Справа № 511/1770/14-ц
Номер провадження: 2/511/21/15
Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі - Ніколас С.О.,

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженної особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2014 року Публічне акціонерне товариств "Банк Форум" в особі уповноваженної особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (далі- ПАТ «Банк Форум») звернулись до суду з указаним позовом , посилаючись на те, що 25 червня 2008 року між ОСОБА_1 та АКБ «Банк Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальник ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 70 000 доларів США для придбання автомобіля , зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13% річних з терміном погашення боргу до 24 квітня 2015 року. Також кредитним договором встановлено порядок погашення боргу шляхом сплати щомісячно до 20 числа місяця наступного за розрахунковим платежу в розмірі не менше 287 доларів США . З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором , 25.06.2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_2 виступила поручителем свого чоловіка і зобов»язалась разом з ним в солідарному порядку відповідати за виконання умов вищевказаного договору.

Вказують , що позичальник ОСОБА_1 зобов»язання за договором щодо своєчасного повернення кредиту не виконував, тому банк звернувся в суд з позовом про стягнення з боржників в солідарному порядку заборгованості і Роздільнянським районним судом Одеської області 26 липня 2010 року було винесено рішення у справі №2-683/2010 , яким задовлено позов банку та стягнено з відповідачів на користь банку в солідрноу порядку 71068,27 дол.США, що по курсу на момент винесення рішення складає 562135,81 грн.

З моменту винесення рішення боржником частково погашено борг через органи ДВС, а саме станом на 05.05.2014 року погашено 25027,92 дол.США основної заборгованості та 7122,23 дол.США відсотків по кредиту. Залишок боргу складає 39642,07 грн . Оскільки вказаний борг стягнено на момент винесення рішення суду з урахуванням курсу обміну валют виходячи з курсу НБУ станом на 24.06.2010 року 7,909 грн за 1 дол.США всього в сумі 313529 грн , а на станом на момент звернення банку до суду курс обміну валют складав 11,744 грн за 1 дол.США в сумі 466745,73 грн, то між цими сумами існує курсова різниця в розмірі 153216, 73 грн , які банк просили стягнути з відповідачів в зв»язку з несвоєчасним погашенням боргу на користь банку.(а.с.1)

Далі позивач в порядку ст.31 ЦПК України збільшив заявлені позовні вимоги, подавши позовну заяву в новій редакції (а.с. 93,103) , в якій збільшив суму курсової різниці яка підлягає стягненню з відповідачів станом на 27.02.2015 року в зв»язку з зміною офіційного курсу обміну валют, встановленого НБУ до 27,763 грн за 1 дол.США і просив стягнути з відповідачів курсову різницю між раніше стягненим боргом в гривнях по доларовому кредиту за рішенням суду і між сумою боргу на час подачі заяви виходячи з нового курсу обміну в сумі 774 398,43 грн. Крім цього, на підставі п.4.1. Кредитного договору , яким за невиконання умов договору встановлено пеню в розмірі 0,2 % , банк просив стягнути пеню з відповідачів за кожен день прострочення боргу з 27.02.2014 року по 26.05.2015 року всього 28734,11 дол. США, що еквівалентно 797748,55 грн.

В судовому засіданні представник банку Волошин О.В. підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов банку задовольнити в повному обсязі, стягнувши на користь банку кредитну заборгованість солідарно з обох відповідачів.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав. В наданих суду письмових запереченнях та поясненнях в судовому засіданні пояснив, що він фактично повністю погасив заборгованість по кредитному договору через органи ДВС. Вимоги ж банку про стягнення курсової різниці після винесення судового рішення не ґрунтуються на законі , так як законом такий вид відповідальності перед банком не передбачений. Крім цього не підлягає стягненню пен за договором, так як з нього достроково стягнено всю суму боргу за договором і тим самим припинено дію договору.(а.с.189)

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на виклик суду не з"явилась, надала суду заяву провести слухання по спаві у суді без її участі. (а.с.147)

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявленого позову , прийшов до висновку, що в задоволенні позову Банку належить відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25 червня 2008 року між ОСОБА_1 та АКБ «Банк Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальник ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 70 000 доларів США для придбання автомобіля , зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13% річних з терміном погашення боргу до 24 квітня 2015 року. Також кредитним договором встановлено порядок погашення боргу шляхом сплати щомісячно до 20 числа місяця наступного за розрахунковим платежу в розмірі не менше 287 доларів США .(а.с.6)

З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором , 25.06.2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_2 виступила поручителем свого чоловіка і зобов»язалась разом з ним в солідарному порядку відповідати за виконання умов вищевказаного договору.(а.с.9)

В звязку з порушенням умов кредитного договору позивач в 2010році звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області 26 липня 2010 року, яке набрало законної сили, у справі №2-683/2010 задоволено позов банку та стягнено з відповідачів на користь банку достроково в солідарному порядку заборгованість за указаним кредитним договором, яка утворилась станом на 2010 рік в розмірі 71068,27 дол.США, що по обмінному курсу валют на момент винесення рішення складає 562135,81 грн. (а.с.13)

З моменту прийняття рішення судом боржник самостійно та через органи ДВС частково погасив заборгованість станом на 15.05.2014 року в розмірі 25027,92 дол.США основної заборгованості та 71233,23 дол.США відсотки з переплатою по відсоткам 723,95 грн.

Судом на підставі наданих по справі даних НБУ щодо офіційного курсу валют в Україні (а.с.20) встановлено, що дійсно на час розгляду справи у суді обмінний курс валюти, в якій відповідач отримав борг збільшився, однак суд вважає, що банк після винесення судового рішення по дострокове стягнення всієї суми боргу за кредитним договором від 25.06.2008 року в 2010 році на має права на отримання курсової різниці та пені за несвоєчасну сплату боргу виходячи з наступних норм законодавства та практики розгляду таких справ.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв діалогового обороту а бо інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним із видів порушення зобов»язання є його прострочення.

Так у разі порушення боржником строків оплати чергових платежів , передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.150 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення останнього зобов»язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст.1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному платежів. (постанова ВСУ від 06.11.2013 року №6-116 цс).

Згідно ст.599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання , на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У абз.1,2 п.17 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішення спорів, що виникають з кредитних правовідносин» судам роз»яснено, що зобов»язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора , яке невиконано боржником, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов»язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України , оскільки зобов»язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.526,599 ЦК України .

Таким чином, оскільки банк вже звертався до суду з позовом до відповідачів і вже має місце чинне рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.07.2010 року , яким достроково було стягнено заборгованість по кредитному договору з відповідачів, відтак строк дії договору закінчився, а між сторонами існують лише невиконані зобов»язальні відносини, відповідальність за які встановлена ч.2 ст.625 ЦК України.

Законом не передбачено після ухвалення судового по дострокове стягнення боргу за кредитним договором, стягнення курсової різниці , а також пені поза строком дії кредитного договору.

Зазначена правова позиція також викладена в ухвалі ВСУ від 01.09.2010 року , в ухвалі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 25.09.2013 року, 21.01.2015 року.

Тому в задоволенні позовної заяви банку належить відмовити в повному обсязі, так як вимоги позивача не ґрунтуються на законі.

На підставі ст.ст.509, 526, 599, 611, 625, 1050 ч.2 ЦК України, п. 17 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 року №5 "Про практику розгляду судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин", керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженної особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ж. В. Теренчук