АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3033/15
Справа № 184/1047/14-ц
Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Кочкова Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої - судді Кочкової Н.О.,

суддів - Каратаєвої Л.О., Григорченка Е.І.,

за участю секретаря Левцунова І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 19 січня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 19 січня 2015 року позов задоволено: шлюб, зареєстрований 19 лютого 2010 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві по актовому запису № 86 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, від якого є донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - розірвано. Прізвище позивачу залишено «Пруднікова». Доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з матірю ОСОБА_2. Вирішено питання судових витрат (а.с. 195-196).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне зясування обставин справи, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову про розірвання шлюбу (а.с. 203-206).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка та відповідач з 19 лютого 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві по актовому запису № 86; у них є донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони з лютого 2014 року шлюбних відносин не підтримують і спільно не проживають, наданий судом строк на примирення позитивних результатів не дав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини.

Висновки суду є правильними, відповідають обставинам справи та вимогам закону. Так, відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Доводи апеляційної скарги про те, що між сторонами не вирішено майнові питання та не досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дитини - не є підставою для скасування рішення суду про розірвання шлюбу, оскільки вказані питання можуть бути вирішені у судовому порядку у разі звернення із відповідними позовними вимогами.

Посилання апеляційної скарги на порушення норм ЦПК України при відновленні провадження у справі, та розгляд справи 19 січня 2015 року за відсутності відповідача - не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки ці обставини не спростовують правильності висновків суду щодо неможливості збереження шлюбу, адже, згідно із ч.1 ст. 24 СК України примушування до шлюбу не допускається.

Посилання апелянта на недієздатність дружини та можливе порушення її інтересів спростовується рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2014 року, яким у задоволенні заяви про визнання ОСОБА_2 недієздатною, - відмовлено. Це рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2014 року.

Судом 1 інстанції у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 19 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: