Провадження № 2/200/933/15
УХВАЛА

22 квітня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого судді - Циганкова В.О.,

при секретарі - Сабій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 грудня 2014 року звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, у якому просила виділити їй у власність квартиру АДРЕСА_1, М.Дніпропетровськ.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що в період шлюбу у травні 2009 року за спільні кошти на ім'я відповідача, ОСОБА_2, була придбана квартира № 110 в будинку № 68 по Запорізькому шосе у місті Дніпропетровську. Після розірвання шлюбу питання щодо поділу спільного майна подружжя не вирішувалось. На утриманні у ОСОБА_1 перебуває двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є інвалідом.

На адресу суду 22 квітня 2015 року надійшла заява від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди.

Вищевказана мирова угода має наступний зміст:

1. Предметом даної мирової угоди є примирення Сторін та розподіл спільного майна подружжя - 5 (п'яти) кімнатної квартири АДРЕСА_2 в М.Дніпропетровськ, загальною площею 109,4 кв.м., житловою площею - 66,0 кв.м.

2. Сторони визнають, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними відповідно до положень ст.70 Сімейного кодексу України та за власним бажанням можуть бути збільшені або зменшені цією мировою угодою.

3. Сторони дійшли згоди про розподіл квартири АДРЕСА_2 в М.Дніпропетровськ наступним чином.

4. Я, ОСОБА_2, визнаю за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини 5 (п'яти) кімнатної квартири АДРЕСА_2 в М.Дніпропетровськ.

5. Я, ОСОБА_1, визнаю за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину 5 (п'яти) кімнатної квартири АДРЕСА_2 в М.Дніпропетровськ.

6. Дана мирова угода складена на двох сторінках українською мовою у трьох екземплярах, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із Сторін та один екземпляр для суду.

7. Сторони за цим позовом інших претензій один до одного не мають.

8. Ця мирова угода набуває чинності після її підписання Сторонами та затвердження судом, і є обов'язковою для виконання Сторонами».

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно змісту ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються вимоги сторін, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

З матеріалів справи вбачається, що починаючи з 11 січня 1997 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 11 квітня 2014 року, яке набрало законної сили 22 квітня 2014 року, шлюб між сторонами розірваний. Питання щодо поділу спільного майна подружжя не вирішувалось.

В період шлюбу на ім'я ОСОБА_2 була придбана квартира № 110 в будинку № 68 по Запорізькому шосе у місті Дніпропетровську, на підставі договору купівлі-продажу від 26 травня 2009 року, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5

За час спільного подружнього життя у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

ОСОБА_4 є інвалідом, що підтверджується посвідченням серія ААБ №272893 та потребує додаткового догляду, що підтверджується довідкою №102 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України).

Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

У абзаці 1 ч. 2 ст. 69 Сімейного кодексу України визначено, що дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Згідно ч. З ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Зі змісту ч.ч. 1, 2, 4 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи.

У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Пунктом 4 частини 1 статті 205 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом.

Отже, у зв'язку з тим, що сторони скористались своїм законним правом щодо укладення мирової угоди з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок, та

умови мирової угоди не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне визнати морову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, подану 22 квітня 2015 року, щодо розподілу спільного майна подружжя.

У зв'язку з тим, що судом визнано мирову угоду, суд закриває провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 31, 89, 175, 205, 223, 292-294, 296

Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати мирову угоду, укладену між сторонами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, яка має наступний зміст:

1. Предметом даної мирової угоди є примирення Сторін та розподіл спільного майна подружжя - 5 (п'яти) кімнатної квартири АДРЕСА_2 в М.Дніпропетровськ, загальною площею 109,4 кв.м., житловою площею - 66,0 кв.м.

2. Сторони визнають, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними відповідно до положень ст.70 Сімейного кодексу України та за власним бажанням можуть бути збільшені або зменшені цією мировою угодою.

3. Сторони дійшли згоди про розподіл квартири АДРЕСА_2 в М.Дніпропетровськ наступним чином.

4. Я, ОСОБА_2, визнаю за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини 5 (п'яти) кімнатної квартири АДРЕСА_2 в М.Дніпропетровськ.

5. Я, ОСОБА_1, визнаю за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину 5 (п'яти) кімнатної квартири АДРЕСА_2 в М.Дніпропетровськ.

6. Дана мирова угода складена на двох сторінках українською мовою у трьох екземплярах, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із Сторін та один екземпляр для суду.

7. Сторони за цим позовом інших претензій один до одного не мають.

8. Ця мирова угода набуває чинності після її підписання Сторонами та затвердження судом, і є обов'язковою для виконання Сторонами».

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половину судових витрат, що були понесені ОСОБА_1, уоозміоі 583,38 грн. (п'ятсот вісімдесят три гривні 38 копійок).

Апеляційна скарга па ухвалу суду подасться Апеляційному суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка и оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копи ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О. Циганков