АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: стягнення боргу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії : Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Маковецької О.П.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 19 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4, ТОВ ПВФ «Проект» до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення боргу і призначення порядку оплати за опалення та інші послуги,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 та ТОВ ПВФ «Проект» в особі директора ОСОБА_4 звернулися до суду з вищезазначеним позовом. Просили стягнути з ОСОБА_8 - ОСОБА_9 на користь ТОВ ПВФ «Проект» грошові кошти в розмірі 34965 грн. та на користь ОСОБА_4-14 623 грн.

В обґрунтування позову посилалися на те, що нежитлова будівля, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві сумісної часткової власності: ОСОБА_6 - 1/4 частини, ОСОБА_7- 1/16 частини,, ОСОБА_4- 7/16 частин та ОСОБА_8- ОСОБА_9 - ? частини.

ТОВ ПВФ «Проект» з 2003 р. до 21.01.2011р. знаходилося у вказаному будинку як орендатор всього будинку, а з 22.01.2011 р. орендує ? частини вказаного нежитлового будинку.

Відповідач ОСОБА_8- ОСОБА_9 з 10.01.2011 р. відмовилася передати належну їй частку будівлі в оренду ТОВ ПВФ «Проект» .

Для укладання договору на постачання теплової енергії в будинки, які мають декількох власників, на вимогу КП «Харківські теплові мережі» необхідно надати інформацію про перерозподіл теплової енергії між споживачами згідно з розміром їх часток у праві сумісної власності на будівлю. Така інформація надається у вигляді протоколу, який був надісланий відповідачу ОСОБА_8- ОСОБА_9, але нею не підписаний, і згідно якого кількість теплової енергії, що постачається у будівлю дорівнює 0,0162 Гкал./год, а частка, за яку повинна сплачувати відповідач, дорівнює 25% від цього обсягу.

Позивачі посилаються також на те, що відповідач як власник частки вказаного будинку, зобов'язана брати участь у витратах, пов'язаних з утриманням та забезпечення схоронності сумісного будинку у відповідності до розміру своєї частки, але ухиляється від цього обов'язку.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 19 січня 2015 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом і розгляд справи призначено у судовому засіданні на 06.02.2015 р.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8- ОСОБА_9 просить скасувати цю ухвалу суду як постановлену з порушенням вимог ст.. 114 ЦПК України та постановити ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить відхилити апеляційну скаргу за безпідставністю її доводів, оскільки вважає, що спір виник не за саме сумісне нерухоме майно, а за участь у витратах по його утриманню.

Перевіривши відповідно до вимог ст.. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу від 19 січня 2015 року, суддя виходив з того, що позов заявлений з підстав стягнення боргу і призначення порядку оплати опалення та інші послуги.

Між тим колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені з порушенням вимог процесуального права та без урахування предмету позову.

Відповідно до ч.1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або його частини.

Зазначена норма права регулює підсудність спору, що включає в себе вимоги про право володіння та право користування нерухомим майном.

Як зазначено в позовній заяві позивачі посилаються на порушення відповідачем ОСОБА_8- ОСОБА_9 їх прав як співвласника (ОСОБА_4.) нежитлового будинку так і орендаря цього будинку (ТОВ ПВФ «Проект») щодо користування та утримання цього нерухомого майна, яке має неподільну внутрішню інженерну конструкцію, і витрати на утримання якого залежать від розміру часток співвласників.

На підтвердження заявлених вимог позивачі надали до суду уточнений розрахунок коштів, що підлягають стягненню з відповідача за здійснений перелік робіт та послуг з утримання та експлуатації вказаного нежитлового будинку.

У зв'язку з зазначеним підсудність цього спору суду першої інстанції слід було вирішувати відповідно до вимог ст. 114 ЦПК України.

На порушення цієї норми права та вимог ст. 115 ЦПК України, суд першої інстанції відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду у судовому засіданні.

Оскільки судом першої інстанції порушений порядок для вирішення питання про відкриття провадження у справі, колегія суддів на підставі п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України скасовує оскаржувану ухвалу та передає справу на новий розгляд до районного суду для вирішення питання, передбаченого ст.. 116 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.3 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від19 січня 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до цього ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: