22-ц/775/516/2015(м)
Категорія 59 Головуючий у 1 інстанції Пантелєєв Д.Г.
Суддя - доповідач Мальцева Є.Є.
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді - Мальцева Є.Є.

суддів - Баркова В.М., Канурної О.Д.

при секретарі - Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 квітня 2015 року за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 грудня 2013 року, в яке на підставі ухвали Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 грудня 2013 року внесено виправлення, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право на обов'язкову частку в спадщині після смерті ОСОБА_4 на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 та визнано право на обов'язкову частку в спадщині на ? частку на внески на рахунках на ім'я ОСОБА_4, які відкриті в ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10004/0497 м. Маріуполя. В іншій частині вимог ОСОБА_3 було відмовлено.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Накладено на ОСОБА_3 ? частину витрат на лікування, догляд і поховання ОСОБА_4 та стягнуто на її користь з ОСОБА_3 25830 грн.14 коп.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 229 грн.40 коп.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 05 лютого 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 грудня 2013 року в частині визнання за ОСОБА_3 права на обов'язкову частку у спадщині скасовано і в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання обов'язкової частки в спадщині на квартиру та грошові внески, відмовлено.

Це ж рішення змінено в частині відшкодування витрат на лікування, доглід та поховання. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат на лікування та поховання 6312,63 грн. Відмовлено в задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 витрат на проведення поминального обіду і догляду.

В решіт рішення суду першої інстанції залишено без змін.

19 березня 2015 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду від 05.02.2014 року, до виконання.(т.2 а.с.128).

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 квітня 2015 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити вимоги, вказані в заяві. В обґрунтування апеляції зазначила, що строк подачі виконавчого листа був пропущений з поважних причин.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5, який просив задовольнити апеляційну скаргу, заперечення державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Мошко С.М., заінтересованої особи ОСОБА_3, які просили скаргу відхилити, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання суд виходив з того, що ОСОБА_2 пропустила строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання, не навела в заяві причин пропуску такого строку, підтверджень їх поважності.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно п.2 ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі листи документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Тобто, встановлений законом початок перебігу строку пред'явлення виконавчого документа до виконання починається саме з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Зі справи вбачається, що Приморським районним судом м.Маріуполя 22 грудня 2014 року виданий виконавчий лист № 266/3198/13-ц, в якому строк пред'явлення до виконання зазначений протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили, рішення суду набрало законної сили 05.02.2014 року. (т.2 а.с.131).

Відповідно до вимог ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Згідно з положеннями ст.371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

При вирішенні відповідно до ст. 371 ЦПК України питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, суд повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Пунктом 21 Постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання.

Перевіряючи додержання строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд має враховувати як положення статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», так і інші акти законодавства, якими врегульоване це питання.

Постановою державного виконавця Приморського ВДВС ММУЮ в Донецькій області від 04.03.2015 р. відмовлено в прийнятті до виконання виконавчого листа Приморського районного суду м. Маріуполя № 266/3198/13-ц згідно якого з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто 6312 грн., у зв'язку із тим, що строк його пред'явлення до виконання сплив (а.с.130). У постанові зазначено, що заява про примусове виконання подана 04.03.2015 року.

Звертаючись до суду із скаргою на дії державного виконавця, заявником ОСОБА_2 не зазначено причин неподання документу до виконання в передбачений законом строк, не надано суду доказів того, що виконавчий лист не пред'явлений до виконання з поважних причин.

Доводи апеляційної скарги про хворобу заявника не приводять колегію суддів до іншого висновку, оскільки підтверджують тільки факт перебування на лікарняному в період з 2 по 16 січня 2015 року. Підтверджень поважності причин неподання документу в установлений законом строк за інший період ані апелянтом, ані представником стягувача колегії суддів не надано.

Також не можливо погодитися із твердженнями апелянта про те, що незручність робочих графіків виконавчої служби та робочого графіка представника стягувача можуть слугувати поважними причинами пропуску пред'явлення виконавчого листа до виконання, який за законом складає рік. Крім того, апелянт не надала підтверджень відмови канцелярії відділу виконавчої служби у прийнятті документу, не навела підстав, що перешкоджали направити документ поштою.

Твердження апелянта, що вона фактично надала виконавчий лист до відділу 09 лютого 2015 року, спростовані матеріалами виконавчого провадження, з якого вбачається, що згідно з відміткою канцелярії до Приморського ВДВС виконавчий лист нею був наданий 04.03.2015 року.

За таких обставин, відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, суд через відсутність доказів наявності поважних причин пропуску строку на пред'явлення виконавчого листа, та врахувавши положення ст. 371 ЦПК України, дійшов до правильного висновку про те, що поважних причин пропущення строку, встановленого ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження", немає.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді