АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц-/790/3318/15 Головуючий: 1 інстанції
Категорія: відшкодування шкоди Доповідач: Швецова Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Костенко Т.М., Гальянової І.Г.

за участі секретаря - Єрьоменко О

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Просто-страхування»

на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 березня 2015 року

у справі за позовом за позовом публічного акціонерного товариства «Просто-страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ПАТ «Просто-страхування» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої в наслідок ДТП, в обгрунтування якого зазначив, що 22.04.2013 р. між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір страхування № ПК 000330 «Просто Каско» майнових інтересів власника автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1.

04 листопада 2013 р. в м. Харкові на Салтівському шосе відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керувала відповідач та застрахованого автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4

Відповідно довідки ДАІ вих. № Д/3606 від 06.11.2013 р., дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Volkswagen Golf» зазнав пошкоджень, вартість яких складає - 15268,98 грн.

Зазначена вище подія визнана страховою, про що 21.11.2013 р. складено страховий акт. У зв'язку з чим, позивач сплатив страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі 15268,98 грн.

На підставі викладеного та відповідно до Закону України «Про страхування» позивач просив суд стягнути з відповідача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 15268,98 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн..

Заочним рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 березня 2015 року в задоволенні позову ПАТ «Просто-страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - відмовлено.

Не погодившись вказаним рішенням ПАТ «Просто-страхування» звернулося з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати вказане рішення та постановити по справі нове, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, вважає що апеляційна скарга АТ «ПРОСТО-страхування» підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судовим розглядом встановлено, що 22.04.2013 року ПАТ «Просто-страхування» та ОСОБА_3 було укладено договір страхування № ПК 000330 майнових інтересів власника автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. З, 6-7).

04 листопада 2013 р. в м. Харкові на Салтівському шосе відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керувала відповідач та застрахованого автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4

Відповідно довідки ДАІ вих. № Д/3606 від 06.11.2013 р., дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2

Відповідно звіту дослідження спеціаліста-автотоварознавця № 200/2013 від 13.11.2013 року, складеного оцінювачем ОСОБА_5, розмір матеріального збитку, завданого власникові ОСОБА_3 «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження під час ДТП складає 15268,98 грн.(а.с. 12-17).

Зазначена дорожньо-транспортна пригода визнана страховим випадком, про що 21.11.13 року складено страховий акт № 90281 (а.с. 32).

Позивачем 02.12.2013 року згідно платіжного доручення № 36315 здійснена виплата страхового відшкодування у розмірі 15268,98 грн. за ремонт автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.34).

08.07.2014 року Московським районним судом м. Харкова була винесена постанова, щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, відповідно до якої провадження по справі було закрито у зв'язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 ЦК України.

Відповідно до цієї правової норми шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, єдиною підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає такі елементи, як шкода, протиправність поведінки, причинний зв'язок між ними, а також за виключенням передбачених законом випадків, вина заподіювача шкоди, тобто відшкодуванню підлягає тільки та шкода, яка є об'єктивним наслідком протиправної дії чи бездіяльності.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Правила відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначені в статті 1188 ЦК України.

Відповідно до цієї правової норми шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 124 КУпАП особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Страхування є окремим видом зобов?язань. За договором страхування, одна сторона (страховик) зобов?язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов?язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі ст. 993 ЦК України передбачено перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з положеннями статті 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

З огляду на це, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, а тому, враховуючи норми статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування і виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого зразка.

З довідки № 9295720 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що вказана пригода сталася з вини водія ОСОБА_2, відповідальність якої не застрахована. Протокол про адміністративно правопорушення був складений відносно ОСОБА_2, та у зв'язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності провадження було закрито.

Судова колегія, враховуючи всі обставини справи та відповідно до ст. 61 ЦПК України приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у скоєнні ДТП підтверджується матеріалами справи і позовні вимоги ПАТ « Просто страхування» про стягнення суми регресу підлягає задоволенню в повному обсязі

Керуючись ст.ст. 301,302, п.п.3 і 4 ст. 309, 312,313,317 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Просто-страхування» задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 березня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Просто-страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Просто-страхування» суму страхового відшкодування в розмірі 15268,98 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, однак може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -