Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретарів - Стрижеуса В.А., Калини О.Б.,

представника позивача - Олійник О.В.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

у с т а н о в и в :

02.09.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 05.03.2012 року в м. Києві сталась ДТП за участі транспортного засобу «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 та транспортного засобу «Нисан», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням відповідача. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 22.03.2012 року відповідач визнаний винним у скоєнні вказаної ДТП. Цивільно-правова відповідальність відповідача як водія автомобіля «Нисан», д.н.з. НОМЕР_2 на час скоєння ДТП була застрахована в АТ «СК «НОВА» за полісом АВ/5093256 від 25.02.2012 року, за змістом якого страхувальником є відповідач. В результаті ДТП був пошкоджений транспортний засіб потерпілої особи і вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ становить 6428,58 грн., що підтверджується звітом про визначення вартості матеріального збитку №625 від 20.03.2012 року. Транспортний засіб потерпілої особи був застрахований в ПрАТ «СК «Рідна» за договором добровільного страхування автотранспортних засобів №АТ19/12 від 18.01.2012 року. На виконання умов договору страхування 03.10.2012 року ПрАТ «СК «Рідна» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 6428,58 грн. на руки потерпілої особи, що підтверджується видатковим касовим ордером від 03.10.2012 року. 01.04.2013 року Господарський суд м. Києва ухвали рішення, яким стягнув з АТ «СК «НОВА» на користь ПрАТ «СК «Рідна» 5928,58 грн. страхового відшкодування в порядку регресу та судових витрат в розмірі 1720,50 грн. 16.10.2013 року АТ «СК «НОВА» виплатило страхове відшкодування із судовими витратами в розмірі 7649,08 грн. на рахунок ПрАТ «СК «Рідна», що підтверджується платіжним дорученням №31854. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що в порушення вимог ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач не повідомив свою страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду у строк не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, звернувшись з відповідним повідомленням лише 12.03.2012 року, тобто через тиждень після ДТП, а тому у відповідності до ст. 38 вказаного закону має відшкодувати виплачене страхове відшкодування. Позивач зазначає, що 02.01.2014 року між ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» було укладено договір про купівлю-продаж боргових зобов'язань і згідно додатку №1 до додаткової угоди до даного договору права щодо стягнення коштів по зазначеному страховому випадку перейшли до позивача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснив суду, що відповідач невчасно повідомив свого страховика про настання ДТП, що в свою чергу є підставою для регресної вимоги. Також представник зазначив, що позивач не є фінансовою організацією та фінансових послуг не надає і укладений між позивачем та ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» договір купівлі-продажу боргових зобов'язань не є договором факторингу. В даному випадку мають місце регресні вимоги, а не суброгація, оскільки регрес виник з договору страхування цивільно-правової відповідальності, а суброгація виникає по майновому страхуванню. Крім того, в обґрунтування своїх вимог представник посилається на те, що розпорядження КМУ про перенесення робочих днів має рекомендаційний характер, а також відповідач не був позбавлений можливості звернутись до свого страховика з відповідним повідомленням засобами поштового зв'язку.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що фактично укладений між позивачем та ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» договір купівлі-продажу боргових зобов'язань є факторинговою операцією, тож цей договір є договором факторингу, однак така діяльність позивача є незаконною, що в свою чергу вказує на незаконність договору купівлі-продажу боргових зобов'язань і такий договір не може бути підставою для задоволення позову. Також відповідач вказує, що в даному випадку має місце не регрес, а суброгація, тож перебіг позовної давності розпочався з 05.03.2012 року. За таких обставин відповідач просить відмовити у задоволенні позову в зв'язку зі спливом строку позовної давності. Відповідач зазначає, що звертався до позивача з вимогою про надання копії повідомлення про ДТП датованого 12.03.2012 року, однак позивач на прохання не відреагував, тож, на думку відповідача, сумнівними є посилання позивача на те, що повідомлення про ДТП було надано страховику саме 12.03.2012 року. В обґрунтування своїх заперечень відповідач також посилається на те, що у 2012 році розпорядженням КМУ робочий день з 09.03. був перенесений на 03.03., тож відповідачем не порушено вимог про повідомлення страховика протягом трьох робочих днів, оскільки 12.03.2012 року було якраз третім робочим днем після настання ДТП - 05.03.2012 року.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріли справи, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 25.02.2012 року між відповідачем та ВАТ «СК «Нова» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у вигляді Полісу №АВ/5093256. Строк дії до 28.02.2013 року. Страхувальник - ОСОБА_2. Забезпечений транспортний засіб - «Нисан», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 5).

За змістом постанови Святошинського районного суду м. Києва від 22.03.2012 року, 05.03.2012 року об 11 год. 00 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Нисан», д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Ірпінській, 76 в м. Києві не дотримався безпечного інтервалу до припар кованого автомобіля «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів та їх механічне пошкодження. ОСОБА_2 порушив вимоги п. 13.1. ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП (а.с. 10).

Вказаною постановою суду відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 01.04.2013 року стягнуто з ПрАТ «СК «Нова» на користь ПрАТ «СК «Рідна» страхове відшкодування в сумі 5928,50 та 1720,50 грн. судового збору на тій підставі, що вказана сума страхового відшкодування була сплачена ПрАТ «СК «Рідна» потерпілій від ДТП, що сталося 05.03.2012 року, особі, враховуючи, що між потерпілою особою ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «Рідна» був укладений договір добровільного страхування автотранспортного засобу, а цивільно-правова відповідальність винної у чиненні ДТП особи (ОСОБА_2.) була застрахована у ПрАТ «СК «Нова» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 33-37).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.10.2013 року ПрАТ «СК «Нова» здійснило виплату на користь ПрАТ «СК «Рідна» страхового відшкодування по полісу №АВ/5093256 та судових витрат на загальну суму 7649,08 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №13854 (а.с. 38).

За змістом остаточного страхового акту №1003 від 16.10.2013 року, складеного ПрАТ «СК «Нова», ОСОБА_2 повідомив страховика про ДТП 12.03.2012 року (а.с. 6-7).

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст.ст. 1187, 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

Відповідно до положень ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

За змістом положень ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до ст.ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.01.2014 року між ПрАТ «СК «НОВА» та позивачем був укладений договір купівлі-продажу боргових зобов'язань за змістом якого продавець продає (переуступає) покупцю права на регресні вимоги, який включає в себе регресні справи (перелік яких міститься у додатку №1 до цього договору), а покупець приймає такі регресні вимоги і зобов'язується сплатити на користь продавця винагороду (а.с. 39-43).

За змістом Додатку №1 до вказаного вище договору та акту приймання-передачі регресних справ до додаткової угоди №35 від 30.07.2015 року, позивачу, зокрема, передано регресну справу щодо страхувальника ОСОБА_2 - відповідача у справі (а.с. 44-45).

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що укладений між позивачем та ПрАТ «СК «НОВА» договір купівлі-продажу боргових зобов'язань є договором факторингу, оскільки предмет вказаного договору не є тотожнім поняттю договору факторингу та його предмету, що викладені у ст.ст. 1076, 1077 ЦК України.

Також безпідставними на думку суду є і посилання відповідача на те, що в даному випадку має місце суброгація і тому строк позовної давності має відраховуватись з часу вчинення ДТП - 05.03.2012 року.

В даному випадку має місце регресна вимога, яка первинно була набута ПрАТ «СК «НОВА» на підставі ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і лише в подальшому ПрАТ «СК «НОВА» відступило право цієї регресної вимоги позивачу.

Згідно ч. 6 ст. 261 ЦК України, за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Враховуючи, що ПрАТ «СК «НОВА» здійснило виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «Рідна» 16.10.2013 року, саме з цієї дати починається перебіг строку позовної давності і станом на час звернення позивача до суду із цим позовом, визначений законом строк позовної давності не сплинув.

Як вбачається з матеріалів справи, ДТП сталося 05.03.2012 року і цей день був понеділком. Враховуючи вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач мав повідомити свого страховика про настання ДТП протягом 06.03.2012 року (вівторок), 07.03.2012 року (середа) та останнім днем для відповідного повідомлення було 09.03.2012 року (п'ятниця), оскільки 08.03.2012 року - святковий неробочий день.

За змістом розпорядження Кабінету Міністрів України №1210-р від 28.11.2011 року «Про перенесення робочих днів у 2012 році»,з метою створення сприятливих умов для святкування 8 березня - Міжнародного жіночого дня, 1 і 2 травня - Дня міжнародної солідарності трудящих, 28 червня - Дня Конституції України і 1 січня 2013 року - Нового року, проведення матчів фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, а також раціонального використання робочого часу рекомендувати керівникам підприємств, установ та організацій (за винятком органів Пенсійного фонду України, Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", Державної казначейської служби та банківських установ) перенести у порядку і на умовах, установлених законодавством, у 2012 році для працівників, яким встановлено п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, робочі дні з: п'ятниці 9 березня - на суботу 3 березня.

Однак, вказане розпорядження, як вбачається з його змісту, носить рекомендаційний характер і жодних даних про, що у ПрАТ «СК «НОВА» 09.03.2012 року було неробочим днем в матеріалах справи немає.

При цьому, факт того, що у ПрАТ «СК «НОВА» робочий день з 09.03.2012 року на 03.03.2012 року не переносився, підтверджується змістом Додатку №1 до вказаного вище договору та актом приймання-передачі регресних справ до додаткової угоди №35 від 30.07.2015 року, з яких вбачається, що ПрАТ «СК «НОВА» передало регресну справу щодо страхувальника ОСОБА_2 позивачу у справі, отже прийняте страховиком повідомлення від відповідача 12.03.2012 року було таким, що подане з простроченням визначеного законом терміну.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, а саме те що відповідач у встановлений законом строк та спосіб не повідомив страховика про настання страхового випадку (адже повідомлення відбулось 12.03.2012 року, на четвертий робочий день після вчинення ДТП), при цьому страховик продав регресні права вимоги позивачу, та з огляду викладені норми чинного законодавства України суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесених судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 261, 512, 514, 933, 1076, 1077, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, Законами України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «Про страхування», розпорядженням Кабінету Міністрів України №1210-р від 28.11.2011 року «Про перенесення робочих днів у 2012 році», суд, -

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» в рахунок відшкодування шкоди в порядку регресу 5928 (п'ять тисяч дев'ятсот двадцять вісім) грн. 58 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя -