Справа № 569/2723/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015 м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача адвоката Овдійчук О.О.,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача адвоката Штогрін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному

справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала і просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 на її користь аліменти на її утримання до досягнення сином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку у розмірі 700 гривень щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що вона з 19 жовтня 2012 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого вони мають сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням суду від 06 травня 2015 року їх шлюб був розірваний, син залишений на проживання з нею. Практично після народження дитини відповідач життям сім'ї не цікавився, коштів на її утримання та на утримання сина не надавав і фактично ухилявся від матеріального забезпечення родини. Відповідач офіційно не працює, але фактично займається підприємницькою діяльністю, а саме, ремонтує та перепродує автомобілі. Крім того, відповідач має кіоск в смт.Клесів, де продає запчастини до автомобілів та автохімію. За рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6. Інших утриманців, крім сина ОСОБА_6, відповідач не має. Вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на її утримання у вказаному нею розмірі, а саме, у розмірі 700 гривень щомісячно.

Представник позивача адвокат Овдійчук О.О., підтримавши позовні вимоги, вказала на те, що відповідач має вищу освіту, затребувану спеціальність - механік. Відповідач має у власності транспортні засоби, кіоск в смт.Клесів, займається ремонтом та перепродажем автомобілів і, відповідно, має доходи. Відповідач не є інвалідом, не має тяжких хронічних захворювань, не має інших, крім сина, утриманців. За таких обставин вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу позивачу до досягнення дитиною трьох років.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник адвокат Штогрін В.С. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 не визнали і у задоволенні позову просять суд відмовити.

На заперечення позовних вимог відповідач ОСОБА_4 посилається на те, що не може надавати позивачу матеріальну допомогу до досягнення дитиною трьох років, оскільки сам перебуває на утриманні своїх батьків. Дійсно, закінчив Національний університет водного господарства та природокористування та має спеціальність механіка, однак не працює, бо не може знайти достойну роботу. Планує їхати працювати за кордон.

Пояснив суду, що займався перепродажем автомобілів, але робив це за кошти свого вітчима. Діяльність по продажу автомобілів припинив у середині 2014 року. Пояснив, що зі своїм другом у вересні 2014 року брав у оренду приміщення кіоску, але у січні 2015 року кіоск був закритий. Транспортних засобів у власності не має. Автомобіль з причепом, зареєстровані на його ім'я, належать його відчиму, а два скутера він продав ще до одруження з позивачем.

Крім того зазначив, що за підтримки спонсора займається мотоспортом і у вересні-жовтні 2015 року виграв чемпіонат України.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що сторони з 19 жовтня 2012 року перебували у шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Рівненського міського суду від 06 травня 2015 року шлюб між сторонами розірвано, син ОСОБА_6 залишений на проживання з матір'ю і на його утримання з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у розмірі 600 гривень щомісячно.

Судом встановлено, що на теперішній час малолітній син сторін ОСОБА_6 проживає разом з позивачем, а відповідач матеріальної допомоги позивачу на її утримання до досягнення дитиною трьох років у добровільному порядку не надає.

Як слідує з довідки № 2 від 18 лютого 2015 року, виданої приватним підприємцем ОСОБА_8, позивач ОСОБА_2 з 03 травня 2013 року, згідно наказу № 1 від 03 травня 2013 року, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Згідно довідки від 16 грудня 2015 року № 2020, виданої управлінням праці та соціального захисту міста Рівне, ОСОБА_2 знаходиться на обліку в управлінні і отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку у розмірі 130 гривень щомісячно.

Інших доходів, крім державної соціальної допомоги, позивач не отримує, а тому не має можливості самостійно утримувати себе і потребує матеріальної допомоги.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_4, маючи вищу освіту за фахом інженера-механіка та будучи працездатною особою, що сторонами визнається, на теперішній час не працевлаштований і як фізична особа-підприємець не зареєстрований.

З довідки Рівненського міського центру зайнятості № 01-40/9526 від 17 грудня 2015 року слідує, що відповідач з 01 червня 2015 року по теперішній час на обліку у центрі як безробітний не перебуває.

Сам відповідач визнав, що не є інвалідом і не страждає на тяжкі хронічні захворювання.

Із записів у трудовій книжці відповідача ОСОБА_4 слідує, що 28 травня 2014 року він був прийнятий на роботу до ТзОВ «Епіцентр К» на посаду механіка відділу доставки гіпермаркету міста Рівне, звідки звільнився 29 липня 2014 року за власним бажанням.

В судовому засіданні відповідач пояснив, що звільнився через низьку заробітну плату, яка складала 2300 гривень, а в даний час не працює, бо не може знайти достойну роботу, а тому планує їхати працювати за кордон.

З наданих суду позивачем облікових даних по «БД Автомобіль» слідує, що у власності відповідача перебувають автомобіль з причепом та два скутера.

Оскільки вказані транспортні засоби зареєстровані саме за відповідачем, його пояснення щодо їх відчуження чи належності іншим особам суд до уваги не приймає як необґрунтовані та безпідставні.

В судовому засіданні позивач та її представник в обґрунтування тверджень про зайняття відповідачем підприємницькою діяльністю, пов'язаною з ремонтом і продажем автомобілів, запчастин та автохімії, надали суду відповідні записи та розрахунки, виконані відповідачем.

При дослідженні вказаних записів відповідач визнав, що вони вчинені ним та пов'язані саме з діяльністю по ремонту та продажу транспортних засобів.

З наданої позивачем та дослідженої судом візитки, яка пропонує обслуговування транспортних засобів, запчастини до них та широкий вибір розхідних матеріалів до всіх видів техніки слідує, що вона, серед іншого, містить ім'я та номер мобільного телефону відповідача, що підтвердив у судовому засіданні і сам відповідач.

Факт зайняття відповідачем згаданим видом підприємницької діяльності підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Оскільки вказані свідки є батьками позивача, суд визнає, що вони можуть бути достовірно обізнані з життям та діяльністю відповідача, який є їхнім колишнім зятем, а тому їх показання суд приймає до уваги.

Про здатність відповідача ремонтувати транспортні засоби свідчать і показання свідка ОСОБА_11, матері відповідача, яка суду показала, що за ремонти своїх автомобілів вона сплачує сину певні кошти. Сам по собі факт сплати таких коштів, на думку суду, спростовує пояснення відповідача щодо його перебування на утриманні батьків.

В повсякденному житті відповідач користується різними транспортними засобами, про що свідчать надані позивачем суду фотографії із зображенням відповідача під час керування ними. Свою присутність на цих фотографіях відповідач визнав. Будь-яких доказів на підтвердження того факту, що згадані транспортні засоби належать не йому, а іншим особам, відповідач суду не надав.

З показань свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 слідує, що відповідач ОСОБА_4 веде забезпечений спосіб життя, користується різними автомобілями, відвідує автомобільний ринок та розважальні заклади.

Крім того, як встановлено судом, відповідач займається мотоспортом, приймає участь у спортивних змаганнях і, як пояснив сам відповідач у судовому засіданні, восени 2015 року він виграв чемпіонат України.

Сторони визнають, що зайняття вказаним видом спорту потребує значних матеріальних затрат.

В судовому засіданні відповідач пояснив, що фінансування його спортивної діяльності здійснює спонсор. Аналогічні відомості надала суду і мати відповідача - свідок ОСОБА_11 Разом з тим, ні відповідач, ні свідок не вказали, хто ж є цим спонсором, а тому їх пояснення з цього приводу суд до уваги не приймає та визнає, що спортивна діяльність відповідача фінансується власно ним.

Відповідно до вимог ч.ч.2,4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

При цьому слід зауважити, що можливість чоловіка надавати таку матеріальну допомогу жодними чинниками законодавством не обумовлюється.

Позивач ОСОБА_2 має право на утримання від відповідача ОСОБА_4 в зв'язку з тим, що вона займається доглядом і вихованням їх малолітнього сина, в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, не працює, не має самостійного доходу і потребує матеріальної допомоги, а також враховуючи ту обставину, що у зв'язку із доглядом за дитиною вона позбавлена можливості працевлаштуватися.

Натомість, відповідач від добровільного матеріального утримання позивача ухиляється.

Суд визнає, що незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходу чоловік зобов'язаний утримувати дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років. Така особа не може бути визнана неспроможною сплачувати аліменти, якщо вона, будучи працездатною, не працює без поважних причин.

Відповідач не надав суду жодних доказів про те, що він, будучи працездатним та маючи необхідну освіту, офіційно не працевлаштовується та не працює з поважних причин.

Як встановлено судом, відповідач не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання, є молодою працездатною особою, має вищу освіту та спеціальність, крім сина ОСОБА_6 інших утриманців не має.

Суд визнає, що відповідач спроможний платити аліменти на утримання дружини на період її перебування у відпустці по догляду за їх спільною дитиною до досягнення нею трьохрічного віку у розмірі, визначеному позивачем, а саме 700 гривень щомісячно.

Оцінюючи розмір допомоги в сумі 700 гривень, суд враховує, що на теперішній час вказана сума коштів є такою, що зможе лише підтримати позивача у мінімальних потребах.

При ухваленні рішення суд враховує встановлений під час судового розгляду спосіб життя відповідача, який, на переконання суду, свідчить про його достатню матеріальну забезпеченість внаслідок здійснення, хоча і без офіційної реєстрації, певного виду підприємницької діяльності з отриманням доходу, та про можливість відповідача сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі.

На підставі ст.84 Сiмейного кодексу України, керуючись ст.ст.3,10,11,60, 88,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Рівне, на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно, починаючи з 20 лютого 2015 року і до досягнення сином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рiшення в частинi стягнення алiментiв у межах суми платежу за один місяць пiдлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.П.Куцоконь