Справа № 214/1841/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 квітня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Щеняєвої І.Б.,

при секретарі Фастовець Ю.Ю.,

за участі позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

у відкритому судовому засіданні при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, суд -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що сторони перебували у шлюбі з 08.10.1999 року та від шлюбу мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 Шлюб було розірвано 24.03.2006 року, актовий запис №113, дитина проживає з позивачем та її чоловіком ОСОБА_4, шлюб з яким укладено 25.03.2011 року. За час шлюбу з відповідачем у 2001 році було набуто за договором купівлі-продажу спільне майно - квартира АДРЕСА_1. За договором квартира була оформлена на відповідача, в зв'язку з чим позивач просить суд визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю, розділити її, визнавши за нею права власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 та за відповідачем право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, суду пояснила, що квартира АДРЕСА_1 була придбана на спільні кошти в їхньому шлюбі, тому вона має право на частку в спільному сумісному майні подружжя.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, але зазначив що частки кожного з співвласників мають бути рівними.

Вислухавши сторони та представника відповідача, дослідивши письмові докази, судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами КЗпШС України.

Згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_5, зареєстрованому 08.10.1999 р., актовий запис №683 відділу РАЦС Саксаганської районної у місті ради, дружина взяла прізвище чоловіка ОСОБА_2 (а.с.16).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис №330 від 03.05.2001 р., батьками є сторони (а.с.17).

Відповідно до Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26.02.2001 року ОСОБА_2 придбав у власність квартиру АДРЕСА_1 , договір посвідчено Криворізькою Універсальною товарною біржею за реєстр. №001/437-Н та право власності відповідача також зареєстровано в БТІ згідно відмітки в договорі 02.03.2001 року за реєстр. №234 (а.с.14).

Свідоцтвом про розірвання шлюбу сер.1-КИ №113195, актовий запис №113 від 24.03.2009 року Саксаганського відділу РАЦС КМУЮ встановлено, що позивач та відповідач шлюб розірвали, прізвище позивача залишено ОСОБА_2 (а.с.15).

Згідно свідоцтва про шлюб сер.1-КИ №190178, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 одружилися 28.03.2011 року, актовий запис №102, зроблений Довгинцевським відділом ДРАЦС КМУЮ (а.с.9).

Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позову за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.22 КЗпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Судом при розгляді справи було встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була придбана відповідачем у шлюбі з позивачкою, в зв'язку з чим зроблено висновок про задоволення позовної вимоги про визнання квартири спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.1 ст.28 КЗпШС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Відповідно ч.1 ст.60 ЦПК України обовязок довести ті обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, покладено на сторони. Посилання позивача що розмір її частки у спільному майні має бути збільшений з урахуванням того, що з нею проживає неповнолітній син, не доведена нею оскільки позивач не надавав з приводу цих обставин ані доказів ані пояснень під час розгляду справи. Одже, з урахуванням ч.1 ст.28 КЗпШС України, яка діяла на момент спірних правовідносин, суд вважає,що частки кожного з подружжя є рівними, тобто по ?. Відповідно, вимога позивача про визнання права власності за відповідачем підлягає частковому задоволенню, в розмірі ? частини квартири.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з позивача підлягають стягненню судові витрати по справі на користь держави розмірі 888,51 грн. судового збору, пропорційно задоволеній частині позовних вимог, та з відповідача на користь позивача 430 грн 59 коп., сплачених при поданні позову, у зв'язку з частковим задоволенням позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 84, 88, 110,112, 212- 215 Цивільно-процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Розділити квартиру АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в розмірі ? частки у спільній сумісній власності.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в розмірі ? частки у спільній сумісній власності.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 888,51 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору 430, 59 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через місцевий суд протягом 10 днів з моменту його проголошення поданням апеляційної скарги. Якщо сторона не брала участь у судовому засіданні, строк оскарження - протягом 10 днів з моменту отримання судового рішення.

Суддя Щеняєва І.Б.