Справа № 211/4346/15-ц
Провадження № 2/211/1846/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 серпня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Папарига В. А.

при секретарі Ручка М.Л.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті ОСОБА_4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2015 року позивач звернулася до Довгинцівського районного суду міста ОСОБА_4 з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди, вказавши, що вона працює в управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу на посаді начальника відділу з призначення пенсій. 28 травня 2015 року вона знаходилась в кабінеті заступника начальника управління з робочих питань. Коли позивач вийшла до черги з відвідувачів та запитала, чи є в когось якісь документи на підпис, зокрема поцікавилась чи є до неї питання в межах її повноважень, до неї почав говорити чоловік з закидами про те, що вона вкрала в нього стаж роботи, заробітну плату і він нічого не повинен повертати, після чого чоловік грубо, брутально та цинічно вилаявся та плюнув позивачці в обличчя та на сукню. Раніше цього чоловіка позивачка ніколи не бачила, до неї він ніколи не звертався. Не надавши жодних пояснень цього поступку, залишивши позивачку в шоковому стані відповідач пішов з приміщення. Після чого позивач викликала міліцію для того щоб засвідчити факт хуліганських дій ОСОБА_3 05.06.2015 року. Довгинцівським районним відділом Криворізьського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області позивачу була видана довідка за підписом начальника райвідділу відповідно до якої заяву позивача було зареєстровано та підтверджена наявність факту вчинення гр. ОСОБА_3 дій, відповідальність за вчинення яких визначена ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Жодних вибачень з боку відповідача на адресу позивача не надходило. Після публічного приниження позивач не в змозі прийти до тями, тому вважає дії відповідача не лише не законними, а й такими, які підлягають осуду громадськості, та за які має настати відповідальність. Посилаючись на вимоги ст.ст.3,8,55 Конституції України, ст.ст. 297, 299 ЦК України та те, що відповідач своєю непристойною поведінкою принизив її честь, гідність та ділову репутацію в очах відвідувачів та трудового колективу, позивач просила суд визнати дії відповідача такими, що порушили її честь, гідність та ділову репутацію та стягнути з нього на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000,00 гривень та понесені судові витрати по справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у повному обсязі підтримали позовні вимоги, та посилаючись на обставини, викладені в позові, просили суд визнати дії відповідача такими, що порушили честь, гідність та ділову репутацію позивача та стягнути з нього на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000,00 гривень та понесені судові витрати по справі

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав в повному обсязі та посилаючись на те, що він дійсно 28.05.2015 року перебував у приміщенні управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, оскільки був викликаний його працівниками, він дійсно в коридорі мав розмову з позивачем, однак при цьому він не лався та не робив тих дій про які вказує позивач в позові.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ч.1 п.4 ч.2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода в тому числі полягає у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" № 1 від 27.02.2009 року роз'яснено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків.

Як слідує з вимог ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації та може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

В той же час Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як слідує з позовних вимог, позивач вказує на те, що її честь, гідність та ділова репутація була порушена відповідачем шляхом вчинення протиправних дій відносно неї, а саме вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, однак доказів цього крім повідомлення начальника Довгинцівського РВ КМУ ГУМВС України про реєстрацію її звернення в ЖЕО за № 6067 від 28.05.2015 року позивачем не надано, як і не надано і інших доказів протиправної поведінки відповідача, який заперечував в судовому засіданні проти позову.

Відповідно до положень ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зважаючи на викладені обставини та те, що позивачем з посиланням на належні та допустимі докази не доведено факту протиправної поведінки відповідача, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Н апідставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 23, 299, 1167 ЦК України, ст.ст. 3, 10,11, 57, 58, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_5