Номер провадження: 22-ц/785/848/15
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В. І.
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Гончаренко В.М., Калараш А.А.

з участю секретаря Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи ОСОБА_6 про визнання правочину недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 жовтня 2014 року,

встановила:

В жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом і після уточнення повних вимог посилався на те, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 04.08.2007р. позивач є власником автомобіля марки SUBARU, модель FORESTER, випуску 2002 року, , реєстраційний номер НОМЕР_1.

10.12.2010р. позивач надав ОСОБА_2, ОСОБА_6 право розпоряджатися автомобілем на підставі довіреності.

16.07.2012р. позивач припинив дію довіреності, про що приватним нотаріусом Чередниченко Г.А. внесено реєстраційний запис до Єдиного реєстру довіреностей.

24.07.2012р. ОСОБА_2, якому було відомо про припинення довіреності, від імені позивача уклав правочин, за яким право власності на автомобіль перейшло до ОСОБА_3

27.07.2012р. ОСОБА_3 продала автомобіль ОСОБА_4

Позивач просив визнати недійсним правочин відчуження автомобіля від 24.07.2012р., забов"язати ОСОБА_4 повернути автомобіль позивачу, визнати за позивачем право власності на автомобіль.

Відповідачі позов не визнали.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 13 жовтня 2014 року позов задоволений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що автомобіль був відчужений ОСОБА_5, який не мав на це повноважень.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, оскільки вони не ґрунтуються на законі та не підтверджуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 04.08.2007р. був власником автомобіля марки SUBARU, модель FORESTER, випуску 2002 року, реєстраційний номер НОМЕР_1(а.с.65об.).

10.12.2010р. ОСОБА_1 надав ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 право розпоряджатися автомобілем на підставі довіреності з правом передоручення(а.с.16).

14.12.2010р. ОСОБА_6, діючи від імені ОСОБА_1 на підставі цієї довіреності, уповноважив ОСОБА_5 в порядку передоручення розпоряджатися автомобілем(а.с159).

Відповідно до частини 2 статті 240 ЦК України представник, який передав своє повноваження іншій особі, повинен повідомити про це особу, яку він представляє, та надати їй необхідні відомості про особу, якій передані відповідні повноваження (замісника). Невиконання цього обов'язку покладає на особу, яка передала повноваження, відповідальність за дії замісника як за свої власні.

Частина 3 цієї статті передбачає, що правочин, вчинений замісником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

ОСОБА_6, який передав свої повноваження ОСОБА_5, не виконав вищезазначених вимог закону та не повідомив про це ОСОБА_1.

24.07.2012р. ОСОБА_5, діючи на підставі довіреності від 14.12.2010р. від імені ОСОБА_1 уклав правочин, за яким право власності на автомобіль перейшло до ОСОБА_3(а.с.58-70). За вимогами ч.3 ст.240 ЦК України цей правочин припиняє право власності ОСОБА_1 на автомобіль. В той же час ОСОБА_6, який не повідомив ОСОБА_1 про передачу своїх повноважень, на підставі ч.2 ст.240 ЦК України несе відповідальність за дії замісника ОСОБА_5. Однак ця відповідальність не впливає на законність правочину, укладеного ОСОБА_5 з ОСОБА_3

27.07.2012р. ОСОБА_3 уклала правочин, за яким право власності на автомобіль перейшло до ОСОБА_4(а.с.74-84).

Суд першої інстанції не застосував зазначених норм матеріального права та прийшов до помилкового висновку про недійсність правочину від 24.07.2012р. При цьому суд не зазначив який саме правочин вчинили сторони, однак визнав його недійсним.

Висновок суду першої інстанції ґрунтується на тому, що 16.07.2012 р. ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. з заявою про припинення дії довіреності від 10.12.2010 р., про що нотаріусом Чередниченко Г.А. було внесено відповідний реєстраційний запис до Єдиного реєстру довіреностей та повідомлено ОСОБА_6 про припинення дії довіреності (а.с.18, 184).

Однак суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_6 ще до припинення дії довіреності від 10.12.2010 р. передав свої повноваження ОСОБА_5, який на підставі цих повноважень здійснив відчуження автомобіля.

Приймаючи до уваги те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом не правильно застосовані норми матеріального права, тому на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Судовий збір в сумі 500 грн., сплачений ОСОБА_5 за подачу апеляційної скарги, підлягає стягненню з ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 314 ч.2 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 жовтня 2014 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи ОСОБА_6 про визнання недійсним правочину від 24 липня 2012 року відчуження автомобіля марки SUBARU, модель FORESTER, випуску 2002 року, реєстраційний номер НОМЕР_1, витребування цього автомобіля у ОСОБА_4, визнання права власності на цей автомобіль за ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 500 гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.Д.Коротков

В.М.Гончаренко

А.А.Калараш