Провадження № 2/127/63/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

23.04.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Чінарової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільний позов заявлений позивачем під час розслідування кримінальної справи №212/294/2012 по звинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. Справа направлена на новий розгляд до зазначеного суду в частині перегляду цивільного позову після перегляду вироку Ленінського районного суду м.Вінниці від 11.05.2012 року щодо ОСОБА_2 на підставі ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 07.02.2013 року.

У вказаній кримінальній справі ОСОБА_1 визнано потерпілим з вимогами про стягнення з звинуваченого ОСОБА_2 на його користь матеріальних збитків на відновлення викраденого та пошкодженого ним автомобіля у сумі 120 000 грн. Зазначений факт встановлено в судовому порядку при розгляді кримінальної справи №212/294/2012, зазначена сума завданих матеріальних збитків визнана звинуваченим ОСОБА_2, що підтверджується протоколами судових засідань кримінальної справи №212/294/2012.

Жодної суми відшкодування завданих і визнаних збитків з моменту скоєння здочину і до цього часу ОСОБА_2 не здійснено, що стало підставою звернення ОСОБА_3 до суду з позовом про стягнення з відповідача майнової та моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач подав заяву про зміну позовних вимог, згідно якої просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 317830 грн. та моральну шкоду у розмірі 60000 грн. Позивач ОСОБА_1 позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В кримінальній справі №212/294/2012 за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2013 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 289, ст. 290 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 07 листопада 2013 р. вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2013 р. змінено, скасовано його в частині вирішення цивільного позову, і в цій частині справу направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства в той же суд в іншому складі суду.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованих йому в кримінальній справі №212/294/2012 злочинів визнана підсудним та покарання йому встановлено вироком Вінницького суду Вінницької області від 27 березня 2013 року.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідач жодних дій на відшкодування завданих і визнаних збитків з моменту скоєння здочину і до вирішення цього цивільно-правового спору на користь ОСОБА_1 не здійснив.

За наслідками вчинення відповідачем щодо належного позивачу майна кримінальних злочинів ОСОБА_1 був вимушений витрачати в період з жовтня 2011 року до цього часу значну кількість часу на відвідування слідчих органів, надавати свої пояснення, витрачаючи при цьому кошти на оплату адвокатських послуг та оплачувати повязані з наслідками вчиненого злочину додаткові витрати, а саме:

організовувати та оплачувати вимушене зберігання пошкодженого ОСОБА_2 автомобіля;

оплачувати відновлення ідентифікаційного номера кузова автомобіля;

оплачувати вимушене винаймання іншого, взамін пошкодженого, автомобіля для забезпечення своїх побутових та виробничих потреб.

Відповідно до висновку експерта від 16.11.2011 р. №74 НДЕКЦ УМВС України у Вінницькій області розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля Volkswagen Passat 1.9 TDI, реєстраційний номер 30-207 ВІ, 1995 року випуску, в результаті його пошкодження станом на момент проведення експертизи складає 58420 грн.

Між ТОВ «Юридична компанія «ОСОБА_1 та партнери» (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендарем) 20 жовтня 2011 р. укладено договір оренди автомобіля марки Skoda Forman, кузов №TMBCEA200R0878067, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Документально підтверджено квитанціями до прибуткових касових ордерів сплату ОСОБА_1 за оренду автомобіля 178200 грн.

Між ТОВ «АТП Слободянок» та ОСОБА_1 20 жовтня 2011 р. укладено договір про надання стояночного місця. За цим договором ОСОБА_1 сплатив на користь ТОВ «АТП Слободянюк» 11928 грн. з розрахунку вартості зберігання 12 грн. на добу за період часу з 01.06.2012 р. по 25.03.2015 р., відповідно до акту виконаних робіт з надання зазначених послуг від 25.03.2015 р та квитанції до прибуткового касового ордеру №7935 від 02.03.2015 р.

Вартість відновлення знищеного номера кузова атомобіля відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру ПП ЕНДКЦ «Експертиза» №281 від 25.03.2015 року становить 5600 грн.

Враховуючи всі вищевикладені витрати позивачу внаслідок вчинення ОСОБА_2 кримінальних злочинів завдано майнову шкоду в розмірі 254148 грн. (58420 грн.+11928 грн.+178200 грн.+5600 грн.=254148 грн.).

Протиправними діями відповідача позивачу завдано і моральну шкоду, яку суд, керуючись вимогами розумності і справедливості, визначає в розмірі 10000 грн.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. № 4) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно із ст.ст. 11,58,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 11 58, 60, 61, 212-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 254148 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 2641, 48 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Відповідач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду.

Суддя