Справа № 752/231/15-ц
Провадження по справі № 2-з/752/323/15
У Х В А Л А

31.08.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Ткачук М.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову,

встановив:

31 серпня 2015 року на вирішення суду передано заяву ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Як видно зі змісту зазначеної заяви у провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення меж присадибної земельної ділянки, наданої під існуючий житловий будинок.

Просить забезпечити заявлений позов з тих підстав, що 18 лютого 2010 року Директор Музею народної архітектури та побуту України НАН України П.М. ФЕДАКА вчинив протиправні дії щодо прав і законних земельних інтересів інваліда ОСОБА_2, а саме направив позивачу по справі завідомо незаконну вимогу (№ 54 від 18.02.2010 р.) про звільнення ОСОБА_2 садиби, яка належить йому на праві власності, що підверджується поштовим повідомленням р/л № 480. Вважає, що ця обставина дає підстави вважати, що на момент виконання судового рішення по цивільній справі № 752/231/15-ц, земля, яка використовується під обслуговування існуючого житлового будинку по АДРЕСА_1 у м. Києві, може бути вже продана з аукціону, передана у власність, користування, або вчинений інший правочин, а це - може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по цивільній справі.

Просив, забезпечити заявлений ОСОБА_2 позов шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, але не виключно: Державній реєстраційній службі України (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, 15), Департаменту державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, 15) та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку та будь-якого іншого обтяження наступного нерухомого майна: земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,15 га, по АДРЕСА_1 у Голосіївському р-ні міста Києва (с. Пирогів).

Заявник або ж його представник, а також відповідач та третя особа у судове засідання не викликалися.

За правилами ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Питання щодо забезпечення позову може вирішуватися судом на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв»язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування виду забезпечення позову, який належить застосувати. Відповідно до змісту ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими вимогами.

Пленумом Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року звернуто увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як видно зі змісту позовної заяви, між позивачем ОСОБА_2 існує спір з відповідачем ОСОБА_3 щодо меж земельної ділянки, який позивач просить вирішити у спосіб усунення перешкод користування земельною ділянкою по вулиці Ставковій, 16 у м. Києві, шляхом зобов»язання відповідача, встановити межу, яка поділяє їх земельні ділянки у відповідності з проектами відводу землі КП «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі.

Позовна заява ОСОБА_2 в частині обгрунтуваня позовних вимог містить посилання на те, що рішення Київської міської ради від 24.06.1999 року №308/409 та рішення Київської міської ради народних депутатів від 21.04.88 року № 383 «Про відведення земельної ділянки Українському товариству охорони пам»яток історії та культури і відселення громадян з ділянки відводу» визнано таким, що втратило чинність.

Як видно зі змісту доданого заявником до клопотання листа директора Музею народної архітектури та побуту України НАН України датованого 18.02.2010 року, автор обґрунтував своє звернення рішенням виконавчого комітету Київради від 21.04.1988 року № 383, яке за твердженням позивача втратило чинність.

Отже, звертаючись в суд з заявою про забезпечення позову ОСОБА_2 заявленого до ОСОБА_3 про усунення перешкод користування земельною ділянкою позивач посилається на наявність спору щодо цієї ж земельної ділянки між ОСОБА_2 та Національним музеєм народної архітектури та побуту України НАН України, що не може бути забезпечений у межах справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод користування земельною ділянкою.

Отже, заявлені вимоги про забезпечення заявленого ОСОБА_2 до ОСОБА_3 позову про усунення перешкод користування земельною ділянкою не підлягають задоволенню у визначений спосіб та з зазначених у заяві підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа комунальне підприємство «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі» Київської міської державної адміністрації про усунення перешкод користування земельною ділянкою.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п»яти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк