Справа № 344/4468/15-ц
Провадження № 4-с/344/49/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Польської М.В.

при секретарі с/з/ ОСОБА_1,

розглянувши скаргу ОСОБА_2, заінтересована особа ВДВС Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області, на постанову про відкриття виконавчого провадження та незаконні дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд з скаргою про поновлення строку на подання скарги до суду, визнати неправомірними дії відділу ДВС Долинського районного управління юстиції при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження, скасування постанови від 29.01.2015р. про відкриття виконавчого провадження.

Скаржник скаргу обґрунтувала тим, що постановою державного виконавця від 29.01.2015р. було відкрито виконавче провадження на виконання судового наказу №2н-138772009 виданого Івано-Франківським міським судом 28.12.2009 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Плюс Банк» коштів в сумі 10759.95 грн., договірної санкції 1508.38грн., 53.8грн. судового збору та 30грн. витрат на ІТЗ, однак при відкритті провадження та подальших дій субєкт оскарження не дотримався вимог законодавства, з підстав зазначених в скарзі.

Скаржник вимоги скарги підтримала, просила їх задовольнити та подала заяву про розгляд скарги без її участі.

Представник суб'єкта оскарження в судове засідання не зявився, подавши заперечення до суду, просив в скарзі відмовити.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу дій державного виконавця при примусовому виконанні судового наказу №2н-138772009 виданого Івано-Франківським міським судом 28.12.2009 року.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу ДВС Долинського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 29.01.2015р. було відкрито виконавче провадження на виконання судового наказу №2н-138772009 виданого Івано-Франківським міським судом 28.12.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Плюс Банк» коштів в сумі 10759.95 грн., договірної санкції 1508.38грн., 53.8грн. судового збору та 30грн. витрат на ІТЗ (а.с.4). Надано добровільний термін виконання 7 днів. Стягувачем подано заяву про примусове виконання рішення 27.01.2015 року.

Дану постанову державного виконавця скаржником отримано 06.03.2015 року, яка відправлена 31.01.2015р. (а.с.5-6).

Однак скаржник вказує в скарзі на те, що при відкритті провадження та подальших дій субєкт оскарження не дотримався вимог законодавства. Дані доводи є обґрунтованими, виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України Про виконавче провадження (далі Закон). Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державного виконавця.

На підставі ст..19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, в тому числі за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника. У заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Як слідує зі ст..20 цього ж закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

При цьому, за вимогами ст..22 цього ж закону виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року ( в редакції після внесення змін), якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Як вбачається з судового наказу, виданого Івано-Франківським міським судом 28.12.2009 року він набрав чинності 16.12.2009 року, строком предявлення до 17.12.2012 року (а.с.27,27 зв.). В даному судовому наказі є відмітки щодо закінчення виконавчого провадження - 11.01.2013р., повернення 24.05.2013р., відмовлення - 06.11.2013р., повернення - 29.09.2014р.

Заперечуючи скаргу, субєкт оскарження звернув увагу суду на ст..23 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст..25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Отже, державний виконавець при відкритті виконавчого провадження повинен був перевірити строк предявлення виконавчого документу до виконання, а як слідує зі ст..24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову. Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (ч. 2 ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження").

Проте, державний виконавець не зазначив в запереченні на скаргу, які періоди не зараховуються до строку, відведеного для пред'явлення виконавчого документа до виконання, оскільки відбулось переривання цього строку. При цьому, із записів органами ДВС у судовому наказі, не вказано періоди перебування на виконанні у ВДВС виконавчого документу. Судом прийнято до уваги те, що ч. 2 ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" чітко визначає, що вищезазначений строк поновлюється та час, який минув до переривання строку, до нового строку не зараховується, а не починається спочатку.

А тому, враховуючи трирічний строк предявлення до виконання судового наказу, та наявність переривання строку без вказання ВДВС чіткого терміну, який повинен бути враховано судом при розгляді даної скарги, суд прийшов до висновку про задоволення скарги.

Окрім того, ОСОБА_2 11.04.2015 року звернулася до суду про скасування судового наказу, копія заяви надано до відома до матеріалів скарги (а.с.19).

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 13 Закону України «Про державну виконавчу службу», частиною третьою статті 6, частиною першою статті 12, статтею 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 13 Закону України «Про державну виконавчу службу» дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом. Незважаючи на те, що в цій статті не зазначено можливість оскарження рішення державного виконавця, іншими статтями цього Закону та інших законодавчими актами передбачено можливість оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця. Так, згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до частини першої статті 12 цього Закону сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статей 383, 384 ЦПК та статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або начальника відділу державної виконавчої служби, державних виконавців і посадових осіб Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та відділів державної виконавчої служби (далі ВДВС) Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласного, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, що стосуються виконання судових рішень, подаються до суду, який видав виконавчий документ.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу ДВС задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі наведеного, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 60, 209-210, 383-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_3

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2015 року винесену старшим державним виконавцем ВДВС Долинського РУЮ Кіровоградської області, ВП №46239750.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Польська М.В.