Ухвала

іменем україни

15 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Євграфової Є.П., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», Берегівської державної нотаріальної контори Закарпатської області, третя особа - реєстраційна служба Берегівського районного управління юстиції Закарпатської області, про скасування записів, внесених до державних реєстрів,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 15 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), Берегівської державної нотаріальної контори Закарпатської області, третя особа - реєстраційна служба Берегівського районного управління юстиції Закарпатської області, про скасування записів, внесених до державних реєстрів.

Посилався на те, що він, як власник квартири АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва від 24 лютого 2012 року, не може володіти, користуватися і розпоряджатися нею на власний розсуд, оскільки квартира знаходиться під забороною відчуження, накладено нотаріусом Берегівської ДНК на підставі договору іпотеки від 25 квітня 2008 року, який був визнаний недійсним рішенням Берегівського районного суду від 08 червня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 08 вересня 2010 року.

Заочним рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 02 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено. Зобов'язано Берегівську державну нотаріальну контору Закарпатської області скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис внесений до Державного реєстру іпотек за № 4506057 про обтяження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, внесений 25 квітня 2008 року державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори Закарпатської області Кирияк К.М. на підставі договору іпотеки, укладеного 25 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_6, посвідченого державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори Закарпатської області Кирияк К.М. і зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №1-1700. Зобов'язано Берегівську державну нотаріальну контору Закарпатської області скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 4507324 про заборону відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, внесений 25 квітня 2008 року державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори Закарпатської області Кирияк К.М. на підставі договору іпотеки, укладеного 25 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_6, посвідченого державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори Закарпатської області Кирияк К.М. і зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 1 -1700.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 15 липня 2015 року заочне рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 02 квітня 2015 року скасовано, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі заочне рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що записи в державних реєстрах щодо обтяження нерухомого майна та про заборону його відчуження слід скасувати, оскільки рішенням Берегівського районного суду від 08 червня 2010 року, яке набрало законної сили, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 в порядку ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, набув право власності на квартиру АДРЕСА_4, яка належала ОСОБА_7 на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 19 лютого 2008 року № 1-550, та отримав свідоцтво на вказане майно від 24 лютого 2012 року, видане приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Мирончук О.В., зареєстроване в реєстрі за № 1207 (а. с. 13).

19 березня 2012 року ОСОБА_4 зареєстрував право власності на зазначену квартиру в КП «Берегівське бюро технічної інвентаризації Берегівської районної ради» (а. с. 14).

Вказана квартира знаходиться в іпотеці ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі договору іпотеки від 25 квітня 2008 року, укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (змінило найменування на ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_6 (а. с. 16).

Зазначений договір іпотеки рішенням Берегівського районного суду від 08 червня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 08 вересня 2010 року, визнано недійсним.

Відповідно до ч. 9 ст. 16 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про звернення позивача з відповідною заявою до нотаріуса Берегівської ДНК Кирияк К.М. та йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що нотаріус може бути відповідачем у справах про зобов'язання скасувати у Державному реєстрі прав на нерухоме майно записи щодо немайнових прав на предмет іпотеки лише в разі звернення заінтересованих осіб до нотаріуса за вчиненням вказаних дій та отримання відмови у їх вчиненні.

Доводи касаційної скарги про те, що позивач звертався до Берегівської державної нотаріальної контори Закарпатської області спростовуються тим, що після винесення рішення суду апеляційної інстанції від 15 липня 2015 року завідувачем Берегівської державної нотаріальної контори надана позивачу відповідь 4 серпня 2015 року, якою ОСОБА_4 роз'яснено, що відповідно до ст. 74 ЗУ «Про нотаріат» звертатися до нотаріуса з повідомленням про припинення іпотечного договору мають лише установи банку, підприємства та організації.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, заперечення на касаційну скаргу, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Закарпатської області від 15 липня 2015 року.

Доводи касаційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 <nau://ukr/1618-15|st332> ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 15 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», Берегівської державної нотаріальної контори Закарпатської області, третя особа - реєстраційна служба Берегівського районного управління юстиції Закарпатської області, про скасування записів, внесених до державних реєстрів залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

Є.П. Євграфова

Ю.Г. Іваненко