Справа №642/750/15-ц
Провадження №2/642/577/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 серпня 2015 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Бондаренка В.В.,

за участю секретаря Рижко О.О., Гладкої О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства « Південна залізниця» про стягнення суми,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача з матеріальної шкоди у розмірі 40 грн. 86 коп., завданих внаслідок невиконання договору перевезення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 19 січня 2012 року позивачка придбала проїзний квиток серії УО № 625291 на потяг № 326 сполученням Суми-Луганськ, з відправленням 29 січня 2012 року о 23 годині 47 хвилин з вокзалу «Харків-Пасажирський» у місті Харкові з прибуттям 30 січня о 5 годині 41 хвилину до станції Лисичанськ Луганської області. Згідно затвердженого розкладу потяг щодня прибуває на вокзал «Харків-Пасажирський» о 23 годині 10 хвилин.

29 січня близько 22 години позивачка разом зі своєю 2-х-річною дитиною прибула на залізничну платформу вокзалу «Харків-Пасажирський» та стала чекати потягу.

О 23 годині через гучномовці вокзалу було повідомлено, що «потяг №326/325 сполученням Суми-Луганськ запізнюється на 5 годин».

Через п'ять годин очікування - близько четвертої години ночі 30 січня по гучномовцям вокзалу повідомили, що вказаний поїзд запізниться на 7 годин. Повідомлення про запізнення інших поїздів були відсутні.

На сьому годину очікування по гучномовцям вокзалу повідомили, що поїзд №326 «Суми Луганськ» запізнюється ще на 8 годин.

Приблизно через вісім з половиною годин очікування по гучномовцям вокзалу повідомили що поїзд «326/325 Суми-Луганськ» прибув на платформу. Прийшовши туди позивач дізналася що це помилкове повідомлення та насправді прибув поїзд сполученням «Луганськ-Суми», який прямує в протилежному напрямку. Інформацію про помилку підтвердили і в довідковому бюро вокзалу, та сказали що поїзд № 326 «Суми-Луганськ» не прибув, та чи прибуде він в цей день до вокзалу не відомо. На вимогу позивачки видати довідку що поїзд не прибув їй було відмовлено з посиланням на те, що він може прибути у цей день пізніше. На таку ж саму вимогу особи, яка мала їхати разом з нею, їй довідковим бюро було видано довідку про те, що поїзд № 325 запізнився на 8 годин, хоча насправді він не прибував до вокзалу та ніхто не мав інформації коли він прибуде.

Позивачка вказала, що вона звернулася до каси повернення квитків вокзалу Харків-Пасажирський з вимогою повернути гроші за квиток, оскільки за її проїзним квитком поїзд не прибув, та до кас продажу квитків з вимогою надати їй квиток на інший поїзд до міста Лисичанська, але представниками відповідача позивачці було відмовлено в цих вимогах, з мотивів того що в них нема інформації про те чи насправді цей потяг не приїжджав а квитків на інші потяги у цьому напрямку на цей день не було.

Оскільки станом на 8 годину 20 хвилин 30 січня 2012 року поїзд для посадки на станцію Харків-Пасажирський так і не прибув та час прибуття поїзда на станцію Лисичанськ вже 3 години як вийшов, а в перевезенні позивачки іншим поїздом зі сторони відповідача - ДП «Південна залізниця» було відмовлено, після більш ніж 8 годин його очікування позивачка залишила вокзал та скористалася іншим видом транспорту для якнайшвидшого прибуття до міста Лисичанська.

У звязку з тим, що відповідачем не були надані позивачці послуги з перевезення, позивачка просить стягнути з відповідача вартість квитка у розмірі 40 грн. 86 коп. та судові витрати по справі 1611 грн. 00 коп. витрати на правову допомогу.

До судового засідання позивачка не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача до судового засідання зявився, проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що потяг № 326 сполученням Суми-Луганськ з відправленням 29.01.2012 року о 23 годині 47 хвилин повинен був прибути до ст. Лисичанськ 30 січня 2012 року о 5 годині 41 хвилину, однак дійсно сталася затримка в відправленні поїзда зі ст. Харків пасажирський на 8 годин з підстав, що не залежали від волевиявлення відповідача. Вказана затримка у відправленні поїзда була обумовлена тим, що 28.01.2012 року о 17 год. 18 хв. На перегоні Боромля-блок-пост 98 км-Скрягівка зійшов з рейсів вантажний поїзд № 3520, що призвело до необхідності виконання ремонтних робіт. Внаслідок сходу вантажного потяга було відмінено та обмежено рух 47 приміських поїздів та рейкових автобусів, обмежено рух 5 пасажирських поїздів та пропущено варіантними маршрутами 47 пасажирських поїздів. Про затримку поїзда № 326 сполученням Суми-Луганськ до відправлення зі ст. Харків-пасажирський 29.01.2012 року були ознайомлені засобами гучномовного звязку.

Представником відповідача зазначено, що згідно п. 19.16. розділу 19 Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України у разі відміни поїзда, зазначеного в проїзному документі, або його запізнення до відправлення з пункту відправлення пасажирів більш ніж на одну годину для повернення платежів пасажир повинен предявити проїзні документи для відмітки «проїзний документ не використаний повністю з вини залізниці. На підставі цієї відмітки пасажиру виплачується повна вартість проїзного документа, у тому числі з виплатою за послуги з продажу (комісійний збір) та резервування місць. Плата за послуги з повернення проїзного документа (комісійний збір) не здійснюється. Представник позивача наполягає на тому, що позивач не звертався до відповідача з претензією.

Окрім того, сам проїзний документ у нього викликає сумнів, оскільки позивачка вказує, що придбала його на Південній залізниці, а відповідно до номеру, вказаного на проїзному документі він не був куплений на Південній Залізниці, а очевидно був куплений в Донецькій Залізниці.

Просив суд відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено матеріалами справи та не заперечується представником відповідача, позивач придбала проїзний документ серії УО № 625291 на потяг № 326 сполученням Суми-Луганськ з відправленням 29.01.2012 року о 23 годині 47 хвилин зі ст. Харків-пасажирський до ст.. Лисичанськ Луганської області. Згідно проїзного документу потяг повинен був прибути до ст.. Лисичанськ 30 січня 2012 року о 5 годині 41 хвилину.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Згідно зі ст. 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов'язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Статтею 911 ЦК України закріплені права пасажира, серед яких, зокрема, передбачено

право пасажира відмовитися від поїздки, повернути квиток і одержати назад повну або часткову вартість квитка - залежно від строку здавання квитка згідно з правилами, встановленими транспортними кодексами (статутами); отримувати повну та своєчасну інформацію про час та місце відправлення транспортного засобу за вказаним у транспортному документі (квитку) маршрутом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Представник відповідача визнав факт затримки у відправленні поїзда № 326 сполученням Суми-Луганськ з відправленням 29.01.2012 року о 23 годині 47 хвилин зі ст. Харків-пасажирський на 8 годин. Цей факт підтверджується і наданою позивачем довідкою чергового по вокзалу ст.. Харків-Пасажирський, відповідно до якої потяг № 325 Суми-Луганськ прибув на ст. Харків-пас. 30.01.2012 року із запізненням на 8 годин.

Вимоги позивача про повернення суми сплаченої вартості білета виникли внаслідок того, що відповідач, визнавши факт затримки поїзда та надавши позивачу відповідну довідку, відмовився повернути позивачу грошові кошти за білет.

Посилання представника відповідача на те, що позивачем не була предявлена претензія з приводу затримки поїзда судом до уваги не приймається, оскільки факт звернення позивачки до відповідних осіб вокзалу ст.. Харків-пасажирський підтверджується виданою черговим вокзалу довідкою про затримку потягу.

Також суд не приймає до уваги той факт, що проїзний документ не був куплений на території Південної Залізниці, оскільки позивачем він міг юути отриманий на будь-якій території України.

Відповідно до ст.. 919 ЦК України перевізник зобов'язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Пункт 37.1 Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом встановлює, що пасажир має право на безпечне і своєчасне перевезення до місця призначення, указаного в проїзному документі, та належне обслуговування під час перевезення . У той же час п. 37.3 вказаних Правил встановлено, що перевізник зобов'язаний безпечно та своєчасно перевезти пасажира від пункту виїзду до

пункту призначення, указаного в проїзному документі, надавши йому місце згідно з придбаним проїзним документом; своєчасно доводити до пасажирів та осіб, які зустрічають, інформацію про запізнення поїзда, зміну колії прибуття чи відправлення .

Статтею 920 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 922 ЦК УКраїни у разі відмови пасажира від перевезення з причини затримки відправлення транспортного засобу перевізник зобов'язаний повернути пасажиру провізну плату.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що права позивача, як споживача послуг з перевезення пасажирів залізничним транспортом були порушені, оскільки позивач не отримав послугу з перевезення потягом № 326 сполученням Суми-Луганськ з відправленням 29.01.2012 року о 23 годині 47 хвилин і не був доставлений до місця призначення, у звязку з чим на корсить позивача підлягає стягненню сума сплаченої вартості білета у розмірі 40 грн. 86 коп.

Крім того, відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., а також витрати на правову допомогу у розмірі 1611 грн. на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 257, 258, 919, 922 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства « Південна залізниця» на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 40 грн. 86 копійки.

Стягнути з Державного підприємства « Південна залізниця» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 1611 грн.

Стягнути з Державного підприємства « Південна залізниця» на користь держави судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з моменту проголошення через Ленінський районний суд м. Харкова.

Суддя В.В.Бондаренко