АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права комунальної власності, визнання недійсним договору дарування, витребування майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа - Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання права власності,

за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 серпня 2015 року,-

встановила:

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 11 серпня 2015 року стягнуто з Київської міської ради, управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в рівних частках в дохід держави судовий у розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн., тобто по 1 827 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі заступник прокурора м. Києва просить скасувати додаткове рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 відмовити.

В судовому засіданні прокурор вимоги апеляційної скарги підтримала.

Представник Київської міської ради апеляційну скаргу підтримав.

Представник управління охорони культурної спадщини (КМДА) апеляційну скаргу підтримала.

Представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечила.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2015 року за наслідками розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами скасовано рішення суду першої інстанції від 17.10.2013 року, то при ухваленні нового рішення, відповідно до ст. 214 ЦПК України, слід провести розподіл судових витрат.

У відповідності до п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що при подачі первісного позову заступником прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) судовий збір не сплачувався.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При ухваленні додаткового рішення судом враховані вищенаведені вимоги закону.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість висновків суду є помилковими.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду від 11 серпня 2015 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради відхилити.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання неюзаконної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук