Справа № 127/8631/15-ц
Провадження № 2/127/3268/15
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

28 квітня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки за прострочення сплати аліментів.

Позивач подала заяву про забезпечення позову та просить накласти арешт на майно, яке належить відповідачу. Заява обґрунтована тими обставинами, що відповідач не працює та має реальну можливість з метою ухилення від виконання рішення суду відчужити належне йому на праві власності майно чим зробити виконання рішення суду у подальшому неможливим.

Заява про забезпечення позову має відповідати вимогам визначеним ст.ст.151-152 ЦПК України. В заяві про забезпечення позову має бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо звязаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Судом також враховується охорона прав і інтересів інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником, і не встановлено реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду. Заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 3 ст. 151 ЦПК України.

Розглянувши матеріали даної заяви та позову в цілому, суд приходить до висновку, що підстави для забезпечення позову відсутні, оскільки крім іншого, в заяві відсутні докази наявності та належності будь-якого рухомого та нерухомого майна у приватній власності відповідача. В обґрунтуваннях цієї заяви наведено, без зазначення відповідних по ним доказів, обставини відсутності працевлаштування відповідача та припущення позивача щодо можливого вчинення у майбутньому дій боржником з ухилення від виконання рішення суду, що не є підставою для задоволення заяви в контексті вимог ст. 151 ЦПК України. При цьому суд звертає увагу, що в межах виконавчого провадження про стягнення аліментів постановою державного виконавця Замостянського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції від 09 січня 2013 року накладений арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: