Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 243/301/15 Головуючий у 1 інстанції: Чернишов Ю.В.
Провадження № 22-ц/778/2513/15 Суддя-доповідач: Кримська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючий Бондар М.С.,

Судді Кримська О.М.,

Дашковська А.В.,

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою комунального підприємства "ЖЕК №7" на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2015 року у справі за позовом комунального підприємства "ЖЕК №7" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надання комунальних послуг,

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2015 року КП "ЖЕК №7" звернулося до суду із вказаним позовом, який обґрунтовували тим, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1.

КП "ЖЕК №7" є балансоутримувачем житлового фонду Слов'янської міської ради, в тому числі житлового будинку АДРЕСА_1, та надає житлово-комунальні послуги.

Вказували, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання із сплати житлово-комунальних послуг та станом на 01.01.2015 року має заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території у сумі 6 832 грн. 56 коп..

Уточнивши свої позовні вимоги, позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь КП "ЖЕК №7" заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2006 року по 30.01.2015 року в сумі 6 832,56 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн..

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду КП "ЖЕК №7" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, судові витрати стягнути з відповідача.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року №27/0/38-14 про визначення територіальної підсудності справ, підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

Особи, що беруть участь у справі повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки) (а.с.93-94).

Від КП "ЖЕК №7" надійшла заява, в якій апелянт зазначає, що апеляційну скаргу підтримують, просять її задовольнити, справу розглянути без участі представника КП "ЖЕК №7" (а.с.95).

ОСОБА_3 надіслав заяву, в якій зазначив, що не має можливості приїхати у судове засідання, із позовними вимогами КП "ЖЕК №7" не погоджується, оскільки вважає, що не отримує послуг належної якості від КП "ЖЕК №7" (а.с.98-99).

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності сторін у справі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено та не оспорюється сторонами у справі, що ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, в якій він зареєстрований та проживає (а.с.6-7).

Згідно із актом прийому-передачі від 18.08.2004 року на виконання рішення виконкому Слов'янської міської ради від 11.08.2004 року №452 "Про затвердження актів прийому-передачі жилого фонду, що знаходиться на балансі ВАТ "Содовий завод", в комунальну власність територіальної громади, на баланс КП "ЖЕК №7" передано житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.34).

Таким чином, позивач - КП "ЖЕК №7" надає відповідачу, який є власником квартири АДРЕСА_1 житлово-комунальні послуги.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виробник має право вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих послуг від виконавців.

За положеннями ч. 1 ст. 32 вищезазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісяця відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із розрахунками КП "ЖЕК №7" сума заборгованості за житлово-комунальні послуги ОСОБА_3 за період з 01.11.2006 року по 31.12.2014 року включно складає 6734 грн. 53 коп. (а.с.8, 28).

Розрахунок заборгованості позивачем виконано у відповідності до рішення виконавчого комітету Слов'янської міської ради №153 від 18.03.2009 року "Про тарифи на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у жилому фонді м. Слов'янськ" (а.с.4-5).

Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_3 зазначав про те, що фактично послуги по утриманню будинку та прибудинкової території КП "ЖЕК №7" надавалися не в повному обсязі та неналежної якості.

Проте, відповідач не надав складених та підписаних у встановленому законом порядку актів-претензій щодо неналежного надання позивачем послуг по утриманню будинку та прибудинкової території у будинку АДРЕСА_1, хоча це є його обов'язком відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Суд першої інстанції, дослідивши вищеназвані заперечення відповідача, дійшов до вірного висновку про безпідставність таких тверджень, виходячи з положень ст.. 57, 60 ЦПК України, ч. ч. 1, 3 ст. 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та наданих сторонами доказів на підтвердження таких фактів.

Судове рішення у цій частині сторонами на оскаржується.

Відмовляючи у задоволенні позову щодо стягнення заборгованості по оплаті витрат по утриманню будинку та прибудинкової території, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не здійснював оплату комунальних послуг на протязі останніх трьох років до часу звернення позивача до суду із цим позовом, що є підставою для відмови у позові в зв'язку із спливом строку позовної давності, про застосування якої заявив відповідач.

Колегія суддів із такими висновками в повному обсязі погодитися не може.

За положеннями ст. 253, 256, 257 ЦК України загальна позовна давність, у межах якої особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Так, із матеріалів справи вбачається, що КП "ЖЕК №7" заявили позовні вимоги про стягнення заборгованості по оплаті витрат по утриманню будинку та прибудинкової за період з 01 листопада 2006 року по 30 січня 2015 року в сумі 6832 грн. 56 коп. ( а.с.38).

Відповідно до розрахунку заборгованості останній платіж за комунальні послуги ОСОБА_3 здійснив у грудні 2011 року та більше будь-яких платежів не здійснював на час розгляду справи в суді, проте нарахування оплати за даний вид житлово-комунальних послуг здійснювалось до 01 січня 2015 року (а.с.8).

Із вказаним позовом звернулися до суду у січні 2015 року (а.с.2).

Відповідач в суді першої інстанції заявляв про застосування позовної давності (а.с.71).

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає заборгованість із сплати комунальних послуг в межах трирічного строку позовної давності, тобто за період з 01 січня 2012 року по 01 січня 2015 року в сумі 3 524 грн. 45 коп. (а.с.8).

З огляду на вищевикладене, судова колегія приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01 листопада 2006 року по 01 січня 2012 року, у зв'язку із пропуском строку позовної давності, а також у стягненні оплати за комунальні послуги за січень 2015 року необхідно відмовити оскільки вона не підтверджена відповідним розрахунком.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що перебіг трирічного строку позовної давності переривався зверненням позивача до суду із заявою про видачу судового наказу, такі доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи.

11 серпня 2011 року КП "ЖЕК-7" зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 за період з 01.08.2008 року по 30.07.2011 року в сумі 2383 грн. 33 коп. (а.с.4).

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2011 року у прийнятті заяви відмовлено на підставі п. 3 ч. 6 ст. 100 ЦПК України (а.с.12).

14 листопада 2014 року КП "ЖЕК-7" звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 за період з 01.05.2009 року по 01.11.2014 року в сумі 6538 грн. 47 коп. (а.с.9).

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 листопада 2011 року у прийнятті заяви відмовлено у зв'язку з тим, що із заяви і поданих документів вбачається спір про право (а.с.10).

Отже, оскільки у відкритті провадження за заявами позивача про видачу судового наказу було відмовлено та такі заяви судом не розглядалися, відповідно, судовий наказ видано не було, такі звернення позивача в розумінні ст. 264 ЦК України не можуть вважатися зверненням до суду із позовом відповідно до процесуального закону.

Таким чином, виходячи з вимог змагальності сторін, обов'язків доказування і подання доказів, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 309 ЦПК України із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг за період з 01 січня 2012 року по 01 січня 2015 року в сумі 3 524 грн. 45 коп..

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки сума документально підтверджених витрат по сплаті судового збору у суді першої та апеляційної інстанцій складає 365 грн. 40 коп., з урахуванням вимог пропорційності на користь позивача із відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 188 грн. 55 коп..

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 315, 316 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу комунального підприємства "ЖЕК №7" задовольнити частково.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2015 року у цій справі скасувати, ухвалити нове рішення наступного змісту:

" Позовні вимоги комунального підприємства "ЖЕК №7" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь комунального підприємства "ЖЕК №7" заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг за період з 01 січня 2012 року по 01 січня 2015 року в сумі 3 524 грн. 45 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 188 грн. 55 коп..

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення".

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: