Справа № 752/6897/15-ц
Провадження №: 2/752/3678/15
19 червня 2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Пасинок В.С.
за участю секретаря - Власенко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна про визнання права власності в порядку спадкування, -
у квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суд з позовом про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування за законом.
Свої вимоги мотивував тим, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності в рівних долях ОСОБА_3 та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Після смерті останнього відкрилась спадщину, до складу якої увійшла й ? частина квартири АДРЕСА_1, проте, ОСОБА_4 через відсутність правовстановлюючих документів не змогла зареєструвати у встановленому порядку перехід на себе права власності на вказану ? частину квартири, хоча фактично прийняла останню у спадок, оскільки на момент смерті спільно проживала із ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 та про свою відмову від спадщини не заявляла.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла. Після смерті останньої відкрилась спадщина. Майно, яке увійшло до складу її складу, ОСОБА_4 25 травня 2011 року заповіла йому. Звернувшись до приватного нотаріуса Верповської О.В. із заявою про прийняття спадщини, отримав свідоцтво про право власності за заповітом лише на ? частину квартири АДРЕСА_1. У видачі свідоцтва про право власності на іншу ? частину квартири, котра належала ОСОБА_3 й була успадкована ОСОБА_4, нотаріусом було відмовлено з огляду на відсутність реєстрації права власності на вказану частину за останньою.
Тому, просив суд, виходячи з положень ст. 1280 ЦК України, визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, належну ОСОБА_3 й успадковану ОСОБА_4 після смерті останнього.
В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.
Відповідач - Київська міська рада в судове засідання явку свого представника не забезпечив, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, причини неявки суду не відомі.
Третя особа, будучи в установленому законом порядку повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно дубліката свідоцтва про право власності, виданого сектором приватизації Московської районної державної адміністрації 29 вересня 1993 року, квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в рівних долях (а.с. 6, 7, 16-21).
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер (а.с. 14).
Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої увійшла й ? частина квартири АДРЕСА_1, проте, як встановлено судом і доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано, ОСОБА_4 через відсутність правовстановлюючих документів не змогла зареєструвати у встановленому порядку перехід на себе права власності на вказану ? частину квартири, хоча фактично прийняла останню у спадок, оскільки на момент смерті спільно проживала із ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 та про свою відмову від спадщини не заявляла.
Крім того, судом встановлено, 25 травня 2011 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті та на що за законом вона матиме право, заповіла ОСОБА_1 (а.с. 9-10).
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла.
Після смерті останньої відкрилась спадщина.
Звернувшись до приватного нотаріуса Верповської О.В. із заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право власності за заповітом лише на ? частину квартири АДРЕСА_1. У видачі свідоцтва про право власності на іншу ? частину квартири, яка належала ОСОБА_3 й була успадкована ОСОБА_4, нотаріусом було відмовлено з огляду на відсутність реєстрації права власності на вказану частину за останньою (а.с. 5, 11-13).
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв. Державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію. Будь-які правочини щодо нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) вчиняються, якщо право власності чи інше речове право на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті та статтею 4-1 цього Закону. Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті.
Як вбачається з матеріалів справи та копій правовстановлюючих документів на нерухоме майно належне спадкодавцеві - право власності на квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 виникло у відповідності до чинного на час виникнення таких прав законодавства, однак, у зв'язку з втратою оригіналу свідоцтва на підставі дублікату останнього після смерті ОСОБА_3 зареєструвати право власності є неможливим.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
На підставі вищевикладеного та зважаючи на те, що після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_4 у встановлений законом строк свідоцтво перехід права власності на себе не оформила та свідоцтво про право власності в порядку спадкування не отримала, хоча фактично вступила в управління та володіння спадковим майном останнього, а саме: ? частиною квартири АДРЕСА_1, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 30, 60, 212 - 215 ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_1 др. Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину квартири АДРЕСА_1, належну ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, й успадковану ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.С. Пасинок