Справа № 133/1431/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.10.2015 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі: головуючого судді Слободяного О.Є.

із секретарем Левчук І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Козятині справу за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 01 жовтня 2012 року в сумі 30 576 грн. 24 коп., посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору факторингу від 18 грудня 2013 року ПАТ « ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 01 жовтня 2012 року, укладеним між ПАТ«ОТП Банк» та ОСОБА_1

Згідно кредитного договору № від 01 жовтня 2012 року ПАТ«ОТП Банк» надало відповідачу кредит в сумі 24 881 грн. 22 коп. на споживчі цілі (на придбання плити OSB-3 EGGER згідно видаткової накладної №Рнк/01-0020300 від 02.10.2012 року).

Відповідач взяв на себе зобов'язання прийняти, належним чином використати та повернути банку кредитні кошти у строки, зазначені в договорі, сплатити банку платню за користування кредитом відповідно до умов договору.

ПАТ «ОТП Банк» свої зобов'язання за договором виконало, надало відповідачеві кредит у розмірі згідно з договором. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, станом на 20 березня 2014 року загальна заборгованість складає 30 576 грн. 24 коп., з яких:

- заборгованість за кредитом в сумі 28 839 грн. 05 коп.;

- заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 6 737 грн. 19 коп..

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі представника банку, позов підтримала. (а.с.112,132).

Відповідач ОСОБА_1 в судових засіданнях 01.10.2014 року, 23.02.2015 року позов не визнав та пояснив, що в жовтні 2012 року він уклав договір про надання споживчого кредиту з ПАТ «ОТП Банк» на загальну суму 24 881 грн. 22 коп. на придбання товару, а саме, плити OSB-3 EGGER. ПАТ «ОТП Банк» мав перерахувати вищевказані кошти продавцю - ТОВ «Епіцентр К» (гіпермаркет №2), що знаходиться по вул. Кільцевій, 1 б, в м. Києві. На наступний день, після укладення даного договору, 02 жовтня 2012 року він зявився у гіпермаркет №2 з видатковою накладною, щоб отримати товар (плиту OSB-3 EGGER), але працівники гіпермаркету йому повідомили, що товар на складі відсутній. Після цього, він у гіпермаркет за товаром не звертався. Підпис на оригіналі накладної він не ставив, наявний на оригіналі підпис виконаний не ним, а іншою особою.

Відповідач ОСОБА_1 23.02.2015 року подав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача(а.с.88).

Представник відповідача ОСОБА_2 в судових засіданнях 01.10.2014 року, 23.02.2015 року позов не визнав, в письмовому запереченні проти позову, яке було надано суду 01.10.2014 року, зазначив, що згідно кредитного договору № від 01.10.2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк», відповідачу було надано кредит в сумі 24 881 грн. 22 коп. на споживчі цілі. Відповідач не заперечує сам факт укладення даного договору. При укладенні даного договору ОСОБА_1 було виписано видаткову накладну Рнк/01-0020300 від 02.10.2012 року, за якою він як покупець повинен був 02.10.2012 року отримати товар у продавця - ТОВ «Епіцентр К» (гіпермаркет №2). Відповідач 02.10.2012 року приїхав до гіпермаркету №2 з видатковою накладною, де йому повідомили, що товар на складі відсутній. А тому він з цього приводу звернувся до відділення ПАТ «ОТП Банк», де йому пояснили, що у звязку з відсутністю товару договір про надання споживчого кредиту вважається анульованим. Крім того, працівник банку забрав у відповідача його примірник договору та видаткову накладну. Через півтора року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідач отримав позовну заяву та копії документів долучених до неї, проте у видатковій накладній від 02.10.2012 року підпис про отримання товару йому не належить.

Представник відповідача у запереченні проти позову посилається на положення ст.ст. 638, 640 ЦК України та п.8 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»(а.с.51).

Представник відповідача ОСОБА_2 20.10..2015 року подав заяву про розгляд справи за віідсутності відповідача та його представника(а.с.133).

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору факторингу від 18.12.2013 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № від 01.10.2012 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 (а.с.9-13). До ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача в сумі 30 576 грн. 24 коп. (а.с.9-13).

Згідно кредитного договору № від 01.10.2012 року ПАТ «ОТП Банк» надало відповідачу кредит в сумі 24 881 грн. 22 коп. на споживчі цілі. ПАТ «ОТП Банк» свої зобов'язання за договором виконало, надало відповідачеві кредит у розмірі згідно з договором (а.с.4-7).

Згідно видаткової накладної Рнк/01-0020300 від 02.10.2012 року відповідач ОСОБА_1 отримав товар, а саме, плиту OSB-3 EGGER, в кількості 95 шт., на загальну суму 20 065 грн. 50 коп. (а.с.8- копія, а.с.81 оригінал видаткової накладної).

Відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, станом на 20.03.2014 року загальна заборгованість складає 30 576 грн. 24 коп., з яких:

- заборгованість за кредитом в сумі 23 839 грн. 05 коп.;

- заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 6 737 грн. 19 коп., що доведено розрахунком заборгованості (а.с.16).

Судом встановлено, що зазначена позивачем в позовній заяві сума боргу за кредитом в розмірі 28 839 грн. 05 коп. є помилковою. так як згідно з розрахунком заборгованості залишок заборгованость за кредитом становить 23 839 грн. 05 коп.(а.с.16).

Ухвалою суду від 23.02.2015 року за клопотанням відповідача ОСОБА_1 по справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу для встановлення того, ОСОБА_1 чи іншою особою виконано підпис в оригіналі видаткової накладної Рнк/01-0020300 від 02.10.2012 року в графі «отримано», яка знаходиться на 81 аркуші цивільної справи №133/1431/14(а.с.98), проте у звязку з неоплатою ОСОБА_1 експертних послуг, матеріали справи були повернуті суду без виконання ухвали про проведення експертизи (а.с.109).

Відповідно до ч.1 ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак суд вважає доведеним, що будь-які докази того, що оригінал видаткової накладної Рнк/01-0020300 від 02.10.2012 року підписаний не відповідачем ОСОБА_1, а іншою особою, в матеріалах справи відсутні.

Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності. суд приходить до висновку. що невиконанням своїх зобовязань за кредитним договором № від 01 жовтня 2012 року відповідач порушив право позивача. А тому, з метою захисту порушеного права позивача суму боргу за вищевказаним кредитним договором необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Правовідносини, які склались між сторонами відповідають вимогам: п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, згідно з якими кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); ст. 514 ЦК України, згідно з якими до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом; ч. 1 ст. 1054 ЦК України, згідно з якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.512, 514, 526,1054 ч.1 ЦК України, ст.ст.209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»:

- заборгованість за кредитом в сумі 23 839 грн. 05 коп.,

- заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 6 737 грн. 19 коп.,

- судові витрати в сумі 305 грн. 76 коп.,

а всього стягнути зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 30 882 грн. (тридцять тисяч вісімсот вісімдесят дві грн.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької обл. через Козятинський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя - підпис

Згідно оригіналу

Суддя

Секретар

Дата документу 21.10.2015 року