Справа № 752/3468/14-ц
Провадження № 2/752/109/15
18.05.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Калініченко Л.С., за участю секретаря Хмарук Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-
У поданій суду заяві позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Справу просила розглянути за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач повторно в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Судові повістки повернулися до суду за закінченням встановленого строку зберігання.
На підставі положень ст.ст.224-226 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
На підставі ч.2 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Кошті були передані відповідачеві, що підтверджується вказаним договором.
Доказів на підтвердження виконання своїх зобов'язань за договором відповідачем суду не надано.
Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення суми боргу за договором позики з урахуванням трьох відсотків річних від суми боргу та інфляційного збільшення суми заборгованості, виходячи з наступного.
Наслідки порушення договору позичальником визначено ст.1050 ЦК України, згідно з ч.1 якої якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Розрахунок інфляційного збільшення суми боргу та трьох відсотків річних від суми боргу за договором позики, здійснений позивачем, ґрунтується на нормах чинного законодавства щодо порядку проведення розрахунку, а тому може бути взятий судом до уваги.
З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційного збільшення суми заборгованості за договором та трьох відсотків річних від простроченої суми боргу ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підлягають задоволенню.
З огляду на встановлені обставини, з урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, здійснені позивачем.
Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя