У Х В А Л А

07 травня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Бондаренка Ю.О.,

cуддів - Собослой Г.Г., Павліченко С.В.

при секретарі - Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника виконуючого обов'язки прокурора Закарпатської області на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Закарпатський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері, в інтересах держави в особі Закарпатської обласної ради, звернувся до суду з позовом до Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області, Іршавської районної ради Закарпатської області, фермерського господарства «Форель», Реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, треті особи на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог: Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області, Державне підприємство «СЛАП «Іршаваагроліс», управління культури Закарпатської обласної державної адміністрації, управління Держземагенства в Іршавському районі Закарпатської області про скасування рішення виконавчого комітету Іршавської районної Ради народних депутатів Закарпатської області № 42 від 12 лютого 1992 року, скасування розпорядження голови Іршавської райдержадміністрації Закарпатської області № 121 від 29 квітня 2005 року, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, зобов'язати реєстраційну службу Іршавського управління юстиції Закарпатської області скасувати записи про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки, зареєстровані на підставі розпорядження голови Іршавської райдержадміністрації № 121 та повернення земельної ділянки площею 31,9 га що розташована на території Іршавської міської ради в урочищі "Будулів" за межами населеного пункту, повернути земельну ділянку площею 31,9 га, що розташована в урочищі "Будулів" за межами населеного пункту у власність держави.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності юридичної особи ФГ «Форель», яке є правонаступником МСП «Форель», було зареєстровано 21 листопада 2003 року. Рішенням виконавчого комітету Іршавської районної Ради народних депутатів Закарпатської області № 42 від 12 лютого 1992 року «Про відведення земель для спільного малого підприємства «Форель», підприємству надано 31,9 га. земель для виробництва, заготівлі, переробки та реалізації сільськогосподарської продукції з правом забудови. Згідно висновку від 19 листопада 1991 року за № 494 Іршавський районний комітет по охороні природи не заперечував проти відведення земельної ділянки площею 31,9 га на території Іршавської міської ради в урочищі «Будулів» за межами населеного пункту для сільськогосподарського виробництва, в тому числі: сінокосів - 5,3 га., чагарників - 3,9 га., під ставком - 1,5 га., під дорогами - 0,2 га., пасовищ - 2 га., ярів - 0,2 га, лісів 18,8 га. 17 лютого 1994 року СМП «Форель» виданий державний акт на право постійного користування землею площею 31,9 га.

На думку позивача передача земель та вказане рішення Іршавської районної ради народних депутатів Закарпатської області № 42 від 12 лютого 1992 року, прийняті всупереч ст. ст. 19 ч. 3, 31, 32, 33, 75, 77 ч.1,2, 79 Земельного кодексу України, ст. 4,5 Закону УРСР «Про охорону і використання пам'яток історії та культури», зокрема, землі лісового фонду площею 18,8 га не були вилучені в законному порядку із землекористування «Іршавського лісгоспу» і на даний час повинні перебувати у користуванні ДП «СЛАП «Іршаваагроліс», для сільськогосподарського виробництва передано землі історико-культурного призначення - дві археологічні пам'ятки, а саме: городище 11-13 ст. н.е. розміром 65м. х 65 м., земляний вал висотою 1,6 метрів - городище, розташоване на віддалі 50 м. від країв валу, у постійне користування надано не лише прибережну смугу потоку, але і водойму 1,5 га та потік «Собатинський».

Після припинення існування МСП «Форель» та після створення ФГ «Форель», останнім не переоформлено правовстановлюючих документів на право користування земельною ділянкою. Розпорядженням голови Іршавської райдержадміністрації № 121 від 29 квітня 2005 року затверджено технічні матеріали з інвентаризації та передано у власність земельні ділянки у розмірі середньої частки паю членам ФГ «Форель» для ведення особистого селянського господарства, після чого 12 членам ФГ «Форель» видано державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,78 га.

Вважає вказане розпорядження таким, що прийнято з порушенням вимог ст. ст. 31, 32, 53, 54, 59, 60, 84, 118 п. 9 Земельного кодексу України, зокрема, у власність для ведення особистого селянського господарства передано земельні ділянки історико-культурного призначення, на яких знаходяться дві археологічні пам'ятки - городище, без погодження проектної документації з органами охорони культурної спадщини, передано у власність земельні під ставком і дамбами, в порушення ст. 118 п. 9 ЗК України передачу земельних ділянок у власність із земель державної власності проведено без проекту відведення земельних ділянок за технічними матеріалами. Крім того згідно Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», земельні ділянки під час розпаювання фермерських господарств повинні передаватися для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, або для ведення фермерського господарства, а не для ведення особистого селянського господарства. Також, на думку позивача, вказаним розпорядженням порушено вимоги ст. 20 ЗК України та змінено вид цільового призначення земельних ділянок водного, лісового та історико-культурного призначення у землі сільськогосподарського призначення. Вказані порушення виявлені в ході перевірки Державною інспекцією сільського господарства 23 жовтня 2012 року, про що інспектором складено акт. На підставі вказаного розпорядження відповідачам видано державні акти на право власності на земельні ділянки та членам ФГ «Форель» незаконно передано у власність земельну ділянку площею 31,9 га.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Прокурор оскаржив ухвалене рішення та просив його скасувати, як необґрунтоване, винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу.

Представник ФГ "Форель", ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заперечили щодо задоволення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено і сторонами не оспорено, що рішенням виконавчого комітету Іршавської районної Ради народних депутатів Закарпатської області № 42 від 12 лютого 1992 року «Про відведення земель для спільного малого підприємства «Форель» затверджено проект відводу земель спільному малому підприємству «Форель» та надано спільному малому підприємству «Форель» 31,9 га із земель рекреаційного призначення Іршавського лісгоспу та колгоспу «Радянське Закарпаття» для виробництва, заготівлі, переробки та реалізації сільськогосподарської продукції з правом забудови (т.1 а.с. 107).

Відповідно до проекту відведення земельної ділянки СМП «Форель», який передував прийняттю оскарженого рішення (т.1 а.с.192-216), земельна ділянка відведена підприємству для сільськогосподарського виробництва на землях рекреаційного призначення Іршавського лісгоспу та колгоспу «Радянське Закарпаття» Іршавського району.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, в частині скасування рішення № 42 від 12 лютого 1992 року про виділення земельної ділянки спільному малому підприємству «Форель», судом першої інстанції не враховано, що в даному випадку виник спір із земельних правовідносин, в якому беруть участь суб'єкт господарської діяльності, органи місцевого самоврядування і прокурор, як представник держави, за таких обставин цей спір в силу ст.1, 12 Господарського процесуального кодексу України підвідомчий господарському суду.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 205 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог Закарпатського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Закарпатської обласної ради до Іршавської районної ради, Фермерського господарства "Форель" про скасування рішення Іршавської районної ради "№ 42 від 12 лютого 1992 року «Про відведення земель для спільного малого підприємства «Форель» підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині закриттю.

Повідомити позивачу, що розгляд справи в частині скасування рішення Іршавської районної ради "№ 42 від 12 лютого 1992 року «Про відведення земель для спільного малого підприємства «Форель» підвідомчий господарському суду.

Керуючись ст.ст.205, 206, 310, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 листопада 2014 року в частині позовних вимог Закарпатського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Закарпатської обласної ради до Іршавської районної ради, Фермерського господарства "Форель" про скасування рішення Іршавської районної ради "№ 42 від 12 лютого 1992 року - скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді