У х в а л а

16 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Умнова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року, у цивільній справі за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Сіщука В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_2, з вилученням паспортного документа, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року подання задоволено. Встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України з вилученням паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12 лютого 2010 року із врахуванням ухвали Подільського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Кіпру», правонаступником якого є ПАТ «Неос Банк», заборгованості за кредитним договором № 002-4/2008 від 22 січня 2008 року в розмірі 17 496 313,56 грн, за яким здійснюється виконавче провадження № 44819614 від 22 вересня 2014 року. Зобов'язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України вжити невідкладних заходів для недопущення виїзду громадянина України ОСОБА_2, а в разі вилучення у нього паспортного документу для виїзду за кордон - надіслати його у відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Міністерства внутрішніх справ за місцем видачі.

Представник ОСОБА_2, не погоджуючись з даними ухвалами судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить їх скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання.

Дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали вважаю, що її слід повернути заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, рішення і ухвали апеляційного суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31-33 ч.1 ст. 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Ухвала місцевого суду щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не відносяться до ухвал, які згідно із ст.324 ЦПК України можуть бути оскарженими в касаційному порядку.

Оскарження ухвал апеляційного суду щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у цій статті, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Висновки суду узгоджуються з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України у справі № 6-716цс15.

За таких обставин, подана заявником касаційна скарга не може бути прийнята до касаційного розгляду, у зв'язку із чим, її слід повернути.

Керуючись ст. ст. 293, 324 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Умнова