Справа № 476/437/15-ц
Провадження № 2/476/89/2015
У Х В А Л А

29.04.2015 року суддя Єланецького районного суду Миколаївської області Раєвич Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстрації за місцем проживання.

Даний позов подано з порушенням вимог чинного законодавства і має бути залишений без руху з наступних підстав.

Згідно вимог п. 5 та п. 6 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину або наявності підстав для звільнення від доказування.

При складанні позову позивачу необхідно визначитися, які саме правовідносини склалися між сторонами. Так, позивач вказує, що спірне житло належить йому на праві приватної власності, але при цьому жодного доказу на підтвердження цьому не надає. Між тим, в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на норми закону, які регулють користування жилими приміщеннями у будинках державного та громадського фонду.

На сьогодні відносини користування житлом в приватному житловому фонді врегульовані главою 59 ЦК України та главою 6 ЖК УРСР. При цьому необхідно звернути увагу на те, що положення глави 6 ЖК УРСР застосовуються в частині, що не суперечить ЦК України, та розповсюджувались на відносини щодо найму житла, яке належить на праві приватної власності громадянину.

Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно, вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації прав власника.

При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Між тим, із змісту позовної заяви слідує, що період відсутності та причини відсутності відповідача по місцю реєстрації не вказано.

Таким чином, у разі виникнення спору між власником та особами, які вселялися в житло у якості членів сімї, рахується, що право користування житлом має речово-правовий характер, у звязку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405, 406 ЦК України.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано з порушенням вимог законодавства, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків в межах пяти днів з дня отримання позивачем цієї ухвали.

Роз'яснити, що у випадку невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М. Раєвич.