Суддя Матвієвська Г. В.
Справа № 644/6849/15-ц
Провадження № 2/644/2090/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі

головуючого - судді Матвієвської Г.В.

при секретарі - Калашник Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради в особі органу опіки та піклування Адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з цим позовом та просила надати дозвіл на виїзд за кордон неповнолітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, в одноособовому супроводі його матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебуваючи в м. Бонн Федеративної Республіки Німеччина, 02 лютого 2007 року народила сина ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про народження останнього, видане відділом реєстрації цивільного стану м. Бонн, про що у книзі записів здійснено актовий запис за № 1008/2007. Позивач стверджує, що в зв'язку з тим, що біологічний батько її сина їй не відомий, запис у свідоцтві про народження дитини у графі «Батько» порожній. Позивач зауважує, що в шлюбних відносинах з біологічним батьком дитини вона ніколи не перебувала, спільне господарство не вела і разом не проживала. Позивач зазначає, що згідно з чинним законодавством України вона має статус одинокої матері. З моменту народження дитини по теперішній час вона повністю самостійно опікується своєю дитиною, виховує та утримує її, як законний представник одноособово вирішує питання щодо дитини у відносинах з будь-якими юридичними та фізичними особами без спеціальних на те повноважень. Позивач повідомляє суд, що в даний час вона має намір вивезти сина на літній відпочинок та оздоровлення за межі України. Проте під час спроби перетнути кордон для виїзду з сином за межі України, вона отримала рішення про відмову в перетині державного кордону України громадянину України, який не досяг 16-річного віку, так як не було пред'явлено документа, який підтверджує те, що вона має статус одинокої матері. Отримати такий документ їй не являється можливим, оскільки при зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану отримала відмову, через те, що актовий запис про народження її сина складено на території іншої держави, тому відділ не в змозі видати Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Після цього, вона звернулась до Посольства України в Федеративній Республіці Німеччина з проханням надати довідку, якою б стверджувалась відсутність запису про батька у свідоцтві про народження сина ОСОБА_2, проте також отримала відмову. В обґрунтування відмови вказано, що видача такої довідки не передбачена, оскільки якщо батько дитини не встановлений, то ця інформація відображається у свідоцтві про народження дитини.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 в графі «батько» прочерк, тобто батьківство не встановлено, однак прикордонна служба такий доказ до уваги не приймає. Оскільки вирішити дане питання іншим правовим шляхом не виявляється можливим, це змусило позивачку звернутися до суду з цим позовом.

У судове засідання позивач надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, повідомлявся про розгляд справи належним чином, заперечень проти позову не надав.

Вивчивши письмові пояснення позивача, матеріали справи, дослідив надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними обставинами.

Позивачка, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, являється матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 05.03.2007 року органом запису актів цивільного стану м. Бонн Федеративної Республіки Німеччини, актовий запис про народження № 1008/2007.

Також судом встановлено, що у вищезазначеному свідоцтві про народження в графі батько дитини відсутній запис про дані біологічного батька дитини.

Згідно довідки Генерального консульства України у Франкфурті-на-Майні № 536/1-106-07 від 28.03.2007 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований громадянином України.

У відповідності до ст. 313 Цивільного кодексу України, фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до п.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 2-2 Постанови КМУ № 57 від 27.01.1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється (окрім іншого) на підставі: рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері).

Згідно з Конвенцією про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 від 27.02.1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Відповідно до ст.ст. 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Таким чином, приймаючи до уваги, що згідно чинного законодавства України про порядок виїзду неповнолітніх дітей за кордон необхідна нотаріально засвідчена згода на це батьків, отримати таку згоду від батька дитини позивачка не може через відсутність відомостей про батька дитини і місце його перебування, свідоцтво про народження дитини недостатнє для виїзду дитини віком до 16 років за кордон, при цьому, виїзд дитини за межі України відповідає її інтересам, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, суд вважає, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 313 ЦК України, ст. ст. 7,155 СК України, керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Надати дозвіл на виїзд за кордон малолітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянину України в одноособовому супроводі його матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Головуючий суддя Г.В. Матвієвська