Ухвала

Іменем України

Справа № 712/13419/15-ц

Провадження № 6/712/931/15

21 грудня 2015 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Марцішевської О.М.

при секретарі Вдовенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Управління ДВС відділу примусового виконання рішень про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

На виконанні у Управлінні ДВС відділу примусового виконання рішень знаходиться виконавче провадження № 44314644 від 06.08.2014 року на підставі виконавчого листа № 2315/1589/2012 від 27.04.2012 року Смілянського міськрайонного суду Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» боргу в сумі 3135995,67 грн. Державний виконавець вказує, що наявність у ОСОБА_1 невиконаних зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

В судовому засіданні державний виконавець Недоступ Д.М. подання підтримав та просив його задоволити, також надав для вивчення судом матеріали виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і ви'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України від 21 січня 1994 року Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України. Зокрема п. 2 ст. 5 зазначеного Закону передбачає, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянинові України, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Так, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадженняпередбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, а саме, що боржник був належним чином обізнаний про відкриття відносно нього виконавчого провадження, має можливість виконати рішення, однак свідомо не вчиняє дій з виконання.

Як вбачається з подання державного виконавця, а також матеріалів виконавчого провадження, таке обгрунтування відсутнє. Виконавче провадження відкрите 06.08.2014р. на підставі виконавчого листа № 2315/1589/2012 від 27.04.2012 року Смілянського міськрайонного суду Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» боргу в сумі 3135995,67 грн., в ході виконавчого провадження державним виконавцем вчинялись дії щодо направлення запитів до компетентних служб щодо належних боржнику майна чи доходів, як свідчать матеріали виконавчого провадження належних ОСОБА_3 рухомого, нерухомого майна чи доходів, на які можливо звернути стягнення, державним виконавцем не було виявлено.

Вивчивши матеріали справи та виконавчого провадження, суд приходить до висновку про відсутність документально підтверджених конкретних доказів ухилення боржника від виконання рішення, що є підставою для відмови у задоволенні подання. Зокрема, відсутні дані про перешкоджання особисто боржником проведенню конкретно визначених виконавчих дій чи приховування майна, на яке можна звернути стягнення.

Що стосується посилання державного виконавця на те, що доказами приховування боржником своїх доходів може вважатись його заперечення до суду під час розгляду у квітні 2015 року попереднього подання про те, що за характером роботи останній здійснює закордонні поїздки з метою отримання заробітку для виконання судового рішення, суд виходить з того, що такі доводи носять імовірний характер та за відсутністю даних про конкретні доходи боржника, які він приховав від державного виконавця, рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. У випадку вчинення боржником перешкод у доступі до свого житла боржника державний виконавець вправі звернутись до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, у випадку, якщо фактичне місце проживання боржника не відоме - ініціювати оголошення судом розшуку боржника.

Згідно з актами від 18.05.2015р. та 16.07.2015р. здійснювались виходи державного виконавця за адресою, визначеною місцем виконання вул.П.Лумумби, 4, м.Сміла та було зясовано, що боржник за даною адресою не проживає, належного йому майна немає та місце його проживання не відоме. Разом з тим за даною адресою розташоване нежитлове приміщення магазину, яке не може вважатись місцем проживанням фізичної особи по причині не віднесення в установленому законом порядку до житлового фонду.

В обґрунтування подання державний виконавець вказував, що проведенню виконавчих дій перешкоджає те, що державному виконавцю не відоме фактичне місце проживання боржника, разом з тим, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем не вчинялись дії щодо зясування місця реєстрації боржника, чи проживає останній за місцем своєї реєстрації, хоча згідно з наявним в матеріалах виконавчого провадження нотаріально посвідченим дорученням від імені ОСОБА_1 від 08.10.2012р. місце його реєстрації вказувалось в Кіровоградській області, також державним виконавцем не ініціювалось питання про оголошення в судовому порядку розшуку боржника.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення подання.

Керуючись Законом України Про виконавче провадження, ст. 377-1 Цивільного Процесуального кодексу України, п. 5 ч. 1, ч. 4 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця Управління ДВС відділу примусового виконання рішень про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції в 5-денний строк.

ГОЛОВУЮЧИЙ: