АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/137/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Крамар В.М.
Провадження № 22-ц/789/929/15 Доповідач - Бахметова В.Х.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бахметової В.Х.

суддів - Гурзель І. В., Ткач О. І.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бережанського районного суду від 04 червня 2015 року у справі за позовом Бережанського міського комунального підприємства Господар до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку і прибудинкової території,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Бережанського районного суду від 04 червня 2015 року позов задоволено частково:

стягнуто з ОСОБА_1 в користь Бережанського міського комунального підприємства Господар 4 226 грн. 62 коп. заборгованості за утримання будинку і прибудинкової території та 182 грн. 36 коп. судового збору;

в решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові Бережанського міського комунального підприємства Господар, стягнути з нього в її користь судові витрати в сумі 91 грн. 18 коп., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано того, що між сторонами відсутній письмовий договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкових територій, ніяких робіт по утриманню будинку та прибудинкової території по вул. Степана Бандери, 6 в м. Бережани Бережанське міське комунальне підприємство ГосподарДП не проводило і не проводить, а тому безпідставним є стягнення із неї заборгованості по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, пославшись на обставини викладені в ній.

Представник Бережанського міського комунального підприємства Господар не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, відповідає матеріалам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В січні 2015 року Бережанське міське комунальне підприємство Господар звернулося в суд із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 відмовляється від укладення договору із ним та не сплачує витрати за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, у звязку з чим за період з січня 2011 року по травень 2015 року виникла заборгованість в сумі 5645,97 грн., яку просив стягнути із відповідача у повному обсязі.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем виконувались обов'язки по наданню послуг з утримання будинку в якому не створено ОСББ, а тому ОСОБА_1 як власник квартири зобов'язана виконувати свою частину зобов'язання проводити оплату за вказані послуги.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи і його зроблено в результаті детального дослідження доказів в справі та їх оцінки в сукупності.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири №4, яка знаходиться в будинку №6 по вул. с. Бандери в м. Бережани, який є власністю територіальної громади м. Бережани, оскільки власники квартир не створили обєднання.

Відповідно до рішення Бережанської міської ради №44 від 23.12.2010 року Про перерозподіл функцій серед виконавців житлово-комунальних послуг на території Бережанської міської ради Бережанське міське комунальне підприємство Господар з 01.01.2011 року визнано виконавцем послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій на території м. Бережани.

Згідно зі статтею 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2004 року № 1875-1V залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" управитель зобов'язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об'єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами відсутній письмовий договір про надання житлово-комунальних послуг, оскільки ОСОБА_1 відмовилася від його підписання, проте послуги з обслуговування будинку в якому проживає відповідачка надавалися, а відповідач їх приймала та не оплачувала.

Із пояснень ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції вбачається, що зі скаргами на неналежне надання послуг позивачем ніде не зверталась.

Факт надання позивачем вказаних послуг підтверджується наявними у матеріалах справи нарядами-завданнями №2 від 11.02.2013 року, №4 від 27.02.2013 року, №2 від 01.04.2013 року, №5 від 17.12.2013 року, №1 від 05.05.2014 року, №6 від 23.10.2014 року; актами на періодичну перевірку і прочистку димовентиляційних каналів за участю БМКП Господар від 24.10.2012 року, 10.10.2013 року, 06.11.2014 року; актом на скриті роботи по герметизації вводів та випусків інженерних сіток від 10.10.2014 року; переліком виконаних робіт по будинку №6 по вул. С. Бандери за період з січня 2004 року по жовтень 2014 року.

Крім цього, ОСОБА_1 05.09.2012 року оплатила позивачу частину заборгованості за 2011 рік в сумі 200 грн., тим самим підтвердивши факт отримання таких послуг.

Таким чином, відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для відмови у стягненні заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що неукладення відповідачем договору про надання послуг не звільняє його обов'язку оплатити отримані послуги й обґрунтовано ухвалив рішення про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості за період з 05.09.2012 року (з часу здійснення останнього платежу в рахунок погашення заборгованості) по травень 2015 року.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд першої інстанції, вірно застосував норми матеріального права, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні, тому рішення суду є законним та обґрунтованим і колегія суддів не вбачає підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.307, 308, 319 ЦПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Бережанського районного суду від 04 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2