Справа № 2-1866/10
Провадження № 6/642/138/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року

Ленінський районний суд м. Харкова

в складі: головуючої судді Гримайло А.М.

при секретарі Мажуга Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, подання гол. Державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_2 до виконання зобовязань за рішенням суду, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Ленінського відділу ДВС ХМУЮ звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

З подання вбачається, що у Ленінському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на виконанні перебуває: виконавче провадження ВГІ № 48077945 з примусового виконання виконавчого листа виданого Ленінським районним судом по справі № 2-1866/10 від 23.04.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 (20.10.1981 р. н.), аліментів у розмірі 400 грн щомісячно на користь ОСОБА_3 на утримання доньки-Валєрії 01.12.2008 р. н., та неповнолітнього онука ОСОБА_4, 02.11.1996 р. н., починаючи з 01.03.2010 року до досягнення дітьми повноліття.

09.07.2015 року керуючись статтями 17, 19, 20, 25 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем було відкрито виконавче провадження ВП № 48077945, постанову про відкриття виконавчого провадження було відправлено поштовою відправкою сторонам виконавчого провадження за 09.07.2015 року за вих.. № 3999.

21.07.2015 року державним виконавцем винесено постанову про привід боржника через органи внутрішніх справ та направлено до Ленінського РО за вих.№ 14705.

24.07.2015 року надійшла заява боржника з копіями квитанцій про часткову сплату по періодичним платежам.

11.08.2015 року державним виконавцем було зроблено розрахунок заборгованості по аліментним платежам, заборгованість станом на 11.08.2015 р. складає - 14,000 грн.

Боржником, що зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 , рішення суду про стягнення аліментів у добровільному порядку не виконується, боржник ухиляється та має невиконані зобов'язання на території України, та ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Наявність невиконаних зобов'язань, покладених на ОСОБА_2 за виконавчим документом є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань , покладених на нього за рішенням суду.

В судове засідання представник Ленінського ВДВС ХМУЮ, не зявився. Подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі та просив залучити письмові докази та подання задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи та матеріали зведеного виконавчого провадження, дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що в провадженні Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на виконанні перебуває: виконавче провадження ВГІ № 48077945 з примусового виконання виконавчого листа виданого Ленінським районним судом по справі № 2-1866/10 від 23.04.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 (20.10.1981 р. н.), аліментів у розмірі 400 грн щомісячно на користь ОСОБА_3 на утримання доньки-Валєрії 01.12.2008 р. н., та неповнолітнього онука ОСОБА_4, 02.11.1996 р. н., починаючи з 01.03.2010 року до досягнення дітьми повноліття.

Боржником, ОСОБА_2 рішення суду про стягнення суми у добровільному порядку не виконано, боржник має невиконані зобов'язання на території України, та ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

В п.5 ч.1 ст. 6 «Про порядок виїзду з України та вїзд в України громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобовязання - до виконання цих зобовязань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

В розумінні п.18 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ухиленням, є навмисне чи інше свідоме невиконання боржником обовязків за рішенням суду, у звязку з чим і здійснюється примусове виконання та є підставою про застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до положення ч.2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставин, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його, вимог підлягають доведенню.

Тоді як матеріали справи містять суперечливі данні, щодо злісного ухилення від виконання покладених зобовязань, а саме: копії квитанцій про переказ грошових сум на картку стягувача, крім того постановою державного виконавця накладений арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, в забезпечення заборгованості в сумі 14 000 грн. А також матеріали справи не містять доказів про намір виїзду, та взагалі існування загранпаспорту у боржника, доказів що боржник ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішенням зобовязань та має намір покинути територію України суду не надано.

Наявність же у боржника невиконаних зобовязань за рішенням суду, не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження, є навмисне чи свідоме невиконання боржником рішення суду.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно ст.6 Закону Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням - до виконання зобовязань (п.5 цієї статті).

Згідно з ч.8 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. N 57 при наявності обмежуючих обставин, за яких громадянину може бути тимчасово відмовлено у виїзді з України, а саме якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, паспорт громадянина України для виїзду за кордон може бути тимчасово затримано або вилучено службовою особою контрольно-пропускного пункту Державної прикордонної служби. За таких обставин суд вважає за необхідне визнати наявність обмежуючих обставин, за яких громадянину може бути тимчасово відмовлено у виїзді з України.

Згідно ст.1 Закону Про виконавче провадження виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, отже термін відмови відповідачу у виїзді за межі України спливає після повного завершення судового провадження у справі, включаючи повне виконання рішення суду.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як повязаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

За таких обставин на даний час, передбачених вищезазначеним Законом, підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за кордон не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.33 Конституції України, ст.377-1 ЦПК України, ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, п.8 ст.19 Закону Про державну прикордонну службу України, ст.1 Закону Про виконавче провадження, ст.6 Закону Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, ч.8 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. N57, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_2 до виконання зобовязань за рішенням суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом п'яти днів.

Суддя Гримайло А.М.