Ухвала

іменем україни

07 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про повернення банківського вкладу, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 16 квітня 2015 року та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області від 16 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») про повернення банківського вкладу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 02 серпня 2011 року та 20 листопада 2012 року між позивачкою та ПАТ «УкрСиббанк» в особі його Херсонської філії у письмовій формі було укладено договори банківського вкладу (депозиту) з Правилами НОМЕР_1 та НОМЕР_2, на які впродовж 2012-2014 років за заявою позивачки банк зарахував на зберігання готівкові кошти. В травні 2014 року ОСОБА_4 звернулась у відділення банку з вимогою видати останній всі кошти, що знаходились на її рахунках, проте їх не отримала. Згідно виписки банку від 01 липня 2014 року невідомою особою з рахунків були зняті грошові кошти. За заявою позивача та інших потерпілих осіб було розпочато досудове розслідування за ознаками злочинів, передбачених ч. 3, 4, 5 ст. 191 КК України. Станом на дату звернення до банку із вимогами повернути вклади, залишок на рахунку НОМЕР_1 складав 318,23 доларів США, залишок на рахунку НОМЕР_2 складав 38,31 доларів США. Оскільки позивачка ОСОБА_4 грошові кошти із вказаних рахунків не знімала, в зв'язку із порушенням відповідачем умов договору банківського вкладу та правил розміщення депозиту, просила суд стягнути на її користь із ПАТ «УкрСиббанк» 35 260 доларів США.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 16 квітня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь позивачки 27 400 доларів США. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області від 16 червня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог змінено. Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_4 35 260 доларів США (депозиту).

У касаційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та рішення апеляційного суду скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції в частині, в якій позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог та закрити провадження у справі, з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог позивача та повернення банківського вкладу.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 серпня 2011 року та 20 листопада 2012 року між ОСОБА_4 та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено два Договори банківського вкладу з Правилами розміщення депозитів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відповідно. В подальшому банк за заявою позивача на вищевказані рахунки зарахував готівкові кошти на зберігання на загальну суму 36 460 доларів США, з яких ОСОБА_4 на підставі заяв про видачу готівки № 90 від 15 жовтня 2013 року з рахунку НОМЕР_1 зняла кошти у сумі 500 доларів США, № 118 від 11 листопада 2013 року з рахунку НОМЕР_2 кошти у сумі 100 доларів США, № 62 від 14 листопада 2013 року з рахунку НОМЕР_2 кошти у сумі 500 доларів США, № 82 від 20 листопада 2013 року з рахунку НОМЕР_2 кошти у сумі 100 доларів США.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до п. 3.1. Правил розміщення депозитів банк зобов'язується нести повну відповідальність за збереження коштів вкладника, розміщених згідно з умовами Договору.

Згідно з висновком почеркознавчої експертизи № 3778 від 17 грудня 2014 року проведеної НДЕКЦ УМВС України в Херсонській області, який міститься в матеріалах справи, досліджувані підписи на заявах про видачу готівки № 19 від 04 березня 2014 року, № 25 від 07 березня 2014 року, № 22 від 07 березня 2014 року, № 42 від 07 листопада 2012 року, № 78 від 04 вересня 2012 року, № 99 від 13 вересня 2012 року, №61 від 27 серпня 2012 року виконані не ОСОБА_4, а іншою особою. Вирішити питання, чи виконаний підпис в графі «Підпис отримувача» заяв на видачу готівки № 80 від 09 січня 2013 року, №31 від 23 серпня 2013 року, №58 від 28 серпня 2013 року, № 5 від 18 вересня 2013 року ОСОБА_4, або іншою особою не виявилося можливим. В зв'язку з викладеним судом першої інстанції позов було задоволено частково.

З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази отримання грошових коштів за заявами № 80 від 09 січня 2013 року, № 31 від 23 серпня 2013 року, № 58 від 28 серпня 2013 року, № 5 від 18 вересня 2013 року саме ОСОБА_4, апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, дійшов вірного висновку про стягнення з ПАТ «УкрСиббанк» суми вкладу у розмірі 35 260 доларів США, правильно застосувавши положення ст. 614 ЦК України.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог з підстав, заявлених позивачем, а саме наявності між сторонами двох договорів банківського вкладу (депозиту) та у порушення умов укладених договорів, безпідставною відмовою банку у поверненні сум вкладів.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області від 16 червня 2015 року та рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 16 квітня 2015 року в його незміненій частині постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області від 16 червня 2015 року та рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 16 квітня 2015 року в його незміненій частині залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук