АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Нежури В.А., Побірченко Т.І.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 березня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 11 березня 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В жовтні 2014 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва від 11.03.2014 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування поданої заяви представник ОСОБА_2 зазначила, що заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 березня 2014 р. квартиру АДРЕСА_1 визнано спільною сумісною власністю подружжя. В судовому засіданні, під час розгляду справи, ОСОБА_2 доводив ту обставину, що спірна квартира є його особистою приватною власністю, оскільки придбана за особисті кошти. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 грудня 2013 року, визнано недійсним договір дарування грошових коштів, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2,

№ апеляційного провадження: № 22 -ц/796/6019/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Петренко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
посвідчений 21 листопада 2011 року приватним нотаріусом КМНО Вербовським В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2559. Вказані судові рішення в подальшому були скасовані ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

а справу передано до суду першої інстанції на новий розгляд. Оскільки ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08 вересня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним за її заявою залишені судом без розгляду,

вважає, що укладений 21 листопада 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 договір дарування грошових коштів є дійсним, а відтак спірна квартира є особистою власністю ОСОБА_2 За таких обставин, які є ново виявленими, заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 березня 2014 року у розумінні ч. 1 ст. 361 ЦПК України підлягає скасуванню.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26 лютого2015 рокузаяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись із такою ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просила скасувати ухвалу суду першої інстанціїта направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.Зазначає, що при розгляді заяви суд першої інстанції не врахував, що в основу заочного рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 березня 2014 року було покладене скасоване ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2014 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2013 року. Зазначена обставина є нововиявленою, а тому у суду не було підстав для залишення заяви без задоволення.

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважала, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив в перегляді рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду і передачі питання на новий розгляд до суду першої інстанції є порушення останнім порядку, встановленого для його вирішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 березня 2014 року, суд першої інстанції виходив з того, що заява подана з пропущенням встановленого ч. 1 ст. 362 ЦПК України строку. Крім того, вирішуючи питання про пропущення строку на подання заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами суд одночасно вдався до розгляду питання по суті, надавши оцінку наданим стороною доказам.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Як вбачається з заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1, остання просить переглянути заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 березня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстав, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 361 ЦПК України.

Згідно ст. 362 ЦПК України заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

Строк для подання заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами обчислюється: зокрема, у випадках, встановлених пунктом 3 частини другої статті 361 цього Кодексу, - з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, які підлягають перегляду.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 13. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року, визначений абзацом 1 частини першої ст. 362 ЦПК України місячний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з ново виявленими обставинами, є процесуальним і може бути поновлений за загальними правилами, встановленими статтею 73 ЦПК України. Якщо заяву подано після закінчення визначеного абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК України строку і відсутнє клопотання про його поновлення або в поновленні пропущеного строку для подання заяви буде відмовлено, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, яка може бути оскаржена.

Клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з ново виявленими обставинами і заява про перегляд такого судового рішення (у разі поновлення пропущеного ст. року) розглядається у різних судових засіданнях, оскільки при їх розгляді доведенню і дослідженню підлягають різні обставини, крім того, докази на їх підтвердження є різними.

Суд першої інстанції вказаних роз'яснень не врахував.

Таким чином, якщо представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 пропустила передбачений ч.1 ст.362 ЦПК України строк на подання заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення суду, суд першої інстанції повинен був вирішити питання про залишення такої заяви без розгляду, а не залишати її без задоволення.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи датою звернення ОСОБА_2 з заявою про перегляд рішення за ново виявленими обставинами є 08 жовтня 2014 р. згідно відомостей відмітки поштового відділення на конверті (а.с.177), а не як помилково визначено судом в оскаржуваній ухвалі - 10 жовтня 2014 р.

Крім того, вирішуючи питання щодо строку звернення до суду з відповідною заявою, суд першої інстанції не повинен був вирішувати питання по суті поданої заяви.

За викладених підстав, оскаржувана ухвала відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд, оскільки судом першої інстанції порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року скасувати з передачею питання на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: В.А. Нежура

Т.І. Побірченко