Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1609/15 Головуючий у 1-й інстанції: Лінник Г. Є. у. № 324/1258/14-ц Суддя-доповідач: Сапун О.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: відділ державної виконавчої служби Пологівського районного управління юстиції, про стягнення заборгованості по аліментам, пені та додаткових витрат,-

ВСТАНОВИЛА :

01 липня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Посилався на те, що з ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 2007 року, який було розірвано на підставі рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 18 березня 2011 року.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю і на утримання якого рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 21 липня 2011 року з нього на користь ОСОБА_3 були стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку ( доходу ), починаючи з 16 березня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. На той час він мав постійну роботу, був матеріально забезпечений.

На теперішній час його матеріальний стан погіршився, він не має роботи, перебуває на обліку в центрі зайнятості.

31 січня 2013 року він уклав шлюб з ОСОБА_5, має на утриманні сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Син страждає на хронічні захворювання, потребує спеціального догляду та лікування.

У зв'язку з такою зміною у сімейному та матеріальному стані він не має змоги сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини. Просив суд зменшити розмір аліментів до 400 грн. на місяць.

ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення заявлених ОСОБА_2 вимог. 30 липня 2014 року звернулась до суду з зустрічним позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по аліментам, пені та додаткових витрат.

Зазначала, що ОСОБА_2 належними чином не виконувє обов'язок по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_4, чим порушує права дитини на належні умови для проживання та розвитку, зменшує можливість якісного лікування дитини.

Внаслідок цього станом на 30 червня 2014 року виникла заборгованість по аліментам у розмірі 7 542 грн. 60 коп., яку ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_2 Також просила стягнути неустойку у сумі 4 517 грн. за прострочення сплати аліментів у період з 31 травня 2014 року по 30 липня 2014 року. Крім того, нею здійснюються постійні додаткові витрати на дитину. Вона оплачує перебування сина в дитячому садочку, що з 01.01.2013 року по 30.07.2014 року становить 1 280 грн. Також було витрачено 500 грн. на виготовлення для дитини ортопедичного взяття. Всього вона понесла додаткових витрат на суму 1 780 грн., тому з ОСОБА_2 просила стягнути половину цих витрат - 890 грн. ( а. с. 21-23 ).

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зменшено з 1/3 частини до 1/4 частини всіх видів його заробітку ( доходу ), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та до досягнення дитиною повноліття.

Позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойку за прострочення сплати аліментів в період з 31 травня 2014 по 30 липня 2014 року в сумі 2 258 грн. 50 коп., частину додаткових витрат на суму 250 грн., всього 2 508 грн. 50 коп.

В решті позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, допущені порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2014 рок скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

ОСОБА_3 в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції не оскаржила.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду Запорізької області доповідь судді, вислухавши пояснення ОСОБА_2, заперечення ОСОБА_3, її представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що його постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 2007 року. Мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні ( а. с. 6-7 ).

На підставі рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 18 березня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано ( а. с. 8 ).

Син є інвалідом дитинства, потребує постійного медичного нагляду. У віці семи місяців переніс оперативне втручення з приводу уродженого пороку розвитку. В 2015 році рекомендована повторна операція. Крім того, дитина перебуває на обліку у лікаря невролога та у лікаря-ортопеда. Рекомендовано носіння ортопедичного взуття ( а. с. 25,30,33-34,71-72 ).

За змістом статей 180,181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статтей 182,183 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

За рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 21 липня 2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, були стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходу ), починаючи з 16 березня 2011 року до досягнення дитиною повноліття ( а. с. 9 ).

На момент ухвалення судового рішення про стягнення аліментів ОСОБА_2 працював менеджером у відділі побутової техніки у приватного підприємця, однак з 29 серпня 2011 року звільнився за угодою сторін. На обліку у центрі зайнятості як безробітний перебуває лише з 31 липня 2014 року ( а. с. 14-15,106 ).

Оскільки ОСОБА_2 належним чином не виконував обов'язок по сплаті аліментів, станом на 30 червня 2014 року виникла заборгованість на суму 7 542 грн. 60 коп., з урахуванням різниці між нарахованими та сплаченими аліментами 18 980 грн. 60 клп. - 11 438 грн. ( а. с. 29 ). На 30 липня 2014 року заборгованість дорівнювала 6 222 грн. 63 коп. ( а. с. 76 ).

За статтею 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачуватим аліменти за рішенням суду, одержувач має право на стягнення неустойки ( пені ) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183,184 СК України.

Вказана позиція відображена і у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", згідно якого розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Суд першої інстанції повно, всебічно з*ясував фактичні обставини справи, прийняв до уваги майновий стан позивача, а також те, що з 31 грудня 2013 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5, мають на утриманні сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, інваліда дитинства, дійшов правильного висновку про часткове задоволення заявлених вимог. Зменшив розмір стягнутих з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів з 1/3 до ? частини заробітку ( доходу ), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також, з урахуванням майнового стану ОСОБА_2, частково задовольнив позов ОСОБА_3, зменшив розмір пені, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 за прострочення сплати аліментів, з 4 517 грн. до 2 508 грн. 50 коп., стягнув 250 грн. додаткових витрат на придбання ортопедичного взуття. При цьому навів в рішенні відповідні доводи з посиланням на наявні у справі документи та норми матеріального права ( а. с. 10-13).

Рішення відповідає фактичним обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у апелянта постійної роботи та випадкові заробітки, висновки суду не спростовують. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є здоровою працездатною особою, за законом, як батько, він повинен відповідально ставитись до обов'язку утримувати дітей та забезпечувати їм належні умови для існування, лікування і розвитку.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують витсновкіцв суду та не дають підстав вважати, що спір вирішено неправильно.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: