Справа № 362/5654/15-ц
Провадження № 2/362/2258/15
У х в а л а

"31" липня 2015 р.

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання незаконним виселення, визначення місця проживання дітей та стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, перевіривши який, приходжу до висновку, що його необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити також:

-зміст позовних вимог;

-виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

-зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

-ціну позову щодо вимог майнового характеру;

-перелік документів, що додаються до заяви.

Так, вимоги першого, шостого і сьомого пунктів прохальної частини цивільного позову не є позовними по своїй суті, оскільки не стосуються дій чи бездіяльності відповідача та не можуть бути до нього звернені, оскільки взагалі не є предметом спору між сторонами.

Зокрема, питання щодо прийняття позову до розгляду та відкриття провадження у справі, як просить позивач в пункті першому прохальної частини заяви, вирішується судом за правилами Глав 1 і 2 Розділу ІІІ ЦПК України та не потребує додаткового їх заявлення як позовних.

Вирішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, про яке позивач просить у пункті сьомому заяви, здійснюється судом в силу положень ЦПК України при постановлені рішення у справі та не потребує додаткового їх заявлення як позовних.

Викладене у пункті шостому заяви прохання також не є позовною вимогою, оскільки випадки коли суд допускає негайне виконання рішень чітко передбачені статтею 367 ЦПК України та не відносяться до предмету розгляду спору по суті.

Тобто, позивачу слід уточнити зміст позовних вимог в цій частині.

Також, викладаючи обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, у заяві вказано, що сторони мають дітей, квартира належала матері відповідача, сторони мають спільно нажиту квартиру та позивачем було виділено 40 000 гривень, проте, в порушення в порушення наведених вимог цивільного процесуального закону, у позові не зазначено доказів, що підтверджують кожну з таких обставин.

Тобто, згідно із вимогами пункту 6 частини другої статті 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, а тому позивачу необхідно у новій редакції позовної заяви лише зазначити докази, що підтверджують усі зазначені ним у заяві обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Одночасно, слід звернути увагу позивача, що із змісту позовної заяви не вбачається спору між сторонами щодо місця проживання дітей, а також не зазначено яке ж саме майно просить поділити позивач.

При цьому, суд розяснює позивачу, що формулюючи прохальну частину позову необхідно врахувати передбачені частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України способи захисту цивільних прав та викласти зміст позовних вимог з урахуванням вказаної норми закону, оскільки позовні вимоги, що викладені у пункті другому прохальної частини заяви не відповідають законодавчо визначеним способам захисту прав.

Крім того, в порушення вимог пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК України, позовна заява не містить ціну позову, оскільки заява подана щодо вимог майнового характеру, а тому її слід вказати.

Пункт 1 частини першої статті 80 ЦПК України передбачає, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується.

Отже, позивачу слід вказати ціну позову.

При цьому, залежно від ціну позову, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до вимог пункту 7 частини другої статті 119 ЦПК України, позивачу необхідно уточнити перелік документів, що додаються до заяви, оскільки формулювання додатків унеможливлює ідентифікацію відповідного документа.

Зокрема, неможливо зрозуміти які саме свідоцтва, рішення та інше додано до позову, що має важливе доказове значення у справі.

Тобто, позивачу слід чітко і конкретно вказати реквізити кожного з додатків із зазначенням вхідних/вихідних номерів, дати документу, особи, якій його адресовано або він стосується та інших реквізитів документа, а також, обовязково кількість документів, що додаються та вказати копія чи оригінал документу додано.

Окремо суд наголошує на тому, що в супереч вимогам частини третьої статті 119 ЦПК України, позовна заява не підписана позивачем або його представником.

До того ж, позивачем порушено вимоги частини першої статті 120 ЦПК України, оскільки не додано до позовної заяви її копію та копії всіх документів, що додаються до неї для відповідача.

Дана обставина підтверджується переліком додатків до заяви.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали (ч. 1 ст. 121 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, приходжу до висновку, що її слід залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання незаконним виселення, визначення місця проживання дітей та стягнення грошових коштів залишити без руху.

Повідомити про вказане позивача і надати йому строк для усунення недоліків пять днів з дня отримання ним ухвали.

Розяснити позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк він не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України або не сплатить суму судового збору, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя