Провадження: 2/484/384/15
Справа: 484/385/15-ц
Рішення

іменем України

14 квітня 2015 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Закревського В.І.

при секретарі - Ярославській С.Д.

за участю представника - ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

встановив :

позивач по справі ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, в котрому просив винести рішення, котрим визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 28.01.2005р. він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі ОСОБА_3 в Петрівській сільській раді Знамянського району Кіровоградської області.

Від даного шлюбу є троє неповнолітніх дітей - сини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2

Шлюбні відносини з відповідачкою були припинені 28.11.2014р.

За час спільного сімейного проживання з відповідачкою було придбано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яку зареєстрували на відповідачку. В даний час постала необхідність в розподілі спільного майна в судовому порядку, поскільки відповідачка не погоджується в добровільному порядку провести розподіл, влаштовує скандали, позивач змушений проживати на приватних квартирах.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідачка по справі ОСОБА_3 заявлений позов визнала частково, просила виділити позивачу ? частину квартиру і визнати за ним право власності саме на ? частину. Свої заперечення відповідачка мотивувала тим, що на протязі всього сумісного життя відповідач постійно ухилявся від своєї участі в вирішенні питань матеріального стану сімї, на протязі двох років що б не ходити на роботу, знаходився у декретній відпустці, а вона в цей час працювала, поскільки інших доходів на той час у сімї не було. Дійсно, в 2010 році була придбана квартира, яка знаходиться на п'ятому поверсі п'ятиповерхового будинку в с. Кінецьпіль. Квартира була куплена за гроші, котрі були взяті в борг під її розписку, по даній розписці вона і до теперішнього часу виплачує заборгованість. Також квартира була в запущеному стані, що і стало за можливе її придбати, до теперішнього часу ще не закінчено ремонт квартири. Поскільки позивач не утримував матеріально сім"ю, то дійсно в сім'ї часто виникали сварки, відповідача ніхто не вигонив з дому, він сам тікав, щоб не обтяжувати себе вирішенням сімейних проблем, а 2014 році взагалі пішов з сімї, залишивши її з боргами, трьома малолітніми дітьми, в невлаштованій квартирі. Будь яких коштів на утримання дітей позивач не надає, взагалі виїхав з міста і переховується від стягнення аліментів. В даний час вона сама утримує трьох малолітніх дітей, сплачує борги за придбану квартиру, в котрій уже п'ять років не закінчено ремонт.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та представлені докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 28.01.2005р. між позивачем ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб в Петрівській сільській раді Знамянського району Кіровоградської області.

- ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4, батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

- ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_6, батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

- ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5, батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 09.03.2010р. право власності на квартиру АДРЕСА_1 набула ОСОБА_3

Відповідно до звіту про незалежну оцінку, вартість вказаної квартири складає 70 330,00 грв.

Відповідно до довідки №491 від 30.03.2015р.вагонного депо Котовськ, ОСОБА_2, 1984р.н., знаходився в декретній відпустці по догляду за дитиною з 15.08.2008р. по 12.09.2010р.

Також в судовому засіданні встановлено і це підтверджено відповідними довідками про те, що позивач по справі ОСОБА_2 зареєстрований але не проживає за адресою квартира АДРЕСА_1, відповідачка ОСОБА_3 сплачує квартплату та за харчування дітей.

З повідомлення Христинівського районного управління юстиції Черкаської області вбачається, що на час розгляду даної справи в суді відповідачка аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей не отримує.

Відповідно до ч.3.ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази повинні бути належними та допустимими, як того вимагають ст.ст. 58,59 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч 2. цієї статті вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст.70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Ч. 2 та 3 ст. 70 СК України передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витратив його на шкоду інтересам сімї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а розмір аліментів, які вони одержують, недостатні для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Отже, в судовому засіданні було встановлено, що спірна квартира була придбана в період знаходження сторін в зареєстрованому шлюбі позивача з відповідачкою, у сторін на час розгляду справи є троє неповнолітніх дітей, діти знаходяться на повному утримання відповідачки, аліментів і будь яких інших матеріальних коштів позивач на утримання дітей не дає, доводи відповідачки на підставу виділення позивачу ? частини у праві власності на квартиру ніякими доказами не спростовано, а тому заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог. У задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 209,212, 214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 57, 60, 69-72 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? (одну четверту) частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 175 (сто сімдесят п'ять) грв. 83коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: