Справа №333/5258/15-ц
Провадження №2/333/2340/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Варнавської Л.О.,
при секретарі Некрашевич Є.В.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя шлюб між ними було розірвано. За час проживання у шлюбі сторонами було набуте майно: ? частина квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка зареєстрована на ім'я позивача ОСОБА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу, укладеним 02.02.1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зареєстрованим Запорізькою Універсальною Товарною Біржею «Капітал-Центр» за реєстровим № Н-969, та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; автомобіль марки «Hyundai Tucson», легковий універсал, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2. Позивачем було запропоновано відповідачу добровільно поділити спільне майно, виділивши йому автомобіль марки «Hyundai Tucson», легковий універсал, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, сплативши останньому грошову компенсацію у розмірі 3000 доларів США, а позивачу все інше майно, в тому числі побутового призначення. Відповідач погодився, про що свідчать розписки, та скористався своїм правом та реалізував автомобіль, а поділ квартири до теперішнього часу не вирішений.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі.
Представник позивача в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав викладених у позові, додатково пояснивши, що позивач ОСОБА_1 сплатила відповідачу ОСОБА_2 визначену ними грошову компенсацію у розмірі 3000 доларів США, що підтверджується розпискою від 12.06.2015 року, складеною у присутності свідків, де в свою чергу відповідачем ОСОБА_2 було зазначено, що останній не має будь яких претензій щодо розподілу майна подружжя.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.Відповідач, який належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в заочному судовому засіданні на підставі наявних у ній доказів, проти чого не заперечує позивач.
Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, розглянувши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КГ № 021359, повторно виданого 17.07.2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2014 року (справа № 333/8042/14-ц) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Власником ? частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, згідно з договором купівлі-продажу, укладеним 02.02.1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зареєстрованим Запорізькою Універсальною Товарною Біржею «Капітал-Центр» за реєстровим № Н-969 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, є ОСОБА_1.

Власником автомобіля марки «Hyundai Tucson», легковий універсал, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, є ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Встановлено, що ? частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіля марки «Hyundai Tucson», легковий універсал, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 належить сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки набуте це майно під час шлюбу.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Сторони дійшли згоди щодо поділу спільного майна подружжя.

З розписки від 12.06.2015 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 3000 доларів США, що складається з вартості ? частини спільно нажитого майна, претензій або вимог, щодо розподілу майна подружжя не має, погодився на визнання за позивачкою права власності на ? частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 61, 63, 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 10, 11, 84, 209, 212, 214-215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири 16 в б. 22 по вул. Автозаводській в м. Запоріжжя, припинивши у ОСОБА_2 право власності на цю квартиру.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем в Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення позивачем, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуюча Л.О. Варнавська