Справа № 127/7235/14-ц Провадження № 22-ц/772/1278/2015Головуючий в суді першої інстанції Іщук Т. П.
Категорія Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,
суддів:Вавшка В.С., Стеблюк Л.П.,
при секретаріПантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» на дії та рішення заступника начальника Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції та скасування постанов,

за апеляційною скаргою заступника начальника Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції Медяного Віктора Григоровича на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 березня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 березня 2015 року скаргу Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» на дії та рішення заступника начальника Ленінського ВДВС Вінницького міського управління юстиції та скасування постанов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії заступника начальника Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції Медяного В.Г. щодо неналежного направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 30 вересня 2014 року боржникові та винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 30 вересня 2014 року (ВП № 44904192).

Визнано неправомірною та скасовано постанову заступника начальника Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції Медяного В.Г. від 30 вересня 2014 року (ВП № 44904192) про закінчення виконавчого провадження від 30 вересня 2014 року з примусового виконання виконавчого листа № 127/7235/14-ц від 26 вересня 2014 року.

У решті вимог відмовлено.

У апеляційній заступник начальника Ленінського ВДВС Вінницького міського управління юстиції Медяний В.Г., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а подану скаргу залишити без задоволення.

Зацікавлена особа ОСОБА_7, підтримав апеляційну скаргу за викладених у ній доводів.

Представник Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» заперечувала доводи апеляційної скарги через їх безпідставність та просила апеляційну скаргу відхилити, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Перевіривши додержання вимог закону при постановленні ухвали, її законність і обґрунтованість, у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи із наступного.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 вересня 2014 року в цивільній справі № 127/7235/14-ц за позовом ОСОБА_7 до Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» в особі ради засновників ТОВ «Гамма-Консалтинг», ПСП «Агро-Дім» про визнання незаконними та скасування протоколів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди позовні вимоги задоволено частково. Поновлено ОСОБА_7 на роботі на посаді генерального директора Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» з 11 березня 2014 року. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

26 вересня 2014 року ОСОБА_7 звернувся до Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції із заявою про прийняття на примусове виконання виконавчого листа №127/7235/14-ц, виданого 26 вересня 2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області про його поновлення на роботі (а.с.45, 145, 153).

Постановою заступника начальника Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції Медяного В.Г. від 30 вересня 2014 року (ВП № 44904192) при примусовому виконанні вказаного листа відкрито виконавче провадження про поновлення ОСОБА_8 на роботі на посаді генерального директора Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» з 11 березня 2014 року. Боржником у вказаній постанові вказано Обласну асоціацію «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» із зазначенням адреси: м. Вінниця, вул. Театральна, 10 (а.с.39,147).

Згідно з Актом державного виконавця від 30 вересня 2014 року ОСОБА_7 поновлено на роботі на посаді Генерального директора ОА Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина». Підстава - Наказ №37ос від 26 вересня 2014 року. Умови праці забезпечено. До роботи допущено як директора (а.с.149).

Встановлено, що наказ №37-ос від 26 вересня 2014 року про поновлення на роботі ОСОБА_7, прийняв та підписав сам ОСОБА_7 на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області № 127/7235/14-ц від 26 вересня 2014 року. Згідно з цим наказом ОСОБА_7 наказано приступити до виконання обов'язків Генерального директора Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» з 11 березня 2014 року та провести реєстрацію зміни керівника в ЄДР (а.с. 66,148).

Згідно з постановою заступника начальника Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції Медяного В.Г. від 30 вересня 2014 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №127/7235/14-ц виданого 26 вересня 2014 року, закінчено (а.с.40,47, 151).

Встановлено і не заперечується заявником та особою дії якої оскаржуються, а також стягувачем, що у Єдиному державному реєстрі відомості про керівника підприємства не змінено, а керівником значиться ОСОБА_9 Встановлено, що орган, який згідно із Статутом має право прийняття та звільнення з посади Генерального директора, а саме ради засновників Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» (станом на день ухвалення рішення суду) рішення про прийняття ОСОБА_7 на посаду Генерального директора на виконання судового рішення, не приймав.

Встановлено, що ОСОБА_7 фактично не допущений до виконання обов'язків Генерального директора, оскільки правом розпорядчого підпису володіє ОСОБА_9 і в нього ж знаходиться печатка Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина».

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 4 листопада 2014 року (а.с.124 -125) відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_7 до Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції, з участю третіх осіб, про визнання неправомірним рішення та зобов'язання вчинити певні дії. Предметом оскарження за цим позовом було залишення без розгляду документів поданих ОСОБА_7 для внесення змін до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які пов'язані із зміною керівника ОА ВГТРК «Вінниччина».

Задовольняючи частково скаргу та визнаючи неправомірними дії заступника начальника Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції Медяного В.Г. щодо неналежного направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 30 вересня 2014 року боржникові та винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 30 вересня 2014 року, а також визнаючи неправомірною та скасовуючи постанову вказаного заступника начальника відділу ДВС від 30 вересня 2014 року (ВП № 44904192) про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 127/7235/14-ц від 26 вересня 2014 року, суд першої інстанції правильно виходив із того, що державним виконавцем не здійснено всіх передбачених законом дій спрямованих на примусове виконання рішення суду в межах повноважень державного виконавця та у спосіб, визначених цим Законом, що призвело до фактичного невиконання цього рішення. Правильно суд виходив із того, що державним виконавцем не дотримано вимог частини 1 статті 76 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з яким виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою-підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Такий висновок суду відповідає фактичним обставинами щодо виконання цього судового рішення і узгоджується з нормами процесуального права, а також нормами матеріального права процесуального характеру, які регулюють ці відносини.

