Справа 431/195/13-ц
Провадження 4-с/431/6/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2015 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:
головуючого - судді Березка О.М.,
при секретарі Войтенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старобільську цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність виконуючого обов,язки начальника ВДВС Новоайдарського РУЮ у Луганській області ОСОБА_2 та зобов,язання вчинити певні дії,
встановив:
Стягувач ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та зобовязання його вчинити певні дії (далі ВДВС), в якій просить суд визнати бездіяльність в.о. начальника ВДВС Новоайдарського РУЮ ОСОБА_2 неправомірною, зобовязати в.о. начальника ВДВС Новоайдарського РУЮ ОСОБА_2 звернути стягнення по виконавчому провадженню за виконавчим листом, виданим Старобільським районним судом Луганської області № 2/431/181/13 від 08.04.2013 року.
У судове засідання стягувач ОСОБА_1 не зявилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, у своїй заяві скаргу підтримала повністю та просить суд розглянути справу за її відсутністю у зв,язку із похилим віком.
Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася. Про час і місце слухання заяви повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Від неї не надійшло заяви про відкладення слухання скарги.
Державний виконавець ВДВС Новоайдарського РУЮ в судове засідання не зявився.
Розглянувши скаргу ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження № 671/5, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав:
На підставі ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» в.о. начальника ВДВС Старобільського РУЮ було направлено лист до Головного управління юстиції у Луганській області про вирішення питання самовідводу всіх державних виконавців зазначеного відділу у звязку з тим, що боржник ОСОБА_3 за вищевказаним виконавчим документом працює у ВДВС Старобільського РУЮ.
16.08.2013 року начальником УДВС ГУЮ у Луганській області було прийнято рішення про передачу на виконання виконавчого документу у відношенні ОСОБА_3 до ВДВС Новоайдарського РУЮ.
Державним виконавцем ВДВС Новоайдарського РУЮ виконавче провадження було відкрито 27.08.2013 року і боржнику було надано добровільно виконати рішення суду в строк до семи днів, про що було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.
З метою встановлення майнового стану боржника ОСОБА_3 державним виконавцем було направлено запити до обліково-реєстраційних установ, а саме до Відділу Держземагентства у Старобільському районі Луганської області, центр надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, УПФУ в Старобільському районі, Старобільське РБТІ,
З копії акту опису й арешту майна ввід 01.11.2013 року вбачається, що державним виконавцем Шеховцовим В.В. було описано та накладено арешт на земельну ділянку загально площею 0,0798 га, яка розташована за адресою: м.Старобільськ, вул. Дзержинського, 27
26.12.2013 року державним виконавцем Шеховцовим В.В. було описано та накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою, вул. Урицького, 11/15, м. Старобільськ, що підтверджується копією акту опису й арешту майна від 26.12.2013 року.
Відповідно до вимог ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», з метою забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням з державним виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не
передбачено цим Законом. Після завершення виконавчого провадження авансовий внесок
повністю повертається стягувачу, якщо інше не передбачено цим Законом.
27.01.2014 року та повторно 17.02.2014 року державним виконавцем на адресу стягувача ОСОБА_1 було надіслано листи, в яких зазначено, що для проведення реалізації арештованого майна потрібно провести експертну оцінку майна. У звязку з неможливістю здійснити оцінку державним виконавцем самостійно, є необхідність залучення експерта для проведення оцінки описаного майна для оплати діяльності якого потрібно здійснити авансування витрат на виконавче провадження. У разі нездійснення авансування витрат на виконавче провадження не має можливості виконати виконавчий документ у звязку з відсутністю іншого майна у боржника, на яке може бути звернуте стягнення. Відповідно до вимог ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу запропоновано здійснити авансування витрат на виконавче провадження.
Відповідно до матеріалів виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції 19.02.2015 року було отримано лист стягувача ОСОБА_1, в якому просила надіслати на її адресу відомості стосовно реквізитів та суми для оплати експертної оцінки майна. Однак, відділом на вказаний лист відповіді стягувачу ОСОБА_1 надано не було.
Крім того, в.о. начальника Новоайдарського РУЮ ОСОБА_2 на ім,я ОСОБА_1 14.01.2015 року за вих. № 42/05-27/2 та 20.02.2015 року за вих. № 355/03-27/2 було направлено листи, в яких повідомили, що реалізація арештованого майна на території Луганської області тимчасово не можлива у зв,язку з нестабільною ситуацією в регіоні, а саме проведення АТО. На теперішній час договори між спеціалізованими торгівельними організаціями та Державною виконавчою службою на реалізацію арештованого майна відсутні. Електронні торги на території області не проводяться. Однак, будь-які посилання на нормативно-правові акти, які б це підтверджували, відсутні.
Згідно вимог ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у відповідності до Закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених законом України Про виконавче провадження, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.
Частина 2 ст.19 Конституції України зобовязує державного виконавця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст..1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі рішення).
Судовою практикою стало те, що перш за все при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 14 ЦПК визначені ознаки обовязковості судових рішень. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім того, виконання судових рішень це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав. Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.
Згідно ч.1 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.
Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналізуючи наведені норми Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, факти та документи, досліджені у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що тривалий час рішення суду на користь ОСОБА_4 не було виконане, порушенні вимоги Закону України «Про виконавче провадження». Суд приходить до висновку про те, що державний виконавець своєчасно не здійснив усіх передбачених законом дій щодо примусового виконання рішення суду, тому скарга ОСОБА_4 на бездіяльність виконуючого обов,язки начальника ВДВС Новоайдарського РУЮ у Луганській області ОСОБА_2 підлягає задоволенню. При цьому, надані суду докази оцінені відповідно до вимог статей 58, 59, 212 ЦПК.
Відповідно до повідомлення в.о. начальника ОСОБА_2 від 22.06.2015 року за вих. № 1563/0377/2 виконавче провадження за виконавчим листом № 2/431/181/13 від 08.04.2013 року було передано для подальшого виконання до ВДВС Старобільського РУЮ відповідно до постанови начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції № б/н від 02.06.2015 року. Тому, в частині зобов,язання ВДВС Новоайдарського РУЮ виконати рішення суду згідно виконавчого листа від 08.04.2013 року № 2/431/181/13, суд ОСОБА_1 відмовляє, оскільки на даний час виконавче провадження знаходиться на примусовому виконанні в ВДВС Старобільського РУЮ.
На підставі викладеного, Закону України «Про виконавче провадження», Листа від 28.01.2013 № 24-152/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі, Інструкції з організації примусового виконання рішень (затверджено Наказом МЮ України 02.04.2012 №512/5), та керуючись ст..ст. 58,59, 60, 212, 208, 209, 210, 293, 383-389 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність виконуючого обов,язки начальника ВДВС Новоайдарського РУЮ у Луганській області ОСОБА_2 та зобов,язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати неправомірною бездіяльність виконуючого обов,язки начальника відділу державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 при проведенні виконавчих дій по виконавчому провадженню відносно боржника ОСОБА_3 з виконання виконавчого листа № 2/431/181/13 від 08.04.2013 року.
В іншій частині відмовити.
Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя О.М.Березка