Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Номер провадження 22-ц/778/1960/15 Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4

та апеляційну скаргу ОСОБА_5, , ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23

на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_26, ОСОБА_13, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_14, ОСОБА_29, ОСОБА_15, ОСОБА_30, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_34, ОСОБА_22, ОСОБА_23 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи на стороні позивачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Запорізька обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів, Обслуговуючий кооператив "Дніпро" про визнання дії протиправними та усунення перешкод в користуванні майном, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3., ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та усунення перешкод в користуванні майном.

В обґрунтування позову позивачі зазначали, що ними було на законних підставах придбано гаражі ,які розташовані на земельній ділянці площею 28788 кв.м. по АДРЕСА_1.

Цілісний майновий комплекс автостоянки НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, також розміщений на цій земельній ділянці площею 28788 кв.м. та має загальну площу 67, 9 кв.м.

Відповідачі перекривають єдиний діючий проїзд до гаражів позивачів шляхом перекриття шлагбаумом та зачиненням воріт,що унеможливлює користування гаражами.

На підставі викладеного позивачі просили суд визнати дії ОСОБА_3 ,ОСОБА_4, щодо створення перешкод у користуванні майном (гаражів) позивачів, яке знаходиться на території ОК "Дніпро" по АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 28788 кв.м. , протиправними;

- зобов'язати ОСОБА_3, а також всіх осіб що будуть діяти від її імені за договорами доручення, трудовими договорами та іншими усними чи письмовими дорученнями, не чинити перешкод у користуванні майном (гаражами) позивачів, яке знаходиться по АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 28788 кв.м., тобто на території ОК "Дніпро", шляхом заборони перекриття (будь яким способом) основного в'їзду (проїзду) до майна (гаражів) позивачів, що знаходиться на території ОК "Дніпро";

- зобов'язати ОСОБА_4, а також всіх осіб що будуть діяти від його імені за договорами доручення, трудовими договорами та іншими усними чи письмовими врученнями, не чинити перешкод у користуванні майном (гаражами) позивачів, на земельній ділянці площею 28788 кв.м., на території ОК "Дніпро", шляхом заборони перекриття будь-яким способом основного в'їзду (проїзду) до майна (гаражів) позивачів, що знаходиться на території ОК "Дніпро".

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2015 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_26,ОСОБА_31, ОСОБА_22 відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_38, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_14, ОСОБА_29, ОСОБА_15, ОСОБА_30, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_39, ОСОБА_23 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 особисто, чи шляхом доручення іншим особам, не чинити перешкоди шляхом перекриття (будь-яким способом) основного в'їзду на територію "Цілісного майнового комплексу автостоянки НОМЕР_1" по АДРЕСА_1, для проїзду:

- ОСОБА_5 до гаражу АДРЕСА_2;

- ОСОБА_24 до гаражу АДРЕСА_3;

- ОСОБА_25 до гаражу АДРЕСА_4;

- ОСОБА_6 до гаражу АДРЕСА_5;

- ОСОБА_7 до гаражу АДРЕСА_6;

- ОСОБА_9 до гаражу АДРЕСА_7;

- ОСОБА_10 до гаражу АДРЕСА_8;

- ОСОБА_11 до гаражу АДРЕСА_9;

- ОСОБА_12 до гаражу АДРЕСА_10;

- ОСОБА_13 до гаражу АДРЕСА_11;

- ОСОБА_27 до гаражу АДРЕСА_12;

- ОСОБА_28 до гаражу АДРЕСА_13;

- ОСОБА_14 до гаражу АДРЕСА_14;

- ОСОБА_29 до гаражу АДРЕСА_15;

- ОСОБА_15 до гаражу АДРЕСА_16;

- ОСОБА_30 до гаражу АДРЕСА_17;

- ОСОБА_16 до гаражу АДРЕСА_18;

- ОСОБА_17 до гаражу АДРЕСА_19;

- ОСОБА_18 до гаражу АДРЕСА_20;

- ОСОБА_32 до гаражу АДРЕСА_21;

- ОСОБА_33 до гаражу АДРЕСА_22;

- ОСОБА_19 до гаражу АДРЕСА_23;

- ОСОБА_20 до гаражу АДРЕСА_24;

- ОСОБА_21 до гаражу АДРЕСА_25;

- ОСОБА_34 до гаражу АДРЕСА_26;

- ОСОБА_23 до гаражу АДРЕСА_27.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_6. ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_14, ОСОБА_29, ОСОБА_15, ОСОБА_30, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_39, ОСОБА_23 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 в особі представника ОСОБА_40 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять змінити рішення суду в частині підстав часткової відмови у задоволенні позову, зазначивши, що розмір об'єкта нерухомості цілісний майновий комплекс автостоянки НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 67, 9 кв.м. та розташований на земельній ділянці розміром 28788 кв.м. Рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Судові витрати покласти на відповідачів.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3, ОСОБА_4, подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 підлягає частковому задоволенню.

Апеляційна скарга ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягає відхиленню, виходячи із наступного.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається,що згідно Державного Акту на право користування землею серії НОМЕР_2 від 27 .01.1986р.,зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею за НОМЕР_3 (т.1 а.с.45,) на підставі рішення Запорізького облвиконкому від 25грудня 1985р.№467 Запорізькій обласній Раді добровільного товариства "Автомотолюбитель УРСР",яка 26.11.1992р. була перереєстрована в Мін"юсті (свідоцтво №331) як Всеукраїнська спілка автомобілістів у зв"язку із термінологічною зміною у назві, у безстрокове і безоплатне землекористування було надано 4,0 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування для будівництва гаражів і відкритої платної стоянки.

Запорізькою обласною радою добровільного товариства "Автомотолюбитель УРСР" автостоянка була передана в уставний фонд АТЗТ "Союзавто",який в свою чергу- АТВТ "АвтоТехСоюз".

На підставі договору купівлі-продажу №123 від 06.12.2000р. майнового комплексу автостоянки НОМЕР_1, укладеного ВАТ "Автотехсоюз" рішенням господарського суду Запорізької області від 13.07.2001р. у справі №2/5/1041 право власності на цілісний майновий комплекс автостоянки НОМЕР_1 по АДРЕСА_1,до складу якого ввійшла будівля контрольно-пропускного пункту, допоміжні споруди-вбиральня,огорожа(металева сітка)зливна яма,естакада,замощення визнано за Запорізьким міським об"єднанням учасників дорожнього руху.,яке пізніше за договором купівлі-продажу від 18.07.2002р №2462 продало зазначений цілісний майновий комплекс ПП ОСОБА_4,після чого на підставі договору купівлі-продажу від 20.02.2004року ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_41 купив цей майновий комплекс.

За договором купівлі-продажу від 20.08.2004 року,укладеного з ОСОБА_41,від імені якого діяв ОСОБА_4 і посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Непечій Ю.А.р.№ 3165, ОСОБА_3. купила цілісний майновий комплекс автостоянки НОМЕР_1,що заходиться в місті АДРЕСА_1,загальною площею 67,9 кв.м. та розташований на земельній ділянці розміром 28788кв.м.(т.1а.с.179).

Згідно зазначеного договору на вказаній земельній ділянці розташовані: контрольно-пропускний пункт з/бетон,панелі-А,вбиральня-В,паркан-1,ворота-449,хвіртка-450,ворота-451,естокада -111,ворота-454,замощення площею 15210 кв.м., зливна яма-П,У-замощення площею 3660кв.м.

Згідно повідомлення Запорізького ОП ЗМБТІ №7425 від 07.06.2010р. на адресу Хортицького районного суду м. Запоріжжя (т.3 а.с.206) " право власності на цілісний майновий комплекс автостоянки НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1( раніше була адреса:АДРЕСА_1) зареєстровано за ОСОБА_3.на підставі договору купівлі-продажу від 20.08.2004 року."

На даній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1(АДРЕСА_1) знаходяться більше 400 металевих та капітальних гаражів членів ГЕК "Дніпро"- фізичних осіб,на частину яких оформлено право власності на підставі рішень виконавчого комітету Запорізької міської ради, на частину гаражів право власності встановлено рішеннями суду,які набрали законної сили( т1 а.с.197,а.с.198,199-206,т1.а.с.13-41) і які є власниками або користувачами гаражів. Із рішень виконавчого комітету Запорізької міської ради№486/2 від27.12.2001р(а.с.198), №150/13від 27.05.2002р,№193/10 від27.06.2002р,№294/10 від 30.09.2002р.,№330/3 від 25.11.2002р,11/15 від 17.01.2003 року,№16/13 від 27.01.05р.№320/32 від 31.08.2006р та інших (а.с.198-206 т.1) видно,що адреса земельної ділянки,яка надавалась на підставі Державного акту на право користування землею від 27.01.1086 року НОМЕР_3 обласній раді добровільного товариства "Автомотолюбитель УРСР" для будівництва гаражів і відкритої платної стоянки і на якій розташовані гаражі позивачів і цілісний майновий комплекс відповідачки, змінювалась з адреси: АДРЕСА_1, на адресу:АДРЕСА_1.

Із довідки обслуговуючого кооператива "Дніпро" № 1402-27 від 25 лютого 2014 року (т.1 а.с.42) видно,що всі позивачі - ОСОБА_5, ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7,ОСОБА_8, ОСОБА_9 , ОСОБА_10;ОСОБА_11;ОСОБА_12 ,ОСОБА_26, ОСОБА_13 , ОСОБА_27 ,ОСОБА_28 , ОСОБА_14 ,ОСОБА_29 ОСОБА_15 ОСОБА_30 ,ОСОБА_16 ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,ОСОБА_31, ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,ОСОБА_21 , ОСОБА_34 ,ОСОБА_22 ,ОСОБА_23 є членами обслуговуючого кооперативу "Дніпро" та колективними членами Запорізької обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів (ЗОО ВСА).

Згідно до вимог ч.1 ст.125 ЗК України в редакції,що діяла на час придбання відповідачкою ОСОБА_3 цілісного майнового комплексу, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється .

Згідно до вимог ч.1 ст.120 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Уклавши договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, відповідачка придбала у власність саме це нерухоме майно ,земельна ділянка у власність не передавалась. Цивільно-правова угода щодо придбання відповідачкою у власність земельної ділянки, площею 28788кв.м.,на якій розташований майновий комплекс,у порядку,передбаченому ч.1 ст. 120 ЗК України, не укладалась, належних і допустимих доказів щодо набуття відповідачкою ОСОБА_3 права власності на цю земельну ділянку суду не надано .

Самий по собі факт розташування придбаного майнового комплексу на цій земельній ділянці не є свідченням про її належність в цілому відповідачки,оскільки із зазначених вище доказів вбачається,що первісно вся земельна ділянка виділялась як для платної автостоянки, так і для забудови гаражів членів добровільного товариства "Автомотолюбитель УРСР.

Таким чином із матеріалів справи вбачається,що цілісний майновий комплекс,що належить відповідачці ОСОБА_3 та капітальні і металеві гаражі ,якими володіють і користуються позивачі, знаходяться на одній земельній ділянці , площею 28788кв.м.. Розподіл території, на якій розташовані гаражі членів кооперативу і цілісний майновий комплекс, не здійснювався.

Зобов"язуючи відповідачів не чинити перешкоди позивачам у користуванні їх майном-гаражами,що знаходяться на одній земельній ділянці з цілісним майновим комплексом автостоянки НОМЕР_1 ,суд першої інстанції правильно виходив із принципів непорушності права приватної власності , вимог закону щодо способу захисту права власності , а також до положень Конвенції "Про захист прав і основних свобод людини" від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року , роз'яснень що містяться в п.ЗЗ постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" щодо застосування положення статті 391 ЦК України.

Судова колегія вважає такі висновки суду правильними і такими,що ґрунтуються на здобутих у справі доказах, встановлених обставинах справи і вимогах закону.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом вимог ч.1,ч.2 ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах,наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов"язана утримуватись від дій,які могли б порушити права інших осіб.

Оскільки гаражі,якими володіють і користуються позивачі на законних підставах, і цілісний майновий комплекс автостоянки,що належить відповідачці ОСОБА_3, знаходяться на одній земельній ділянці, яка між ними не розділена ,то дії відповідачів з перешкоджання позивачам проїжджати безперешкодно по цій земельній ділянці до своїх гаражів є порушенням їх прав і є незаконними.

Встановивши шлагбаум перед в"їздом на територію ,де розміщені гаражі позивачів, і забороняючи їм проїзд на цю територію безоплатно,відповідачі у порушення ст.13 ЦК України вийшли за межі своїх прав,набутих на підставі договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу.

З урахуванням того,що дії відповідачів щодо заборони проїзду позивачам до гаражів виходять за межі встановлених договором купівлі-продажу майнового комплексу прав його власника,то судова колегія вважає такі дії незаконними не тільки щодо власників гаражів, а й щодо інших осіб ,які за законом мають право вільного пересування,а також щодо власників гаражів, яким дозволяють відповідачі проїзд за плату .

З"ясувавши правильно обставини справи, суд не взяв до уваги вимоги ст. 13 ЦК України і те,що надання дозволу на проїзд по території за плату власнику гаражу ОСОБА_22, відповідачі також порушують його права і помилково відмовив ОСОБА_22 у задоволенні позову,на підставі чого в цій частині рішення підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_22 з тих самих підстав,що і стосовно інших позивачів,що зазначені в рішенні суду.

Крім того в мотивувальній частині рішення суд зазначив,що договір купівлі-продажу від 20 серпня 2004 року укладено на всю територію площею 28788кв.м., з посиланням на рішення судів-(т.2 а.с. 99-100,101-102, т.4 а.с.5-5).Між тим із рішень судів- Хортицького районного сду м.Запоріжжя від 15.01.2014 року у справі № 2/337/56/2014р, ухвали апеляційного суду Запорізької області у цій же справі від 26 лютого 2014 року , ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 серпня 2014 року у цій же справі вбачається,що предметом спору було порушення публічного порядку при укладенні оспорюваного договору купівлі-продажу від 20 серпня 2004 року , і висновки щодо набуття відповідачкою ОСОБА_3 права на земельну ділянку 28788кв.м. судом не здійснювались. Тому посилання суду на укладення договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 20 серпня 2004 року на всю територію площею 28788кв.м. не відповідає доказам у справі і підлягає виключенню з мотивувальної частини рішення.

В іншій частині рішення висновки суду відповідають встановленим обставинам справи,здобутим доказам, вимогам матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим.

Інші доводи апеляційної скарги позивачів,зокрема, щодо зміни підстав часткової відмови у задоволені позову є неспроможними,оскільки судом правильно зазначено у рішенні про те,що позовні вимоги частково пред"явлені невизначеному колу осіб,які не беруть участі у справі, а тому не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3,ОСОБА_4 про відсутність у позивачів законного права власності на гаражі,невідповідність висновків суду обставинам справи спростовуються матеріалами справи і здобутими доказами, із яких вбачається,що державою в особі органів місцевого самоврядування за позивачами визнано право власності на гаражі, частині позивачів належать на праві власності або користування гаражі,які не є капітальними спорудами, знаходяться за однією адресою з цілісним майновим комплексом,що належить відповідачці.Право власності набуте у встановленому законом порядку на підставі відповідних рішень виконкому Запорізької міської ради, підтверджується свідоцтвами,що містяться в матеріалах справи, іншими належними доказами.

Безпідставними є й посилання на відсутність у кооператива"Дніпро" права на земельну ділянку,оскільки кооператив "Дніпро" не є відповідачем у справі і це питання виходить за межі даного спору між власниками і володільцями гаражів з відповідачами ОСОБА_3 ОСОБА_4

Ствердження в апеляційній скарзі ОСОБА_3,ОСОБА_4 про неправильне застосування судом матеріального права ,зокрема, ст.386 ЦК України є також неспроможними,оскільки зазначена норма права передбачає рівний захист прав усіх суб"єктів права власності , і судом правильно застосована ця норма права.

Інші доводи є також неспроможні і не спростовують висновків суду першої інстанції щодо суті спору.

Керуючись ст.ст.307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, , ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 задовольити частково.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2015 року у цій справі в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_22 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_22 задовольнити частково Зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 особисто, чи шляхом доручення іншим особам, не чинити перешкоди шляхом перекриття (будь-яким способом) основного в'їзду на територію "Цілісного майнового комплексу автостоянки НОМЕР_1" по АДРЕСА_1, для проїзду ОСОБА_22 до гаражу АДРЕСА_28.

Виключити із мотивувальної частини рішення посилання суду на укладення договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 20 серпня 2004 року на всю територію земельної ділянки, площею28788кв.м.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: