Справа № 456/2726/2008 Головуючий у 1 інстанції: Микитчин І.М.
Провадження № 22-ц/783/57/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2008 року,

в с т а н о в и л а:

В вересні 2008р. ОСОБА_6 звернувся в суд із позовом до Стрийської міської ради Львівської області про визнання права власності на самочинно збудований житловий будинок "Е -3" загальною площею 332,1 кв.м. та господарських споруд: сараю розміром 7,90 х 4,60м., сараю розміром 5,45 х 2,25м., погребу розміром 3,70 х 7м. розташованих за адресою АДРЕСА_1.

В жовтні 2008р. ОСОБА_8 звернулась в суд із зустрічним позовом до Стрийської міської ради Львівської області, ОСОБА_6 про визнання права власності на житловий будинок площею 332,1 кв.м., позначеного як "Е-3", розташованого за адресою: АДРЕСА_1.(а.с.17-18)

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2008р. провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до Стрийської міської ради Львівської області про визнання права власності на самочинно збудований житловий будинок "Е -3" загальною площею 332,1 кв.м. та господарських споруд: сараю розміром 7,90 х 4,60м., сараю розміром 5,45 х 2,25м., погребу розміром 3,70 х 7м. розташованих за адресою АДРЕСА_1 - закрито у зв'язку із відмовою від позову.(а.с.42)

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2008 року позов ОСОБА_8 - задоволено.

Визнано за ОСОБА_8 право власності на житловий будинок "Е-3"., загальною площею 332,1 кв.м. по АДРЕСА_1

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі, посилається на незаконність, необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначає, що судом не повно з'ясовано обставини справи та не враховано, що 13.06.1949 року було зареєстровано шлюб між нею та ОСОБА_6. У 1951 році їм було видано дозвіл на будівництво житлового будинку, який вони збудували цього ж року. Вважає, що зазначеним рішенням порушено її право спільної сумісної власності на спірний житловий будинок, оскільки такий був збудований разом з чоловіком під час спільного проживання однією сім'єю. Відтак, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача судові витрати.

В останнє судове засідання позивач та її представник, представник відповідача Стрийської міської ради Львівської області та апелянт не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 Цивільного процесуального кодексу(далі-ЦПК) України, розглянути справу у їх відсутності. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта та представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2008 року скасуванню з наступних підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 303 ЦПК Українипід час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст.213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Задовольняючи позов ОСОБА_8, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.316,325,328,392 ЦК України виходив з того, що оскільки відповідачі - ОСОБА_6 і представник Стрийської міської ради Львівської області визнали обставини самовільного будівництва спірного житлового будинку саме ОСОБА_8, і такий побудований без порушення діючих будівельних норм, а відтак за позивачем слід визнати право власності.

Проте, погодитись з такими висновками суду, колегія суддів не може з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка у жовтні 2008р. звернулася в суд з позовом, у якому просила визнати за нею право власності на самочинно збудований будинок "Е-3"., загальною площею 332,1 кв.м. по АДРЕСА_1

Згідно із ч.1 ст.376 ЦК Українижитловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

За загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього(ч.2 ст.376 ЦК України).

Факт самочинного будівництва визнали в судовому засіданні сторони.

Крім того, матеріалами справи та судом встановлено, що 13 червня 1949 р. ОСОБА_6 і ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Дашавської селищної ради Стрийського району Львівської області.(а.с.53)

Рішенням Стрийської міської ради Львівської області від 22 жовтня 1996 р. №341 було на дано дозвіл ОСОБА_6 на будівництво житлового будинку на власній присадибній ділянці за адресою: АДРЕСА_1(а.с.13)

Після надання дозволу, ОСОБА_6 побудував на присадибній ділянці житловий будинок загальною площею 332,1 кв.м..(а.с.8-12).

Відповідно до положень ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'юУкраїнської РСР, чинного на час будівництва будинку, цей будинок був спільною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_2 із рівними частками на це майно.

Звертаючись у жовтні 2008р. до суду із зустрічним позовом про визнання права власності на самочинне будівництво, ОСОБА_8 зазначила відповідачем лише особу ОСОБА_6, при наявності також його дружини ОСОБА_2, права якої беззаперечно порушуються оскаржуваним рішенням суду.

Відповідно до положень ч.1 ст.33 ЦПК Українисуд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Позивачка ОСОБА_8 в суді першої інстанції не скористалася своїм правом щодо залучення до справи ОСОБА_2, а суд в порушення ч.4 ст.10 ЦПК Українине попередив сторону позивача про наслідки вчинення або не вчинення таких процесуальних дій.

Суд апеляційної інстанції під час розгляду справи в апеляційному порядку позбавлений можливості вчинення процесуальних дій, передбачених ч.1 ст.33 ЦПК України.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в законні силі перебувати не може, воно підлягає скасуванню на підставі п.п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК Україниз ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно ч.1 ст.309 ЦПК Українипідставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 88 ЦПК Українинеобхідно стягнути з позивача в користь апелянта судовий збір за подання апеляційної скарги.

Керуючись 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.п.1,3,4 ч.1 ст.309, ч.2 ст. 314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2008 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_8 до Стрийської міської ради Львівської області, ОСОБА_6 про визнання права власності на житловий будинок - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243,60 грн..

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: М.Я.Богонюк

Н.О.Шеремета