У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Наумчука М.І., Мостової Г.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот», філії «Нікопольський річковий порт» АСК «Укррічфлот» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі філії «Нікопольський річковий порт» АСК «Укррічфлот» на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У травнні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот», філії «Нікопольський річковий порт» АСК «Укррічфлот» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що з 24 березня 2014 pоку він подав заяву на відпустку до 17 квітня 2014 року включно та заяву про звільнення за власним бажанням після закінчення відпустки з 17 квітня 2014 року.

14 квітня 2014 року він був призваний до військового складу ЗС МО України згідно наказу військового комісара Нікопольського об'єднаного міського військового комісаріату за № 14 від 14 квітня 2014 pоку «Про мобілізацію».

Листом відповідача від 22 квітня 2014 року він був повідомлений про звільнення. Позивач 06 травня 2014 року направив листа з проханням поновити його на роботі у зв'язку з мобілізацією в ЗС України. Однак його не було поновлено на роботі та не було проведено розрахунок.

Позивач вважає своє звільнення незаконним, оскільки воно проведено в період мобілізації та в період відпустки, тому звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2014 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_4 про поновлення на роботі.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2014 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з філії «Нікопольський річковий порт» ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17 квітня 2014 pоку по 03 липня 2014 pоку у розмірі 4 947,36 грн та моральну шкоду в розмірі 500 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі філії «Нікопольський річковий порт» АСК «Укррічфлот», не погоджуючись з даними судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що 24 березня 2014 року подав заяву на відпустку та про звільнення з 17 квітня 2014 року. 14 квітня 2014 року він був призваний до ЗС МО України, у зв'язку з мобілізацією, однак 06 травня 2014 року він отримав лист підприємства про звільнення, у зв'язку з чим звернувся до керівництва з заявою від 06 травня 2014 року про поновлення його на роботі посилаючись на те, що звільнення є незаконним, оскільки він був звільнений в період мобілізації та в період відпустки (по 17 квітня 2014 року включно).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2014 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_4 про поновлення на роботі, оскільки в період слухання справи наказом директора філії Нікопольський річковий порт «АСК «Укррічфлот» № 28-к від 03 липня 2014 року було скасовано наказ № 12-к від 17 квітня 2014 року про

звільнення ОСОБА_4 та поновлено його на 0,5 ставки на посаді інженера з охорони праці та 0,25 ставки на посаді інженера х пожежної безпеки відділу охорони праці та пожежної безпеки з 18 квітня 2014 року, проте середній заробіток за період роботи з 17 квітня 2014 року по 03 липня 2014 року йому виплачено не було. Доказів про виплату відповідач не надав.

За таких обставин, висновки судів про задоволення позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими.

Отже, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі філії «Нікопольський річковий порт» АСК «Укррічфлот» відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Т.Л. Ізмайлова
М.І. Наумчук
Г.І. Мостова