Провадження № 6/761/436/2015
У Х В А Л А

21 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Мурга О.В.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за поданням старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеда Михайла Валентиновича, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеда М.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

В обґрунтування вимог посилається на те, що Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України здійснюється примусове виконання виконавчого листа №2/201/183/2014 від 23 квітня 2014 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 20 387 154,51 грн., в тому числі 240058 грн. основного боргу, 32912,51 грн. - 5% річних від простроченої суми, 14426,60 грн. - сума боргу з урахуванням індексу інфляції, 20021775,80 грн. - 5% пені за кожен день прострочення, 77981,60 грн. - 20% суми штрафу від суми позики.

У зв'язку з тим, що судове рішення боржником добровільно не виконується та вчиняються перешкоди щодо вчинення виконавчих дій, рішення суду залишається не виконаним.

У відповідності до ч.2 ст. 377-1 ЦПК України суд розглядає подання без виклику сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець до суду не з'явився, сповіщений належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв.

Суд вважає за можливе розглянути вказане подання за відсутності державного виконавця, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду вказаного питання.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

23 квітня 2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 20 387 154,51 грн., в тому числі 240058 грн. основного боргу, 32912,51 грн. - 5% річних від простроченої суми, 14426,60 грн. - сума боргу з урахуванням індексу інфляції, 20021775,80 грн. - 5% пені за кожен день прострочення, 77981,60 грн. - 20% суми штрафу від суми позики.

У відповідності до ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеда М.В. 15 липня 2014 року було відкрито виконавче провадження.

Проте вказане рішення суду боржником не виконано.

Відповідно до ч.1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

У відповідності до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно з п.2 ч.1 ст.6 вказаного Закону громадянин України може бути тимчасово обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконанні зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.

Відповідно до ст.8 даного Закону у разі відмови громадянину у виїзді за кордон він може оскаржити цю дію у судовому порядку.

Проте стаття 19 ЗУ «Про державну прикордонну службу України» вказує, що обмеження права громадян на виїзд з України належить до виключної компетенції Адміністрації Державної прикордонної служби України, а пункт 8 зазначеної статті покладає на державну прикордонну службу України обов'язок запобігання і недопущення в'їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно з законодавство не дозволено в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено в праві виїзду з України.

За викладених обставин суд не вбачає правових підстав для задоволення подання державного виконавця щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 208, 212, 213, 214, 377-1 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеда Михайла Валентиновича, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухвала підлягає оскарженню до апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: