РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Зємцова В.В.,

при секретарі - Бондаренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015 року до суду звернулася ОСОБА_1 з вказаним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в якому зазначала, що 09 грудня 2015 року звернулась до ФОП ОСОБА_2, яка здійснює підприємницьку діяльність з пошиття та ремонту одягу, аксесуарів та пошиття виробів зі шкіри та хутра в своїй швацькій студії «Мій майстер» та відповідно до витягу від 18.06.2015 року за № 20744423 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців здійснює наступні види діяльності: 14.19 Виробництво іншого одягу й аксесуарів, 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у, за адресою: м. Кременчук, вул. Жовтнева, буд. № 57/3 на другому поверху, у звязку з виконанням робіт з перепошиття хутряного виробу кожушка, виготовленого з шкурок лисиці нестриженої, фарбованої, рудого кольору.

Перед початком виконання робіт з перепошиття відповідачка взяла з неї передплату в розмірі 1000 грн., нібито, для закупки матеріалів, а саме: замши для вставок між шкурками лисиці, утеплювача та підклади.

На початку лютого 2015 року відповідачка до неї зателефонувала та повідомила, що вже може прийти до неї та забрати свій кожушок та має доплатити за роботу грошові кошти в сумі 1400 грн., у звязку з чим вона приїхала до неї 14.02.2015 року вже за іншою адресою, оскільки вона переїхала на вул. Радянська, 8 на другий поверх, де їй віддали в кульку без примірки її кожушок, розповідаючи, що вона все зробила якісно.

Приїхавши додому, одягла кожушок та одразу помітила, що довжина рукава стала більшою, а тому кисті рук не видно, що дуже заважає при носінні.

Пізніше, десь 17.02.2015 року одягаючи вдруге свій кожушок, помітила, що підкладка підшита до хутра великими стежками та в деяких місцях виявилось не пришитим. Потім вирішила вивернути кожушок на виворіт та побачила, що в частині рукава взагалі підшита іншого кольору підкладка, яка суттєво вирізняється від основної підклади.

02 квітня 2015 року, взявши свій кожушок, поїхала на вул. Радянська, 8 в м. Кременчуці до ОСОБА_2 з претензіями повернути кошти за неякісне пере пошиття, для того, щоб могла звернутися до іншого майстра та переробити, але відповідачка відмовилась повертати усю суму коштів та запевнила, що все переробить та віддасть половину витрачених коштів, але у неї на той час не було 1200 грн., у звязку з чим написала розписку, в якій зазначила, що вона, ОСОБА_2 зобовязується віддати ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 1200 грн. до 24.04.2015 року.

На початку травня приїхала на вул. Радянську, 8 м. Кременчука до ОСОБА_2 за переробленим своїм кожушком та за грошима, але відповідачка сказала, що вона не може віддати в термін зазначений в розписці та попрохала прийти наступного місяця 20.05.2015 року.

Приїхавши 20.05.2015 року відповідачка ОСОБА_2 в грубів формі повідомила, що ніяких грошей повертати вона не буде та переробляти кожушок також, віддавши його в тому ж стані, в якому він був після перепошиття.

Відповідно до висновку експертного товарознавчого дослідження кременчуцького відділення Полтавської Торгово-промислової палати України за №П-69 від 10.06.2015 року кожушок хутряний жіночій комбінований, виготовлений з шкурок лисиці нестриженої фарбованої рудого кольору та оздоблений смужками з замші світло-коричневого кольору по всьому виробу має дефект виробничого характеру з перепошиття хутряного виробу, а саме: даний вибір має вигляд не завершеного перепошиття (по низу виробу мається намітка нитками білого кольору та довжина рукава не відповідає вимірам), що не відповідає вимогам п. 2.1.4; 2.15; 2.16 ГОСТ 8765-93. Середня вартість на виконання робіт з перепошиття хутряного виробу на території України складає 1295,90 грн. в залежності від виду хутра, довжини виробу та вартості підкладки та утеплюючого матеріалу, що майже вдвічі менше ніж заплатила відповідачці. Дані дефекти розташовані на закритих ділянках виробу, але впливають на експлуатаційні властивості і зовнішній вигляд виробу. Дані дефекти є такими, що можна усунути.

Саме з вини відповідачки ОСОБА_2 вона понесла чималі матеріальні збитки, а саме заплатила за вартість виконаних робіт з перепошиття кожушка 2400 грн.

Внаслідок дії відповідача, їй було заподіяно моральну шкоду. Моральна шкода виражається і її духовному переживанні після дій ОСОБА_2, а саме тривалий час не могла прийти до тями, у неї був шок, боліло серце, піднявся тиск, боліла голова. Вона втратила почуття душевної рівноваги, багато часу та нервів витратила на оформлення відповідних документів, проведення експертизи тощо. Були головні болі, оскільки те, що сталось не може забути і до цього часу, у звязку з чим зверталась за медичною допомогою до лікаря невропатолога ОСОБА_3 та приймала медичне лікування від головного болю, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста від 26.02.2015 року.

Вважає, що їй завдана моральна шкода, яку оцінює в сумі 5000 грн.

Просила стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на її користь майнову шкоду в сумі 2400 (дві тисячі чотириста) гривень 00 коп. та завдану моральну шкоду в сумі 5000 (пять тисяч) гривень 00 коп.; витрати на правову допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень 00 коп. та витрати на проведення експертного товарознавчого дослідження у розмірі 316 (триста шістнадцять) гривень 00 коп.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали.

Відповідач та її представник проти позову заперечували. Подали письмові заперечення на позов. Відповідач визнала факт отримання грошових коштів від позивача в грудні 2014 року в сумі 1000 грн. та 07.02.2015 року в сумі 1400 грн.

Запрошена в якості спеціаліста ОСОБА_4 пояснила, що кожушок має вигляд незавершеного перепошиття.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, 09.12.2014 року ОСОБА_1 звернулася до ФОП ОСОБА_2, яка здійснює підприємницьку діяльність з пошиття та ремонту одягу, аксесуарів та пошиття виробів з шкіри та хутра в своїй швацькій студії «Мій майстер» та відповідно до витягу від 18.06.2015 року за № 20744423 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців здійснює наступні види діяльності: 14.19 Виробництво іншого одягу й аксесуарів, 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у, за адресою: м. Кременчук, вул.. Жовтнева, буд. № 57/3 на другому поверху, у звязку з виконанням робіт з перепошиття хутряного виробу - кожушка, виготовленого з шкурок лисиці нестриженої, фарбованої, рудого кольору.

Згідно ст.865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір побутового підряду є публічним договором.

До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно п. 2 Інструкції щодо надання послуг з ремонту і пошиття швейних і хутряних виробів, виробів із шкіри, головних уборів, затвердженої Наказом Українського союзу об'єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення 27 серпня 2000 р. № 20, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13 листопада 2000 р. за № 804/5025 «Особливості приймання та оформлення замовлення»:

2.1. Замовлення оформлюється договором (квитанцією). Приймальник під час оформлення замовлення на пошиття виробів повинен надати замовнику професійну консультацію і узгодити з ним модель (ескіз, малюнок) виробу, розмір, фасон, матеріали, фурнітуру і т.ін., що підтверджується підписом замовника.

2.2. Замовлення на пошиття виробів можуть оформлюватися як за зразками-моделями, затвердженими в установленому порядку, так і за індивідуальними замовленнями.

2.3. Під час оформлення замовлення на пошиття та ремонт хутряних виробів і виробів із шкіри на зворотному боці шкіряної тканини замовник кульковою ручкою зазначає своє прізвище. Хутряні вироби, що приймаються у ремонт, вимірюються за довжиною і шириною, а одяг за довжиною і шириною нижнього краю виробу та обводу грудей. Усі ці відомості, а також площа прийнятого в ремонт хутра зазначаються у квитанції.

2.5. Приймальник під час оформлення замовлення на ремонт виробів визначає відсоток їх зносу за наявності вад згідно з таблицею. Відсоток зносу виробу погоджується із замовником.

2.6. Вартість прийнятих у ремонт виробів установлюється за погодженням із замовником або на підставі підтвердних документів і зазначається разом із відсотком зносу у квитанції.

2.7. Послуги надаються відповідно до переліку та за цінами, затвердженими виконавцем. Порядок розрахунків у готівковій або безготівковій формі визначається виконавцем за погодженням із замовником (до надання послуги або після її надання, часткова оплата з остаточним розрахунком під час отримання замовлення).

2.8. При розрахунках із замовником через реєстратори розрахункових операцій замовнику видається касовий чек касиром (якщо є центральний розрахунковий вузол) або працівником виконавця, який має право доступу до реєстратора і свій власний код.

Разом з чеком замовнику видається другий примірник договору (копія квитанції).

2.9. При розрахунках із замовником без застосування реєстраторів йому видаються квитанції за формами NПО-В-1 (пошиття) та NПО-Р-1 (ремонт), затвердженими наказом Українського союзу об'єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення від 29.09.95 N 8 (z0389-95) "Про затвердження форм документів суворої звітності та Інструкцій щодо їх використання", зареєстрованим Міністерством юстиції України 25.10.95 за N 389/925.

При укладанні договору побутового підряду сторони, а саме позивач та відповідач не дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору, а саме ними не було узгоджено моделі (ескіз, малюнок) виробу, розмір, фасон, фурнітуру і т.ін. майбутнього виробу перешиття.

Все ці істотні умови повинні були зазначені приймальником та погоджені підписом замовника. Також приймальником не було зазначено відсотку зносу кожушка та його вартості, що мало знайти свого відображення в квитанції.

Отже всі ці порушення допущенні відповідачем не дають змогу встановити дійсні умови договору побутового підряду.

Згідно п.25 Правил побутового обслуговування населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1994 р. N 313 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 1999р. N974) виконавець зобов'язаний забезпечити: надання послуг відповідно до вимог цих Правил, інших нормативно-правових актів та умов угоди; дотримання термінів виконання замовлення; надання замовникові повної, доступної та достовірної інформації про послуги; відшкодування збитків, заподіяних замовнику невиконанням або неналежним виконанням умов угоди, а також у разі втрати, псування чи пошкодження із своєї вини речей та матеріалів, прийнятих від замовника для надання послуг, у розмірах, передбачених угодою.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що договір побутового підряду на перешиття кожушка між сторонами укладений не був, оскільки вони не дійшли згоди по всіх істотних умовах договору, а саме ними не було узгоджено моделі (ескіз, малюнок) виробу, розмір, фасон, фурнітуру і т.ін. майбутнього виробу перешиття, не було встановлено вартості кожушка та відсотку зносу.

Зазначене сталося з вини відповідача, оскільки саме на нього покладається обовязок по наданню замовнику професійної консультації та оформлення замовлення належним чином відповідно до вимог наказу Українського союзу об'єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення від 29.09.95 №8 "Про затвердження форм документів суворої звітності та Інструкцій щодо їх використання", зареєстрованого Міністерством юстиції України 25.10.95 за № 389/925.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до вищенаведеного суд приходить до висновків про неукладеність договору 09 грудня 2014 року, так як сторонами не було в установленому законодавством порядку узгоджено всіх істотних умов договору, а відповідно з відповідача підлягають стягненню безпідставно отримані грошові кошти в сумі 2400 грн.

Що стосується стягнення моральної шкоди. Згідно діючого законодавства , особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених нормами Цивільного кодексу України, а також іншими нормами законодавства.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності; результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Позивачем не надано незаперечливих доказів спричинення їй моральної шкоди. Посилання на факти звернення за медичною допомогою в лютому 2015 року мають характер припущення завдання моральної шкоди, та надана медична документація позивачем (а.с.17, 51-54) не дає можливості достовірно встановити причинний зв'язок між встановленим їй діагнозом та подіями зазначеними в позовній заяві.

Що стосується судових витрат, то згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати із судового збору в сумі 243,6 грн., так як позивач був звільнений від його оплати під час подання позову, а також стягненню на користь позивача судові витрати з оплати правової допомоги та проведення товарознавчого дослідження в сумі 588,97 грн., тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам (2400 грн. Х 1816грн (1500 грн. + 316 грн. ) / 7400 грн.)

Керуючись ст. ст. 638, 640, 651, 652, 837, 1212, 1215 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 14, 57-60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (м. Кременчук, вул. Каховська, 19, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 2400 (дві тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (м. Кременчук, вул. Каховська, 19, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 588,97 грн. судових витрат та на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: