Провадження №2/522/7818/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2015 року Приморський районний суд міста ОСОБА_1 в складі
Головуючого судді Шликова С.П.,
за участю секретаря Бондаренко Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 Рахмільєвни до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, Департамент державної архітектурної інспекції в Одеській області про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та стягнення моральної шкоди,-
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та стягнення моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги наступним:
Позивач мешкає у квартирі АДРЕСА_1 з 06.02.1976 року, вказана квартира належить їй на праві приватної власності.
27.07.2014 року відповідачі, які проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1 встановили нові вхідні двері до своєї квартири, однак вказані двері встановлені не за проектом будинку та відчиняються у бік квартири позивача, у звязку з чим позивач позбавлена можливості безперешкодного доступу до своєї квартири, якщо двері відповідачів відчинені.
Крім того, як зазначила позивач у позовній заяві 05.08.2014 року за заявою позивача комісією КП «ЖКС «Фонтанський» було складено акт, відповідно до якого встановлено, що мешканцями квартири АДРЕСА_2 встановлені вхідні двері з порушенням пожежних норм, що закриває вільний доступ до квартири №47, у якій мешкає ОСОБА_2
09.10.2014 року було повторно вкладено акт комісією КП «ЖКС «Фонтанський» та встановлено, що при відкритому положенні вхідних дверей до квартири відповідачів, позивач позбавлена можливості доступу до своєї квартири.
До судового засідання позивач не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю ,позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала, а також просила при ухвалені рішення врахувати понесені нею судові витрати, які складаються з оплати судового збору, оплати проведеної судової будівельно- тезнічної експертизи, а також витрати, понесені на виготовлення технічного паспорту квартири АДРЕСА_3, оскільки за відсутності технічного паспорта на вказану квартиру, експерт був позбавлений можливості надати повний та обґрунтований висновок та виконати ухвалу суду про призначення експертизи. (а.с. 138)
Відповідачі у судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи (а.с. 135а,136), від них не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи від них до суду не надходило, тому враховуючи, що позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.
Представники третіх осіб до судового засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, надали до суду письмові заяви з проханням розглядати справу за їх відсутністю, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 не заперечували та просили їх задовольнити у повному обсязі. (а.с. 125,126,134,144)
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 Рахмільєвни обґрунтовані та такі, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить обєкт нерухомого майна у багатоквартирному будинку, а саме: квартира АДРЕСА_4, що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про право власності на житло від 26.02.1993 року, виданого Управлінням житлово комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів. (а.с. 4,109-117)
З відповіді КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 20.10.2014 року № 447533.67.14 вбачається, що право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Управлінням житлово комунального господарства Виконкому Одеської міської ради від 26.02.1993 року та зареєстровано у КП БТІ 15.04.1993 року, що також підтверджується наданою суду копією свідоцтва про право власності на житло від 26.02.1993 року (а.с. 37, 38)
Співвласник квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_5 помер 15.10.2014 року, що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про смерть. (а.с. 60)
Крім того, як вбачається з наданої суду копії акту від 09.10.2014 року, складеного комісією у складі начальника дільниці №12 КП «ЖКС «Фонтанський» ОСОБА_8, майстром технічної ділянки ОСОБА_6 та майстра технічної ділянки ОСОБА_7, при обстеженні квартири АДРЕСА_2, було встановлено, що при відкритому положенні дверей вказаної квартири, мешканцю квартири №47 вказаного будинку не представляється можливим вільний доступ для входу до своєї квартири. (а.с. 35)
У відповідності до наданого суду висновку № 6429 судової будівельно технічної експертизи, складеного 30.04.2015 року Одеським науково дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, зміна напрямку відкриття вхідних дверей квартири АДРЕСА_5 у м .ОСОБА_6 не відповідає вимогам діючої нормативно технічної документації: п.п. 5.1, 5.16, 5.27 ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека обєктів будівництва»; п. 4.3.1, 4.3.11 НАПБ А.01.001.2004 «Правила пожежної безпеки в Україні.» (а.с. 102-104)
Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
У відповідності до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно технічних вимог і правил експлуатації будинку.
Згідно зі ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572», якою затверджені правила користування приміщеннями житлових будинків, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на: своєчасне отримання житлово-комунальних послуг належної якості згідно із законодавством; відшкодування збитків, завданих їх майну та/або приміщенням, шкоди, заподіяної їх життю чи здоров'ю внаслідок незадовільного утримання будинку або ненадання чи надання не в повному обсязі послуг, відповідно до законодавства; переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.
Згідно з п.2.34 ДБН В.2.2-15-2005 "Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення" вхідні двері до квартир, а також елементи кріплення та замикання повинні бути посиленої конструкції з ущільненнями в притулах згідно ДСТУ Б В.2.6-11, двері квартири у відчиненому положенні не повинні зменшувати розрахункову ширину сходових площадок і маршів. ДБН В. 1.1.7-2002 «Пожежна безпека обєктів будівництва»,
Відповідно до п.5.1 та п. 5.2 ДБН В. 1.1.7-2002 «Пожежна безпека обєктів будівництва», для забезпечення безпечної евакуації людей повинні передбачатися заходи, спрямовані на: створення умов для своєчасної та безперешкодної евакуації людей у разі виникнення пожежі; захист людей на шляхах евакуації від дії небезпечних факторів пожежі, зазначені заходи забезпечуються комплексом обємно-планувальних, конструктивних, інженерно- технічних рішень, які слід приймати з урахуванням призначення, категорії за вибухопожежною та пожежною небезпекою, ступеня вогнестійкості та висоти (поверховості) будинку, кількості людей, евакуюються.
У відповідності до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 45 від 24.01.2006 року, власник та наймач (орендар) квартири зобовязаний не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.
Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині зобовязання відповідачів усунути перешкоди у користуванні жилим приміщенням, а саме зобовязання відповідачів вчинити дії, направлені на установку вхідних дверей до квартири АДРЕСА_2 відповідно до вимог діючої нормативно технічної документації, тобто шляхом установки вхідних дверей, що відчиняються всередину квартири, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що відповідачами при установці вхідної двері квартири АДРЕСА_2 були порушені права власника квартири №47 цього ж будинку ОСОБА_2, що виразилося у обмеженні вільного доступу до квартири, яка належить їй на праві приватної власності, у випадку відчинених вхідних дверей до квартири відповідачів.
Крім того, у судовому засіданні було встановлено, що установка відповідачами вхідних дверей до квартири АДРЕСА_2 була проведена з порушенням норм діючої нормативно технічної документації, не відповідає вимогам протипожежної безпеки, а саме позбавляє позивача на безперешкодну евакуацію з її квартири у разі виникнення пожежі та у випадку відчинених вхідних дверей до квартири відповідачів, погіршує умови експлуатації і проживання позивача ОСОБА_2
Також, суд не приймає до уваги заперечення відповідача ОСОБА_3 проти позовних вимог в частині зобовязання відповідачів усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні житловим приміщенням з посиланням на те, що заміна вхідних дверей до квартири АДРЕСА_2 не призвела до заміни призначення тамбурної кімнати, а лише покращила її вигляд та надала відповідачам можливість бути більше ізольованими від будь яких зайвих втручань, вхідні двері встановлені у відповідності до вимог діючого законодавства та не порушують прав і свобод інших мешканців, оскільки вказані твердження відповідача ОСОБА_3 спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині зобовязання відповідачів усунути перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом відновлення становища, що існувало до порушення, а саме зобовязання відповідачів вчинити дії, направлені на установку вхідної двері до квартири АДРЕСА_2, таким чином, щоб вони відчинялися всередину квартири відповідачів є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, в частині позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди суд приходить до висновку про необхідність відмовити у їх задоволенні.
Вирішуючи відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 130,00 грн. за подання позову до суду, витрат, повязаних з виготовленням технічного паспорту у розмірі 158,00 грн. (а.с. 140), витрат, повязаних з проведенням судової будівельно технічної експертизи у розмірі 944,64 грн. (а.с. 142), а всього 1232,64 грн. по 616,32 грн. з кожного з відповідачів, а також про необхідність стягнення з відповідачів на користь держави судового збору у розмірі 113,60 грн. по 56,8 грн. з кожного з відповідачів.
Крім того, суд приходить до висновку, що з позивача ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 100,00 грн. за звернення до суду з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 214, 215,224-226,294 ЦПК України суд, -
ОСОБА_9 Рахмільєвни задовольнити частково.
Зобовязати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 Рахмільєвни квартирою №47 у будинку №35 по вулиці Куйбишева у місті Одесі, яка належить їй на праві приватної власності шляхом відновлення становища вхідних дверей до квартири АДРЕСА_6, а саме шляхом вчинення дій, направлених на установку вхідної двері до квартири АДРЕСА_6 таким чином, щоб вхідні двері відчинялися всередину вказаної квартири.
Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 Рахмільєвни судовий збір у розмірі 130,00 грн. та витрати, повязані з розглядом справи, у розмірі 1102,64 грн., а всього 1232 (одна тисяча двісті тридцять дві) гривні 64 копійки по 616 (шістсот шістнадцять) гривень 32 копійки з кожного з відповідачів.
Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 113 (сто тринадцять) гривень 60 копійок по 56 (пятдесят шість) гривень 80 копійок з кожного з відповідачів.
Стягнути з ОСОБА_2 Рахмільєвни на користь держави судовий збір за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 (сто) гривень 00 копійок.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя