_3, підтвердили той факт, що остання в житловому будинку АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_1, не проживає більше одного року.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка колишній чоловік відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 також показав, що ОСОБА_3 в житловому будинку АДРЕСА_1, який належить його бабі ОСОБА_1, не проживає більше одного року.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, враховуючи, що відповідач не надала доказів того, що між нею та позивачем є інша домовленість про користування житлом, чи про поважність причин не проживання в житловому будинку позивача більше одного року, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 391, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 72, 156 ЖК України, ст. ст. 10, 60, 88, 179, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. І. Давидюк