Справа № 656/332/15-ц
Номер провадження 2/656/146/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року Іванівський районний суд Херсонської області

в складі:

головуючого судді Крисанової В.І.

за участі:

секретаря судового засідання Кидрук О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванівка, Херсонської області

цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВТБ БАНК») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування у сумі 64 764,92 грн.,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВТБ БАНК») (далі - банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування у сумі 64 764,92 грн., посилаючись на те, що 18 січня 2011 року між банком та відповідачкою був укладений договір № ВL_NК00099576 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого, відповідачка отримала кредит у сумі 7 000,00 грн. зі сплатою 20 % річних. Умовами кредитного договору сторони узгодили термін повернення відповідачем отриманих коштів - 18 січня 2014 року та порядок виконання відповідачем боргових зобов'язань шляхом щомісячної сплати відповідної частини кредиту, процентів, відповідно до графіка, що є невід'ємною частиною кредитного договору. Відповідно до п. 2.4.2. кредитного договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у Додатку № 1 цього договору. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом встановлена в розмірі 1,75 % від суми кредиту. Відповідно до п. 4.3. кредитного договору у разі прострочення позичальником сплати за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання в розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочки. Згідно п. 4.2. кредитного договору у випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п. 3.3.3. загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 спеціальної частити - 25% від суми кредиту. Так, позивач свій обов'язок по кредитному договору виконав, надавши відповідачці одноразово кредит у повному розмірі, а відповідачка ухиляється від виконання прийнятих зобов'язань, у зв'язку з чим, станом на 25 травня 2015 року утворилася заборгованість за кредитним договором у сумі 64 764,92 грн., яка складається з тіла кредиту у сумі 13 644,85 грн., відсотків за користування кредитом у сумі 5 459,43 грн., плати за пропуск платежів у сумі 38 590,08 грн. та комісії за розрахункове обслуговування у сумі 7 070,56 грн. Просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість по кредитному договору у сумі 64 764,92 грн.

Представник позивача Луценко Ю.В. повідомила суд про розгляд справи у відсутність представника позивача та те, що вона позовні вимоги підтримує.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні пред'явлений до неї позов не визнала, посилаючись на те, що у січні 2011 року одержала від позивача кредитні кошти у сумі 7 000,00 грн., які зобов'язалась повернути протягом трьох років згідно графіка, щомісячний платіж становив 365,00 грн. У січні 2011 року вона достроково частково сплатила кредит у сумі 365,00 грн., далі в період з березня 2011 року по березень 2012 року щомісячно сплачувала банку кредит у розмірі, встановленому графіком - 365,00 грн., а у березні 2012 року достроково сплатила залишок заборгованості за кредитом у сумі 5 114,79 грн. Пред'явлення до неї позову вважає необґрунтованим.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи видно, що 18 січня 2011 року між банком та відповідачкою був укладений договір банківського обслуговування № ВL_ЖГ00008740 відповідно до умов якого, відповідачка отримала кредит в сумі 7 000,00 грн. на строк по 18 січня 2014 року із щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20 % річних (а.с.6-13).

Відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитним договором та процентами сума кредиту становить 7 000,00 грн., щомісячний платіж становить 365,00 грн. в період з лютого 2011 року по грудень 2013 року та 372,10 грн. у січні 2014 року, строк сплати щомісячного платежу встановлений не пізніше 18 числа кожного місяця.

Згідно квитанції № 566411 від 20 січня 2011 року відповідачка ОСОБА_2 сплатила банку борг у сумі 365,00 грн., квитанції 12306.206.3 від 10 березня 2011 року - 365,00 грн., квитанції 12642.306.6 від 12 квітня 2011 року - 365,00 грн., квитанції 12306.295.3 від 11 травня 2011 року - 365,00 грн., квитанції 12642.709.4 від 14 червня 2011 року - 365,00 грн., квитанції 12642.72.3 від 11 липня 2011 року - 365,00 грн., квитанції 12738.456.4 від 10 серпня 2011 року - 365,00 грн., квитанції 12738.581.7 від 12 вересня 2011 року - 365,00 грн., квитанції 12738.662.3 від 12 жовтня 2011 року - 365,00 грн., квитанції 12738.429.2 від 09 листопада 2011 року - 365,00 грн., квитанції 12738.544.8 від 12 грудня 2011 року - 365,00 грн., квитанції 12738.477.7 від 13 січня 2012 року - 365,00 грн., квитанції 12738.598.9 від 15 лютого 2012 року - 365,00 грн., квитанції 12738.416.8 від 15 березня року - 5 114,79 грн. (а.с.46-50).

Згідно п.2.4.2. кредитного договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у Додатку № 1 цього договору.

Відповідно до п.2.5.2. кредитного договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк», вказаний у п.6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені у графіку, а також сумах комісії за управлінням кредитом.

Пункт 2.6. кредитного договору передбачає дострокове виконання боргових зобов'язань за ініціативою позичальника.

Пунктом 2.6.4. кредитного договору передбачено дострокове часткове виконання боргових зобов'язань, яке може бути здійснене позичальником лише в термін, що припадає на наступний черговий щомісячний платіж відповідно до графіку.

Відповідно до п. 2.6.2. кредитного договору дострокове повне виконання боргових зобов'язань може бути здійснене позичальником в день надходження необхідних коштів за письмовою заявою позичальника або в термін, що припадає на наступний черговий щомісячний платіж відповідного до графіку.

Таким чином, умовами кредитного договору передбачено дострокове повне та часткове виконання боргових зобов'язань в термін, що припадає на наступний черговий щомісячний платіж відповідно до графіку.

Із матеріалів справи видно, що відповідачка виконала, покладені на неї зобов'язання за кредитним договором, зокрема, після одержання від позивача 20 січня 2011 року кредитних коштів у сумі 7 000,00 грн., у передбачені графіком строки - до 18 числа кожного місяця вона здійснила погашення боргу в період із березня 2011 року по березень 2012 року у розмірі, встановленого графіком - 365,00 грн., у січні 2011 року - дострокове часткове погашення боргових зобов'язань у сумі 365,00 грн. у термін, що припадав на наступний черговий щомісячний платіж відповідно до графіку, у березні 2012 року - дострокове повне погашення боргових зобов'язань у сумі 5 114,79 грн. у термін, що припадав на наступний черговий щомісячний платіж відповідно до графіку.

Згідно графіку погашення заборгованості за кредитом та процентами, який є Додатком № 1 до договору банківського обслуговування № ВL_ЖГ00008740, станом на 18 березня 2011 року залишок основного боргу становив 4 760,77 грн., а відповідно до наданих відповідачкою доказів вона сплатила 5 114,79 грн. (а.с.14).

Таким чином, позивач пред'явив позов про стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на кредитний договір № BL_NK00099576 від 18 січня 2011 року, по якому відповідачка одержала кредит у сумі 7 000,00 грн.

В обґрунтування позову позивач представив такі докази: кредитний договір № ВL_ЖГ00008740 від 18 січня 2011 року, по якому відповідачка одержала кредит у сумі 7 000,00 грн., строк повернення кредиту 18 січня 2014 року (а.с.6-13); графік погашення заборгованості за кредитом та процентами - Додаток № 1 до кредитного договору № ВL_ЖГ00008740 від 18 січня 2011 року (а.с14); розрахунок заборгованості за кредитним договором № BL_NK00099576 від 24 квітня 2012 року, сума кредиту 15 000,00 грн., строк повернення кредиту 24 квітня 2015 року (а.с.4), меморіальний ордер № 1304486 від 24 квітня 2012 року на одержання відповідачкою кредиту у сумі 15 000,00 грн. (а.с.5).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Суд вважає, що предметом доказування по справі є заборгованість за кредитним договором від 18 січня 2011 року № ВL_ЖГ00008740, по якому розмір одержаного відповідачкою кредиту становить 7 000,00 грн., строк повернення кредиту - 18 січня 2014 року.

Надані в обґрунтування позову докази, зокрема, кредитний договір № ВL_ЖГ00008740 від 18 січня 2011 року (а.с.6-13) та графік погашення заборгованості за кредитом та процентами - Додаток № 1 до кредитного договору № ВL_ЖГ00008740 від 18 січня 2011 року (а.с14) суд приймає до уваги, так як вони мають значення для вирішення справи, містять інформацію щодо предмета доказування.

Що стосується наданих позивачем інших доказів, зокрема, розрахунку заборгованості за кредитним договором № BL_NK00099576 від 24 квітня 2012 року, по якому сума одержаного кредиту становить 15 000,00 грн., строк повернення кредиту - 24 квітня 2015 року (а.с.4) та меморіального ордеру № 1304486 від 24 квітня 2012 року на одержання відповідачкою кредиту у сумі 15 000,00 грн. (а.с.5), то їх суд до уваги не приймає і вважає їх неналежними, так як вони не стосуються предмета доказування та не обґрунтовують вимоги позивача.

Вимоги позивача щодо кредитної заборгованості за кредитних договором від 18 січня 2011 року, по якому відповідачка одержала кредит у сумі 7 000,00 грн. спростовуються доказами, наданими позивачем: кредитним договором № ВL_ЖГ00008740 від 18 січня 2011 року (а.с.6-13), графіком погашення заборгованості за кредитом та процентами - Додаток № 1 до кредитного договору № ВL_ЖГ00008740 від 18 січня 2011 року (а.с14) та наданими відповідачкою доказами дострокового повного погашення боргу: квитанцією № 566411 від 20 січня 2011 року про сплату відповідачкою борг у сумі 365,00 грн., квитанцією 12306.206.3 від 10 березня 2011 року на сум 365,00 грн., квитанцією 12642.306.6 від 12 квітня 2011 року на суму 365,00 грн., квитанцією 12306.295.3 від 11 травня 2011 року на суму 365,00 грн., квитанцією 12642.709.4 від 14 червня 2011 року на суму 365,00 грн., квитанцією 12642.72.3 від 11 липня 2011 року на суму 365,00 грн., квитанцією 12738.456.4 від 10 серпня 2011 року на суму 365,00 грн., квитанцією 12738.581.7 від 12 вересня 2011 року на суму 365,00 грн., квитанцією 12738.662.3 від 12 жовтня 2011 року на суму 365,00 грн., квитанцією 12738.429.2 від 09 листопада 2011 року на суму 365,00 грн., квитанцією 12738.544.8 від 12 грудня 2011 року на суму 365,00 грн., квитанцією 12738.477.7 від 13 січня 2012 року на суму 365,00 грн., квитанцією 12738.598.9 від 15 лютого 2012 року на суму 365,00 грн., квитанцією 12738.416.8 від 15 березня року на суму 5 114,79 грн. (а.с.46-50).

За таких обставин суд вважає, що підстав для задоволення позову немає, так як відповідачка здійснила повне дострокове погашення боргу у встановлений кредитним договором термін.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 212, 214, ч. 1, ч. 2 ст. 57, ст. 58, ч. 1, ч. 3 ст. 60 ЦПК України, пунктами 2.4.2., п.2.5.2., 2.6., п. 2.6.2., 2.6.4. договору банківського обслуговування, укладеного 18 січня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк (ПАТ «ВіЕйБі Банк») та ОСОБА_2, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити в позові публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк (ПАТ «ВіЕйБі Банк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування у сумі 64 864,92 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Іванівський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. І. Крисанова