Номер провадження 2/754/2839/15
РІШЕННЯ

Іменем України

28 липня 2015 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

за участі секретаря Фацул М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради, Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, 3-тя особа: П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона та її тітка - ОСОБА_4 визначені співвласниками в долях 2/3 та 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло фонду Ватутінської районної ради та зареєстрованим у Київському міському БТІ у реєстровій книзі за № 3847. З 20 жовтня 1990р. вона з тіткою проживали разом у спірній квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Позивачка звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадщини, проте їй було відмовлено, оскільки згідно положень Цивільного кодексу Української РСР, ні вона, ні її син не належать до кола спадкоємців за законом, заповіту складено не було, отже відсутні підстави залучення їх до спадкування за правилами ЦК УРСР від 18.07.1963р. Згідно п.5 Перехідних положень ЦК України, положення спадкового права застосовуються також до спадщини, яка відкрилась але не була прийнята ніким із спадкодавців до набрання чинності Цивільним кодексом України. Так як спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 так і залишилась ніким не прийнятою, є підстави застосувати положення діючого Цивільного кодексу України. Враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом, а також відсутність спадкоємців за законом 1-3 черг, вона має право на спадкування у четверту чергу. Позивачка зазначає, що від спадщини її не було усунуто, з відмовою від спадщини вона не зверталась, крім того вона є племінницею ОСОБА_4 та проживала разом з нею понад 10 років однією сім'єю з 20 жовтня 1990р. по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 Також на час відкриття спадщини проживала і продовжує надалі проживати у спірній квартирі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в частині визнання за позивачем права власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом. Також в усному порядку заявив, що вимоги про зобов'язання Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві зареєструвати за позивачем право власності на 1/3 частину вищевказаної квартири не підтримує.

Представник відповідача - Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в наданих запереченнях просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та слухати справу у відсутність представника відповідача.

Представник відповідача - Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в наданих суду запереченнях просили в задоволенні позову про визнання права власності на спадкове майно в частині його пред'явлення до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, відмовити. Також в заяві від 19 травня 2015р. представник Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації просила розглядати справу у її відсутність.

Представник 3-ї особи - П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлофонду Ватутінської районної ради від 07 серпня 1995р., квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4 в рівних долях. Свідоцтво видано згідно розпорядження від 07 серпня 1995р. НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві НОМЕР_2.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.11.2014р. заяву ОСОБА_1 було задоволено та встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1, з 29.11.1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

Державним нотаріусом П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори було відкрито спадкову справу №240/2012 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що 29 лютого 2012р. ОСОБА_1 звернулась до П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою, в якій просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, 1916 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Однак листом від 05.03.2012 року П'ятнадцята київська державна нотаріальна контора повідомила ОСОБА_1, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на її ім'я, після смерті гр. ОСОБА_4 неможливо, в зв'язку з тим, що не надано доказів факту родинних стосунків.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів в суді є визнання права.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині пред'явлення до відповідача Київської міської ради, оскільки вони є доведеними та обґрунтованими.

Позовні вимоги в частині визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, пред'явлені до відповідача Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації не підлягають задоволенню, оскільки заявлені до неналежного відповідача, враховуючи, що власником житлового фонду м. Києва є територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради.

Керуючись ст.ст. 316, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1268, 1269, 1296, ч. 1 ст. 1297 ЦК України, ст.ст. 10, 59, 60, 74, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: