Справа № 212/3964/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі головуючого судді Р.В. Дехта, при секретарі Л.В. Гавриленко розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін в залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Сектор громадянства, міграції фізичних осіб Жовтневого РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із зазначеним позовом.

У обгрунтування позову зазначив що він є власниками квартири № 58 в будинку № 87 на вул. Кропивницького у м.Кривому Розі на підставі договору купівлі продажу який було укладено між ним та ОСОБА_5 Згідно умов договору продавець за договором, ОСОБА_5 зобов*язалася у строк до 30.05.2015 року звільнити квартиру від своїх речей та знятися з реєстаційного обліку. Відповідачі у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є родичами попердньої власниці зазначеної кварири ОСОБА_5 , які на час продажу квартири права власності на неї не мали, однак були зареєстровані. У визначений сторонами договору строк відповідачі не знялися з реєстраційного обліку і добровільно цього зробити не бажають. Позивач зазначив, що ця обставина перешкоджає йому володіти та розпорджатися належною квартирою та тягне за собою додаткові витрати по сплаті за комунальні платежі. На підставі зазначеного звернувся до суду за захистом порушених прав та просить суд визнати відповідачів по справі такими, що втратили право коритсування дитловим приміщенням та знати їх з реєстраційного обліку.

Позивач ОСОБА_2 всудове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав суду заяву у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та розглянути справу за його відсутності.

Відповідачі по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в судове засідання не з*явились , кожен із них окремо надав до початку розгляду заяви за змістом яких просили провести розгляд справи без їх присутності , позовні вимоги визнали у повному обсязі.

Представник третьої особи по справі до суду не зявився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали цієї цивільної справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі ОСОБА_2 згідно договору купівлі продажу від 30.04.2015 року , який посвідчений державним нотаріусом Другої криворізької нотаріальної контори ОСОБА_7 придбав у власність квартиру № 58 в будинку № 87 на вул. Кропивницького у м.Кривому Розі . Пунктом 17 цього договору сторни, а саме продавець ОСОБА_5 та ОСОБА_8 узгодили дату 30.05.2015 року коли колишня власниця (продавець ОСОБА_5 ) зобовязалвся повінстю звільнити квартиру, яка є предметтом договору та знятися з реєстраціного обліку.

Згідно довідки № 24, виданої ТОВ КК« Дом Ком» вбачається, що станом на 18.05.2015 року у зазначеній квартирі були зареєстровані відповідачі по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Тобто позивачі вправі самостійно вирішувати питання взяття на реєстрацію та зняття з реєстрації фізичних осіб у житловому приміщенні, користуватися житлом, яке належить на праві приватної власності.

У відповідності зі ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

З постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року «Про усунення перешкод у користуванні власністю» вбачається, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі Наказу МВС України від 22.11.2012 № 1077 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за № 2109/22421 було затверджено Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів.

Згідно п. 1.3 зазначеного вище Порядку реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (територіальний підрозділ ДМС України) у день подання особою документів.

Відповідно до п. 3.1 Порядку зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі зазначеного вимога позивача ОСОБА_2 про зняття відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 задоволенню не підлягає, оскільки зняття з реєстрації місця проживання особи відноситься виключно до компетенції ДМС України, її відділів та територіальних підрозділів.

Керуючись ст.383, 386, 391 ЦК України, ст.60, 212-215, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 19. 10.1991 року народження такими, що втратили право користування жилим примішенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Розяснити позивачеві , що для зняття з реєстрації місця проживання відповідачів він може звернутись до компетентного органу управління, відділу (секторами) Державної міграційної служби України (ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) із рішенням суду, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р. В. Дехта