Відповідно до роз'яснень даних у абзацах 1 та 3 пункту 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №6 відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання нам всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до положення статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При виконанні рішень державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (частина 1 статті 11, абзац 2 частини 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, суть примусового виконання рішення суду, зокрема рішення про поновлення на роботі, не має зводитися лише до формального вчинення виконавчих дій, а має через вчинення виконавчих дій досягти головну мету виконання рішення як завершальної стадії судового провадження - реальне та фактичне виконання судового рішення за наслідками якого у стягувача не виникне правової невизначеності.

Суд правильно дійшов до висновку, що мета виконання рішення суду по примусовому поновленню на роботі ОСОБА_7 не досягнута, оскільки встановлено і це підтверджується поясненнями стягувача, що він фактично не допущений до виконання своїх основних та головних посадових обов'язків, крім як допущений до службових приміщень, службового кабінету, частини матеріальних цінностей та частини документів, які там знаходяться.

Отже, встановлено, що після винесення державним виконавцем постанови від 30 вересня 2014 року про закінчення виконавчого провадження, не ОСОБА_7 фактично виконує посадові обов'язки Генерального директора, а ОСОБА_9, який у подальшому з 15 жовтня 2014 року призначений Головою правління Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» та внесений до реєстраційних відомостей про підприємство як його керівник.

Відтак не можна вважати, що рішення суду фактично та у повному обсязі виконано, а ОСОБА_7 поновлений на роботі. За таких обставин відомості зазначені у постанові державного виконавця від 30 вересня 2014 року про закінчення виконавчого провадження про те, що ОСОБА_7 поновлено на посаді Генерального директора ОА ВГТРК «Вінниччина», тобто про виконання рішення суду, з посиланням на пункт 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», не відповідають фактичним обставинам, оскільки фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом не відбулось.

Ураховуючи зазначене вище не можна визнати обґрунтованими наведені у поданій апеляційній скарзі доводи на скасування ухвали та про те, що державний виконавець при виконанні рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_7 діяв правомірно в порядку та у спосіб передбачений Законом та фактично виконав рішення суду.

Згідно із положенням пункту 1 частини 1 статті 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону, а відповідно до змісту пункту 2 частини 1 вказаної статті цього Кодексу апеляційний суд може змінити або скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити ухвалу з цього питання лише у випадку якщо це питання було вирішено судом з порушенням норм процесуального права, або при правильному вирішенні було помилково сформулювало суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Доводи апеляційної скарги не містять прикладів порушення судом закону, які дають підстави для скасування оскаржуваної ухвали. Наведені у апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Безпідставним є посилання у апеляційній скарзі на те, що серед визначених статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» обов'язків державних виконавців відсутній обов'язок витребування установчих документів відповідного підприємства для надання йому правової оцінки в розрізі вирішення питання про завершення виконавчого провадження, а тому дії державного виконавця у спірному виконавчому провадженні є правомірними.

Так, дійсно, положення вказаної норми закону не містять таких вимог, як витребування установчих документів при виконанні рішення про поновлення на роботі, проте виходячи із основної суті та мети примусового виконання такого рішення та у сукупності з положеннями статті 1, частин 1, 2 статті 11, пункту 8 частини 1 статті 49, частини 1 статті 76 Закону України «Про виконавче провадження державний виконавець повинен знати хто є боржником за виконавчим листом та повинен з'ясувати до компетенції якого органу підприємства відноситься прийняття рішення про поновлення на роботі особи, прийняття якого на роботу та звільнення регламентується не загальними правилами передбаченими трудовим законодавством, а спеціальним законодавством, зокрема Статутом, оскільки йдеться про виконавчий орган підприємства, тобто його керівника. Про те, що питання про поновлення на роботі стягувача та допущення його фактично до виконання посадових обов'язків на підставі рішення суду має той орган, який звільнив його, вбачається із положення частини 1 статті 76 Закону «Про виконавче провадження».

Разом із тим, з наказу про призначення ОСОБА_7 на посаду (а.с.18, 67), а також з рішення про його звільнення (а.с.7), з якими державний виконавець ознайомлений, вбачається, що таке рішення прийняла рада засновників Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина», а тому саме цей орган на той час був належним органом щодо виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду про неправомірність дій державного виконавця щодо неналежного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження є безпідставними, оскільки безспірно встановлено, що постанову від 30 вересня 2014 року про відкриття виконавчого провадження державний виконавець боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення не відправляв, що передбачено частиною 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження», і доказів про вручення цієї постанови боржнику немає. Немає також доказів і про вручення цієї постанови боржнику особисто державним виконавцем або уповноваженою ним особою, відповідно до частини 4 статті 31 цього Закону.

Отже, ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування немає.

На підставі викладеного вище, керуючись статтею 303, пунктом 1 частини 2 статті 307, пунктом 1 частини 1 статті 312, статті 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника начальника Ленінського ВДВС Вінницького міського управління юстиції Медяного Віктора Григоровича відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 березня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ В.С. Вавшко

/підпис/ Л.П. Стеблюк

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук