Номер провадження: 22-ц/785/3758/15
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А.
Доповідач Троїцька Л. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Троїцької Л.Л.,

суддів - Таварткіладзе О.М., Фальчука В.П.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконкому Одеської міської Ради, Одеського міського управління земельних ресурсів, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті особи - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Масалов Володимир Васильович та ГО "Сонячне" про часткове скасування рішення Одеської міської ради, визнання недійсними Державних актів на земельні ділянки та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6, що діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Київського районного суду м.Одеси від 12 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

25.07.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що він є членом кооперативу ГО "Сонячне" і незаконними діями зі сторони відповідачів порушені права організації в цілому, в тому числі і його права. Неодноразово уточнював свої позовні вимоги та у останній редакції він просив:

- визнати п.1.11 Рішення виконкому Одеської міської Ради народних депутатів від 07 серпня 1998 року за № 771 "О передаче в частую собственность гражданам Украины земельных участков, расположенных в Киевском районе г. Одессы, для обслуживания жилых домов и хозяйственных построек " недійсним, як прийнятого без належних на те підстав;

- визнати недійсним Державний акт на право власності, виданий ОСОБА_7 Одеською міською Радою народних депутатів від 28 грудня 1998 р., який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 1618, серії НОМЕР_4;

- визнати недійсним Договір купівлі-продажу частки земельної ділянки ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 від 28.05.2003 р., зареєстрований в реєстрі № 3771 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Масаловим В.В., серії ВАК №383020;

- визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01, серії НОМЕР_1 від 20 грудня 2007 року на ОСОБА_3;

- визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку на ОСОБА_7, виданий Управлінням Держкомзему у м. Одеса від 06.11.2008 р., зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_3, серія НОМЕР_2;

- визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом, на підставі якого право власності на земельну ділянку від ОСОБА_7 переходить до ОСОБА_4, що видано державним нотаріусом Агопонян В.О. 27.03.2012 року за реєстровим номером 1-219 не дійсним та скасувати його реєстрацію у Поземельній книзі Управління Держземагентства у м. Одеса від 11.06.2012 року за реєстровим №01, оскільки відсутність у спадкодавиці прав власності на таку земельну ділянку випливає з попередніх позовних вимог.

Позов обґрунтував тим, що п.1.11 рішення Виконкому Одеської міської Ради народних депутатів від 07 серпня 1998 року "О передаче в частую собственность гражданам Украины земельных участков, расположенных в Киевском районе г. Одессы, для обслуживания жилых домов и хозяйственных построек" є неправомочним, оскільки прийнято в порушення діючого законодавства.

Право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку від 28 грудня 1998 року (держ акт серії НОМЕР_4) було оформлено всупереч закону. Крім того, межі цієї земельної ділянки при виділенні її у натурі не були погоджені з ГО "Сонячне" і порушують карантинну зону земель організації.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28.05.2003 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, укладений всупереч законодавства, оскільки частина земельної ділянки, яка відчужувалась не могла бути виділена з первинної без погіршення її експлуатаційних якостей із-за відсутності індивідуального під'їзду до неї.

Вказуючи на послідовність незаконних правочинів та реєстраційних дій, що спрямовані на захоплення земель, відведених ГО "Сонячне", і порушення своїх прав, як члена організації, позивач просив суд задовольнити позов у повному обсязі (т.1 а.с.1-3; 253-555; т.2 а.с.9-10).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Скасовані заходи забезпечення позову, що були вжиті судом згідно ухвали від 08.12.2014 року. Скасована заборона Першому Київському ВДВС ОМУЮ та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо демонтажу металевого паркану на межі ГО "Сонячне" та земельної ділянки АДРЕСА_1 (т.1 а.с.1-3, т.2 а.с.10).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6, що діє в інтересах ОСОБА_2, просить скасувати та змінити рішення суду за невідповідністю висновків обставинам справи, посилаючись на те, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, який виклав зміст рішення, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, заперечень на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Судом встановлені і підтверджені матеріалами справи наступні обставини.

07.08.1998 року Виконкомом Одеської міської ради народних депутатів було прийнято рішення №771 "О передаче в частую собственность гражданам Украины земельных участков, расположенных в Киевском районе г. Одессы, для обслуживания жилых домов и хозяйственных построек" п.1.11 якого гр. ОСОБА_7 передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0865 га, по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.62-63; 71).

На підставі вказаного рішення ОСОБА_7 28.12.1998 року отримала державний акт на право приватної власності, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1618 Серія НОМЕР_4 (т.1 а.с.19)..

Згідно Акту від 16.09.1998 року були погоджені та встановлені межі земельної ділянки в натурі.

З тексту вказаного Акту вбачається, що на час його складання ГО "Сонячне" не вважалося ні землекористувачем, ні власником суміжної земельної ділянки (т.1 а.с.68).

