АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретаря Балацької-Геряк О.П.

за участю: ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, ОСОБА_3

та її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до Чернівецької міської ради, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, Чернівецької міської ради про встановлення факту проживання однією сімє'ю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 5 листопада 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Вказувала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,05 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована у садівничому товаристві ,,Буковинський сад" по АДРЕСА_1.

Вказана земельна ділянка належала померлому на підставі рішення Чернівецької міської ради від 24 грудня 2008 року №788.

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

22ц-1156/15 головуючий у І-й інстанції Літвінова О.Б.

категорія:39 суддя-доповідач: Міцней В.Ф.

Єдиним спадкоємцем ОСОБА_6 є його неповнолітній син - ОСОБА_5

Під час звернення до приватного нотаріуса ОСОБА_8 щодо відкриття та реєстрації спадкової справи стало відомо, що для отримання свідоцтва про прийняття спадщини необхідно оригінали правовстановлюючих документів на належне померлому ОСОБА_6 спадкове майно. Однак такі документи в неї відсутні, у зв'язку з чим звернулася до суду за захистом.

Посилаючись на ці обставини просила визнати за ОСОБА_5 як спадкоємцем за законом право власності на земельну ділянку площею 0,05 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована у садівничому товаристві ,,Буковинський сад" у м. Чернівці.

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що вона проживала однією сімє'ю із ОСОБА_6 з червня 2007 року до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 року, несла всі витрати по його похованню.

Просила встановити факт проживання однією сімє'ю з ОСОБА_6 з червня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року як чоловіка з дружиною та визнати спірну земельну ділянку спільним сумісним майном подружжя, визнати за нею право власності на 3/6 частин земельної ділянки як частки у спільному сумісному майні подружжя, визнати за нею право власності на 2/6 частин земельної ділянки як за спадкоємцем четвертої черги за законом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 5 листопада 2014 року позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 задоволено: визнано за ОСОБА_5 право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 0,05 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована у садівничому товаристві ,,Буковинський сад" у м. Чернівці. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково: встановлено факт проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_3 однією сімє'ю без шлюбу на день смерті ОСОБА_6- ІНФОРМАЦІЯ_1 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення, яким встановити факт проживання однією сімє'ю з ОСОБА_6 з червня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року, визнати за нею право власності на 2/3 частин спірної земельної ділянки, а первісний позов задовольнити частково.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду в частині часткового задоволення позовної вимоги ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімє'ю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цієї позовної вимоги з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6, якому відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку від 5 червня 2009 року належала земельна ділянка, площею 0,05 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована у садівничому товаристві ,,Буковинський сад" по АДРЕСА_1

Як вбачається з копії спадкової справи, на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 було два спадкоємці за законом: неповнолітній син померлого - ОСОБА_5 та мати померлого - ОСОБА_9

Із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_3 як спадкоємець четвертої черги за законом.

ОСОБА_9 відмовилася від спадщини на користь ОСОБА_3

Оскільки у відповідності до ст.1264 ЦК України право на спадкування за законом у четверту чергу мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сімє'ю з ОСОБА_6 з червня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року та визнання права власності на частину спадкового майна.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення цього позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка ОСОБА_3 не надала суду доказів на підтвердження факту її проживання з ОСОБА_6 однією сімє'ю без шлюбу з 2007 року.

Разом з тим, посилаючись на показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 проживали однією сімє'ю без шлюбу на день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Проте з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись.

За змістом ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Правило зазначеної норми, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 20 постанови від 21 грудня 2007 року №11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", поширюється на випадки, коли між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_3 не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту її спільного проживання з ОСОБА_6 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з червня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, на які посилається апелянт, не підтверджують тих обставин, що ОСОБА_3 і ОСОБА_6 проживали однією сім'єю з червня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року і між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Не можна вважати належним доказом і довідку садівничого товариства „Буковинський сад" від 23 квітня 2014 року, на яку посилається апелянт, оскільки допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що з 2008 року він був головою цього товариства, але йому не відомо з якого часу ОСОБА_3 проживала з ОСОБА_6 у садовому будинку.

Окрім того, відповідно до роз'яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7,,Про судову практику у справах про спадкування" особа може звернутися в суд із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення цих фактів.

Отже, виникнення у ОСОБА_3 права на спадкування після смерті ОСОБА_6 на підставі ст.1264 ЦК України залежить від встановлення факту проживання нею з останнім однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Встановлення цього факту лише на день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 року не породжує для заявника юридичних наслідків, зокрема, права на спадкування за законом, а в розумінні ст.256 ЦПК України суд може встановити лише факт, який має юридичне значення.

За таких обставин у задоволенні вимоги ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімє'ю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу слід відмовити за безпідставністю.

З огляду на викладене у ОСОБА_3 не виникло право на спадкування частки майна після смерті ОСОБА_6, від якої відмовилась на її користь мати померлого - ОСОБА_20

Оскільки ОСОБА_3 не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, то відмову ОСОБА_20 від спадщини на її користь слід вважати як відмову від спадщини відповідно до ст.1273 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст.1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

Таким чином, ОСОБА_5 має право на спадкування після смерті батька 1/2 частини земельної ділянки як спадкоємець першої черги за законом та 1/2 частини земельної ділянки, від якої відмовилася ОСОБА_20

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позову ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімє'ю чоловіка і жінки без шлюбу у відповідності до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цього позову. В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 5 листопада 2014 року в частині встановлення факту проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_3 однією сімє'ю без шлюбу на день смерті ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 року скасувати.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, Чернівецької міської ради про встановлення факту проживання однією сімє'ю чоловіка і жінки без шлюбу відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: