Номер провадження: 22-ц/785/6187/15
Головуючий у першій інстанції Дєтков О. Я.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Суворова В.О., Сватаненка В.І.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Березівський харчокомбінат» - Робульця Анатолія Андрійовича на рішення Березівського районного суду Одеської області від 29 серпня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства відкритого типу «Березівський харчокомбінат» про визнання правочинів дійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Березівський районний суд Одеської області з позовом до Акціонерного товариства відкритого типу «Березівський харчокомбінат» про визнання правочинів дійсними посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем були укладені на Одеській товарній біржі «Вітязь» три договори купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: договір купівлі-продажу складського приміщення № 4, загальною площею 486,2 кв.м, що розташоване в АДРЕСА_1, за № 24-1402 від 21 травня 2002 року, договір купівлі-продажу приміщення складу № 3, площею 820,0 кв.м, та приміщення складу № 1, загальною площею 2964,0 кв.м, що розташовані в АДРЕСА_2, за № 19-0102 від 19 червня 2002 року та договір купівлі-продажу складського приміщення № 2, площею 280,0 кв.м, що також розташоване в АДРЕСА_2, за №20-0202 від 15 серпня 2002 року.

Під час укладення вищевказаних договорів він домовився з останнім про всі істотні їх умови, що стосуються проведення розрахунків та отримання майна у власність. Однак йому та відповідачеві не було відомо на той час, що такі правочини повинні були посвідчуватись у нотаріальному порядку, хоча в п.11 вказаних договорів зазначено, що біржові договори нотаріального посвідчення не потребують, що також не суперечило положенням ст.15 Закону України «Про товарну біржу».

Умови договорів купівлі-продажу позивачем виконані в повному обсязі та з моменту їх укладення він передав обумовлену суму грошей та отримав у власність придбане майно. При цьому, відповідач отримав гроші та передав всі приміщення, таким чином, своїми діями повністю підтвердив, що угода між ними відбувалася, але, знаючи про необхідність нотаріального посвідчення цих договорів, не бажає вчиняти ці дії та фактично ухиляється від них.

На даний час позивач вказаними складськими приміщеннями користується та володіє ними як власним майном.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 29 серпня 2014 року визнано договори купівлі-продажу нерухомого майна № 24-1402 від 21 травня 2002 року, № 19-0102 від 19 червня 2002 року та № 20-0202 від 15 серпня 2002 року, укладені між ОСОБА_3 та Акціонерним товариством відкритого типу «Березівський харчокомбінат» дійсними та визнано за ОСОБА_3 право власності на приміщення складу №1, загальною площею 2964,0 кв.м, складське приміщення № 2, площею 280,0 кв.м, приміщення складу № 3,площею 820,0 кв.м, що розташовані в АДРЕСА_2, та складське приміщення №4, загальною площею 486,2 кв.м, що розташоване в АДРЕСА_1.

Вважаючи рішення суду незаконним представник ПАТ «Березівський харчокомбінат» - ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Березівського районного суду Одеської області від 29 серпня 2014 року та поновити розгляд цивільної справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1,3 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 суд помилково дійшов зазначеного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що 29 серпня 2014 р. Березовський районний суд Одеської області ухвалив рішення за позовом ОСОБА_3 до ВАТ «Березівський харчокомбінат» про визнання правочинів дійсними, яким задовольнив позов ОСОБА_3 та визнав договори купівлі-продажу нерухомого майна № 24-1402 від 21.05.2002 р., № 19-0102 від 19.06.2002 р. та № 20-0202 від 15.08.2002 р., укладені між ОСОБА_3 та Акціонерним товариством відкритого типу «Березівський харчокомбінат» дійсними та визнав за ОСОБА_3 право власності на приміщення складу № 1, загальною площею 2964,0 кв.м., складське приміщення № 2 площею 280,0 кв.м., приміщення складу № 3 площею 820,0 кв.м., що розташовані в АДРЕСА_2 та складське приміщення № 4, загальною площею 486,2 кв.м., розташоване в АДРЕСА_1.

У матеріалах справи є клопотання від ВАТ «Березівський харчокомбінат», підписане в.о. голови правління ОСОБА_5 Текст клопотання свідчить про те , що ВАТ «Березівський харчокомбінат» підтверджує факт укладання договорів купівлі-продажу.

У якості доказів позивачем надано договори купівлі-продажу нерухомого майна № 24-1402 від 21.05.2002 р., № 19-0102 від 19.06.2002 р. та № 20-0202 від 15.08.2002 р., укладені між ОСОБА_3 та Акціонерним товариством відкритого типу «Березівський харчокомбінат», а також платіжні документи та акти прийому передачі на спірні об'єкти приходних касових ордерів від ВАТ «Березівський харчокомбінат».

Проте суду не надано доказів, що підтверджують повноваження представника ПАТ «Березівський харчокомбінат» ОСОБА_5 розпоряджатися майном підприємства та погоджуватися з визнанням вимог позивача.

Судом неповно досліджено надані позивачем докази, не витребувано від позивача відомостей про те, чи дійсно предмети позову - приміщення складу № 1, загальною площею 2964,0 кв.м., складське приміщення № 2 площею 280,0 кв.м., приміщення складу № 3 площею 820,0 кв.м., що розташовані в АДРЕСА_2 та складське приміщення N9 4, загальною площею 486,2 кв.м., розташоване в АДРЕСА_1 були зареєстровані як об'єкти нерухомості у БТІ чи у державного реєстратора. Спірні об'єкти нерухомості не здавалися до експлуатації, а тому й не були зареєстровані як об'єкти нерухомості у БТІ чи державного реєстратора, що підтверджено довідкою (а.с. 100). За таких обставин ці об'єкти взагалі не могли бути предметом укладання договорів купівлі-продажу.

За фактом незаконного відчуження зазначених спірних об'єктів нерухомості за заявою міського голови м. Березівка відкрито кримінальне провадження, рішення по якому на даний час невідоме.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районним судом викладені обставини з'ясовано неповно, висновок суду не відповідає встановленим обставинам, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового по суті позовних вимог. Оскільки суду не надано належних доказів того, що на спірні об'єкти у відповідача були належні документи, які підтверджують право власності, висновок суду про обґрунтованість вимог позивача є помилковим. Апеляційна скарга за викладених обставин є обґрунтованою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, п.1, 3 ч.1, п.1 ст.309, ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Березівський харчокомбінат» - Робульця Анатолія Андрійовича - задовольнити.

Рішення Березівського районного суду Одеської області від 29 серпня 2014 року - скасувати.

Увалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.О. Суворов

В.І. Сватаненко