28.05.2003 року ОСОБА_7 розпорядилася частиною належної їй земельної ділянки, площею 0,0190 га, та відчужила її на користь громадянки Російської Федерації ОСОБА_3, представником якої був ОСОБА_11

Вказаний договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Масаловим В.В., та зареєстрований у відповідному реєстрі за №3771 (т.1 а.с.7; 100-101).

За наслідками наведеного правочину та реєстраційних дій земельна ділянка, площею 0,0675 га, була зареєстрована за ОСОБА_7, про що видано державний акт Серії НОМЕР_5, а земельна ділянка, площею 0,0190 га, на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_3, на що видано державний акт Серії НОМЕР_6 (т.1 а.с.246;247).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7, померла, що підтверджується копією актового запису про смерть №114 та копією свідоцтва про смерть (т.1 а.с.243, т.2 а.с.8)..

Після смерті ОСОБА_7, право власності на її земельну ділянку отримав у порядку спадкування за законом ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом від 27.05.2012 року за р.№1-219, яке було оглянуту у суді 1-ої інстанції.

Відмовляючи у задоволені позову ОСОБА_2, суд 1-ої інстанції виходив з правомірності отримання ОСОБА_7 у власність земельної ділянки у АДРЕСА_1, площею 0,0865га; правомірності набуття ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 0,0190 га; набуття земельної ділянки площею 0,0675 га ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом і в цілому з недоведеності та безпідставності заявлених позовних вимог.

При вирішенні спору по суті, суд керувався ч.ч.2,3 ст.81, ч.2 ст.132 ЗК України та відповідними нормами цивільно-процесуального законодавства.

Колегія погоджується з висновками суду і вважає, що вони відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду не відповідає вимогам п.4 ст.215 ЦПК України і в цілому нормам цивільно-процесуального законодавства, а також є незрозумілим, колегією до уваги не приймаються.

Якщо позивачу або його представнику рішення суду є незрозумілим, вони відповідно до ст.221 ЦПК України, не позбавлені можливості звернутися з заявою про його роз'яснення до суду, який якого ухвалив.

Твердження в скарзі на те, що п.1.11 рішення Виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 07.08.1998 року за №771 "О передаче в частую собственность гражданам Украины земельных участков, расположенных в Киевском районе г. Одессы, для обслуживания жилых домов и хозяйственных построек", виходить за межі його компетенції, не відповідає дійсності, оскільки у зазначеному рішенні іде пряме посилення на рішення Одеської міської ради народних депутатів від 16.05.1996 року №83-XXII "Про внесення змін до генерального плану м.Одеси в частині збереження територій індивідуального житлового та дачного Фонду", яким передбачено зміну цільового призначення для забудови та обслуговування індивідуального житла та надано перелік районів, де допускається зміна цільового призначення. Також відповідні повноваження виконкому, виходячи з положень ст.3 ЗК України, ч.13 ст.1 та п.2 прикінцевих і перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування України", вбачаються делегованими і не суперечать Конституції та іншому законодавству України.

Посилання в скарзі на те, що висновки суду щодо розподілу земельної ділянки між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, при якому остання опинилася без проходу-виходу на земельній ділянці, не порушують права членів ГО "Сонячне", не відповідають дійсності і суперечать вимогам земельного законодавства, колегією також до уваги не приймаються.

Відповідно до ст.152 ЗК України, держава забезпечує захист прав власника на землю, та ч.2 ст.156 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння користування і розпорядження земельними ділянками, які перебувають у власності громадян.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, яка знаходиться на межі земельних ділянок ОСОБА_7 та ОСОБА_3 Тому, на думку колегії, він взагалі не надав доказів про порушення своїх прав і законних інтересів. Що стосується ГО "Сонячне", то вона з самостійними вимогами про порушення своїх прав та інтересів взагалі до суду не зверталася.

Висновки суду про посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки між вказаними особами у відповідності діючому законодавству є правильними і відповідають документам, що знаходяться у матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що договір був посвідчений на підставі Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_4.

До вказаного договору додана Довідка Одеського міського управління земельних ресурсів №424 від 26.05.2003 р. про відсутність сервітутів та обмежень на відчуження земельної ділянки, Висновок №003/к експерта про оціночну вартість земельної ділянки, затверджену начальником Одеського міського управління земельних ресурсів 26.05.2003 року, довіреність від 28.05.2003 року від імені ОСОБА_3 та довідка з реєстру заборон від 28.05.2003 року №, що вказана земельна ділянка під забороною і арештом не перебуває (т.1 а.с.18-22).

Інших правових доводів скарга не містить.

З урахуванням викладеного, колегія приходить до висновку, що рішення суду 1-ої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права та правових підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6, що діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 12 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області: Л.Л.Троїцька

О.М.Таварткіладзе

В.П.Фальчук