АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду у цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Слободянюк С.В.,

суддів: Корчевного Г.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі: Кутц А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року Публічне акціонерне товариство (ПАТ ) «Альфа-Банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним 29 липня 2008 року між відповідачкою та ПАТ «Сведбанк».

Позивач зазначав, між ним та ПАТ «Сведбанк» 15 червня 2012 року укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, внаслідок чого позивач набув статусу нового кредитора за даним кредитним договором.

Позивач просив суд стягнути на його користь з відповідачки виниклу заборгованість за основним кредитом в сумі 581 855,83 грн. та за відсотками за користування кредитними коштами в сумі 45 820,00 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 02 грудня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за основним кредитом в сумі 581 855,83 грн., за відсотками за користування кредитними коштами в сумі 45 820,00 грн., а також стягнуто судовий збір сумі 365,00 грн.

На рішення суду першої інстанції, відповідачка ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального і процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення і залишення заяви без розгляду.

Апелянт зазначає, що суду позивачем не надано доказів щодо переходу права вимоги, а саме: відсутній акт-передачі прав вимоги, додаток № 1 щодо переліку договорів, які передано позивачу; судом не було надано можливості спростувати розрахунок заборгованості або визначити спірний розмір борг спеціалістом чи експертом; судом відмовлено у клопотанні щодо витребування доказів щодо розрахунку заборгованості, руху коштів по рахунку.

В судовому засіданні представники ОСОБА_2 - ОСОБА_3. і ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу, представник ПАТ «Альфа-Банк» - Кузик Т.С. - скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги за таких обставин.

Судом встановлено, що 29 липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №2615/0708/71-066, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 85000,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 9,5% річних за весь строк фактичного користування кредитом до 29липня 2038 року, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором (а.с.5-8).

Згідно п.п.3.1, 3.9, 3.10, 5.1.1, 6.1.4, 8.1 укладеного договору кредиту, позичальник зобов'язується здійснювати погашення заборгованості за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок НОМЕР_1 щомісяця, через касу банку згідно Додатку №1, що є невід'ємною частиною цього договору, якщо інше не передбачено цим договором. При порушенні умов, передбачених п. 5.1.8. цього договору, та/або у випадках, в яких чинним законодавством України (в тому числі у випадках, передбачених Законом України «Про іпотеку») передбачено право дострокової вимоги виконання зобов'язань, забезпечених іпотекою, та/або якщо позичальник порушує строки платежів, встановлені п. 3.1. цього договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому цим пунктом цього договору.

Вимога про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за користування ним направляється позичальникові у порядку, передбаченому п. 3.10 цього договору. У випадках порушення умов п.п.3.8 та/або п. 3.9 та/або п. 6.1.2 цього договору та/або умов іпотечного договору, що укладається між банком та позичальником у відповідності до п. 2.1. цього договору, вимога про виконання порушеного зобов'язання направляється банком позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом тридцяти календарних днів з моменту її надіслання банком за адресою позичальника, зазначеної в реквізитах цього договору.

Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцяти денного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається банком відділенням зв'язку при відправленні листа з повідомленням про вручення, або дата, зазначена в повідомленні, яке отримане позичальником особисто у банку. Позичальник зобов'язується забезпечити своєчасне повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, сплату комісії, у порядку та строки, встановлені цим договором, а також сплату неустойок та відшкодування банку збитків у випадках неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань, передбачених цим договором.

Банк має право при настанні подій, зазначених у п.п.3.8, 3.9, 6.1.2 цього договору, вимагати погашення заборгованості в повному обсязі (суми кредиту, нарахованих процентів, комісій, штрафних санкцій). За порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. При розрахунку суми пені за кількість днів в році приймається - 360 (а.с.5-8).

Як вбачається з матеріалів справи, 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк», як продавцем та ПАТ «Дельта Банк», як покупцем був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги (а.с.34-48).

В подальшому 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк», як продавцем та ПАТ «Альфа Банк», як покупцем був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги (а.с.34-48).

За змістом витягу з договору купівлі-продажу прав вимоги від 15 червня 2012 року, позивач придбав право вимоги, зокрема, за кредитним договором №2615/0708/71-066 від 29 липня 2008 року укладеного з ОСОБА_2 і зазначено купівельну ціну за договором кредиту (а.с.242).

Відповідно до положень ст.ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За наведених умов кредитор у зобов'язанні за кредитним договором №2615/0708/71-066 від 29 липня 2008 року укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2, ПАТ «Альфа Банк» набуло право вимоги за зазначеним договором у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач направив відповідачу вимоги про досудове врегулювання спору, які були здані для пересилання до відділення поштового зв'язку. У вказаній вимозі зазначено, що позичальник повинен у строк до 30 днів достроково повернути кредит.

Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Через неналежне виконання умов кредитного договору, виникла заборгованість станом на 10 січня 2014 року відповідно до надано розрахунку заборгованості на загальну суму - 627675,99, грн.., яка складається з суми боргу за кредитом у розмірі - 581855,83 грн. та 45820,16 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Апелянт не погоджуючись з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитом, зазначав, що судом не перевірено правильність розрахунку, не витребувано деталізованого розрахунку боргу. Однак, як правильно зазначав суд першої інстанції, будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і відсутні докази належного виконання відповідачем умов укладеного ним договору кредиту. Не було надано своїх належних та допустимих розрахунків суду апеляційної інстанції.

Позивачем суду надано деталізований розрахунок заборгованості, який містить складові заборгованості і є належним доказом стосовного наявного боргу та його розміру (а.с.241)

Не заслуговують на увагу доводи стосовного того, що не було суду надано належних доказів стосовного того, що відповідачка не отримувала кредитні кошти, останньою не ставилось питання щодо недійсності кредитного договору у зв*язку з неотриманням коштів. Відповідачка належним чином повідомлялась позивачем про досудове врегулювання спору стосовно виниклої заборгованості за кредитом (а.с.30-33).

Враховуючи наведене, колегія судова дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін оскаржуваного рішення, яке ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права на підставах наданих суду доказів.

Керуючись ст.ст.303,307,308, 313 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: