Справа № 673/272/15-ц
Провадження № 2/673/199/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі

головуючої судді- Лукіянець Т.В.

з участю секретаря судових засідань- Ясінської М.О.,

позивача- Козак Г.Д.,

відповідача ОСОБА_1,

представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Деражня цивільну справу за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_1

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача

Відділ Держземагенства у Деражнянському районі Хмельницької області

про визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування

встановив:

В лютому 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті 27.08.2005 року ОСОБА_4

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 19 січня 1996 року померла ОСОБА_5, після смерті якої залишилося спадкове майно, яким є, зокрема право на земельну частку (пай) розміром 2,47 в умовних кадастрових гектарах, що на території Богдановецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Спадкоємцем майна, після смерті ОСОБА_5 був її син та відповідно чоловік позивачки ОСОБА_4, який прийняв спадщину, але не оформивши своїх спадкових прав, помер 27 вересня 2005 року. Являючись спадкоємцем, після смерті ОСОБА_4, позивачка не взмозі в повному обсязі реалізувати свої спадкові права, оскільки в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0219992 не зазначено дат його видачі та реєстрації у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позові.

Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що також являється спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4, проте не заперечує щодо визнання за позивачем в порядку спадкування права на земельну частку (пай).

Представник відділу Дерземагенства у Деражнянському районі в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 січня 1996 року померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Богдановецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області, серії 1-БВ № 012536 (а.с. 5).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається, зокрема із права на земельну частку (пай) розміром 2,47 в умовних кадастрових гектарах, що на території Богдановецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України в редакції 1963р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом.

Згідно ст. 549 ЦК Української РСР (яка діяла на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3А.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно заповіту від 18.08.1990 року ОСОБА_5 все своє майно на випадок своєї смерті заповіла сину ОСОБА_4В.(а.с.54).

Відповідно до довідки Богдановецької сільської ради №87 від 23.02.2015р., вбачається , що після смерті ОСОБА_5 в управління спадковим майном вступив її син ОСОБА_4, який не оформивши спадкових прав помер 27.09.2009 року (а.с.12). Вказані обставини підтверджуються також свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 (а.с.6).

Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, спадкоємцями майна померлого ОСОБА_4 являються його дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_1, які прийняли спадщину у встановленому законом порядку про що свідчать матеріали спадкової справи №348-2008 (а.с.49-67).

Разом з тим, позивачу, згідно листа державного нотаріуса від 28.01.2015 року, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), яка належала матері померлого ОСОБА_4 ОСОБА_5, оскільки правовстановлюючий документ не містить дат його видачі та реєстрації у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)(а.с.11).

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), сільськогосподарського кооперативу (далі СК), сільськогосподарського акціонерного товариства (далі САТ), в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. N 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 була включена до Списку громадян членів колективного сільськогосподарського кооперативу за №583. Державний акт на право колективної власності на землю був виданий 11.09.1995 року за № 0017 (а.с.9,39-41).

Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 за життя набула права на земельну частку (пай) як член колективного сільськогосподарського підприємства «Нивки», яке входило до складу спадкової маси, після її смерті. Вказане право, після смерті ОСОБА_5 в силу заповіту, успадкував ОСОБА_4В, який не оформивши належним чином спадкові права помер 27.09.2005 року.

В силу ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що встановлені обставини дають право позивачці, як спадкоємиці за законом майна померлого ОСОБА_4, на визнання за нею права на земельну частку (пай) розміром 2,47 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст..ст . 524,549 ЦК Української УРСР із змінами та доповненнями від 18.07.1963 року, ст. ст. 1218, 1265 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування після смерті 27.09.2005 року ОСОБА_4 право на земельну частку (пай) розміром 2,47 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності кооперативної спілки селян «Нивка».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Хмельницької області через Деражнянський районний суд Хмельницької області.

Суддя:

ОСОБА_8