АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа номер 666/205/13-ц Головуючий в І інстанції: Ратушна В.О. Номер провадження №22ц-791/1973/2015 р. Доповідач: Полікарпова О.М. Категорія:
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця 29 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоПолікарпової О.М.
СуддівІванової І.П.
Базіль Л.В.
При секретаріЯковенку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 27 травня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про визнання зобов'язання припиненим,-

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі ПАТ «Ощадбанк») звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому вказує на те, що 08.11.2006 року ним надано ОСОБА_5 на підставі договору про іпотечний кредит 69300 доларів США на строк до 08.11.2015 року, зі сплатою 11,5 % річних. Відповідач зобов'язалася своєчасно повернути отримані кредитні кошти, своєчасно сплачувати проценти, а також належним чином виконувати інші умови договору.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки від 08.11.2006 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Через неналежне виконання відповідачкою зобов'язань за кредитним договором 29.10.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на іпотечне майно - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що відповідачка припинила сплачувати кредитну заборгованість, а коштів, отриманих від продажу іпотечного майна не вистачило для повного розрахунку за кредитним договором і станом на 01.11.2012 року борг складає 45841, 03 доларів США, просить стягнути з відповідача зазначену суму.

Представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому посилається на те, що 29.10.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бардіною О.О. було звернуто стягнення на іпотечне майно - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. У виконавчому написі зазначено, що строк платежу за договором про іпотечний кредит настав 13 жовтня 2007 року.

За рахунок предмета іпотеки задоволенню підлягали наступні вимоги Банку: 62985 дол. США - заборгованість за кредитом, 6315 дол. США - прострочена заборгованість за кредитом, 6413, 18 дол. США - заборгованість по процентам, 414, 17 дол. США - пеня за прострочення кредиту, 400, 45 дол. США - за прострочення сплати відсотків, 3864, 65 грн. - за вчинення виконавчого напису нотаріусом.

31.05.2011 року належну ОСОБА_5 квартиру продано на прилюдних торгах і в цей же день кошти, отримані від продажу квартири в сумі 235910, 12 грн. надійшли Банку.

Посилаючись на те, що Банк скористався своїм правом і достроково стягнув всю заборгованість за кредитним договором шляхом продажу іпотечного майна, вартість якого перевищувала кредитну заборгованість, просить визнати зобов'язання ОСОБА_5 за договором про іпотечний кредит припиненими.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 27 травня 2015 року в задоволенні позову ПАТ «Ощадбанк» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано припиненим зобов'язання ОСОБА_5 за договором про іпотечний кредит № 1003.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «Ощадбанк» подало на нього апеляційну скаргу і, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду в частині задоволення зустрічного позову скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заявлених вимог ОСОБА_5 В решті рішення суду першої інстанції не оскаржувалось і судом апеляційної інстанції не перевірялось.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення вимогам закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що Банк скористався своїм правом дострокового стягнення всієї заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, вартість якого значно перевищувала обсяг зобов'язань позичальника. При цьому Банк звернув виконавчий напис до виконання тільки через 2 роки, що, на думку суду, свідчить про навмисне затягування ним процесу погашення заборгованості. В свою чергу ОСОБА_5 надала згоду на виконання зобов'язання в обраний кредитодавцем спосіб, що суд розцінив як належне виконання нею своїх зобов'язань.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що є підставою для скасування судового рішення і ухвалення нового.

Судом встановлено, що 08.11.2006 року між ВАТ "Державний ощадний банк України", правонаступником якого є позивач та ОСОБА_5 було укладено договір про іпотечний кредит, за умовами якого Банк надав відповідачу 69300 доларів США на строк до 08.11.2015 року, зі сплатою 11,5 % річних. Позичальник зобов'язалася своєчасно повернути отримані кредитні кошти, своєчасно сплачувати проценти, а також належним чином виконувати інші умови кредитного договору.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки від 08.11.2006 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Відповідач свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконувала належним чином, про що свідчить наявна заборгованість за кредитним договором, яка на день звернення стягнення на майно становила 62 985 доларів США.

29.10.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бардіною О.О. було звернуто стягнення на іпотечне майно - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Банк двічі пред'являв виконавчий напис на примусове виконання - 05.11.2007 року (а.с.146) та 09.10.2009 року, що свідчить про його намагання погасити борг по кредитному договору. Разом з тим, описану квартиру продано на прилюдних торгах тільки 31.05.2011 року. Виручені від продажу кошти - 235910, 12 грн. в цей же день перераховані Банку. Тобто, зобов'язання повністю не було виконане.

На цій підставі ПАТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка залишилась станом на 01.09.2011 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 10.06.2013 року з ОСОБА_5, яка на момент розгляду справи змінила прізвище на ОСОБА_5, стягнуто 90040, 75 доларів США. Рішення суду на даний час не виконано.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов'язання на забезпечувальне.

За змістом ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки повинно привести сторони до задоволення вимог кредитора за основним зобов'язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов'язання як такого, що вважається виконаним згідно зі ст. 599 ЦК України.

Зазначених положень закону суд першої інстанції не врахував і прийшов до неправильного висновку про те, звернення стягнення на предмет іпотеку є виконанням зобов'язання в повному обсязі і має наслідком його припинення на підставі рішення суду.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, ст. 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 27 травня 2015 рокув частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_5 про визнання зобов'язання припиненим скасувати і ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_5 у задоволені її зустрічного позову.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: