Справа № 462/243/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Колобич О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові в залі суду скаргу Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» про скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження і зобовязання до вчинення дій,

в с т а н о в и в:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 47199130 від 10.04.2015 р., винесену головним державним виконавцем Залізничного ВДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1, та зобовязати головного державного виконавця Залізничного ВДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження з виконання судового наказу № 462/243/15-ц, виданого 27.01.2015 року Залізничним районним судом м. Львова про солідарне стягнення з ОСОБА_2А, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в користь ПАТ "Львівобленерго" 2399,32 грн. та 121,80 грн. судового збору. В своїй скарзі покликається на те, що 27.01.2015 р. Залізничним районним судом м. Львова видано судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5»як ОСОБА_6, ОСОБА_5»яка ОСОБА_7 в користь ПАТ "Львівобленерго" 2399 грн. 32 коп. та 121 грн. 80 коп. судового збору. 10.04.2015 р. старшим державним виконавцем Залізничного ВДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 винесено постанову ВП №47199130 про відмову у відкритті виконавчого провадження, з покликанням на те, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст.18 Закону України Про виконавче провадження, а саме у судовому наказі відсутній ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_8 Вважає, що вказана постанова від 10.04.2015 р. є неправомірною і підлягає скасуванню.

Представник скаржника подав до суду заяву, в якій просить розглядати скаргу без його участі, що суд вважає за можливе.

В судове засідання представник Залізничного ВДВС Львівського міського управління юстиції та боржники не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомили і суд вважає за можливе розглянути скаргу у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до ч.1 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно вимог статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Частиною 2 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено перелік виконавчих документів, які підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Згідно ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчомудокументі зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно п.6 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Встановлено, що 27.01.2015 р. Залізничним районним судом м.Львова видано судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5»як ОСОБА_6, ОСОБА_5»яка ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» в особі Залізничного відділу електропостачання Львівського міського відділення електропостачання 2399 грн. 32 коп. та 121 грн. 80 коп. судового збору, в якому ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_3 не зазначено.

Також встановлено, що 10.04.2015 р. старшим державним виконавцем Залізничного ВДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 винесено постанову ВП №47199130, якою відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу № 462/243/15-ц, виданого 27.01.2015 р. Залізничним районним судом м. Львова про солідарне стягнення з ОСОБА_2А, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 2399,32 грн. та 121,80 грн. судового збору.

Підставою для такої відмови державним виконавцем вказано те, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, а саме в судовому наказі не зазначено індивідуальний ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_3, відсутні паспортні дані боржника та повна дата його народження.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець з метою захисту інтересів стягувача може самостійно одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Як розяснено в п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Отже, у разі не зазначення індивідуального ідентифікаційного номера (реєстраційного номера облікової картки платника податків) у рішенні суду, виконавчому документі, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного державного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) боржника.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.05.2014 року по справі № 6-45цс/14.

Не зазначення у виконавчому документі індивідуального ідентифікаційного номеру фізичної особи-платника податків не перешкоджає відкриттю виконавчого провадження та не є законною та обгрунтованою підставою для відмови у примусовому виконанні судового рішення державною виконавчою службою.

Норми ст.ст. 98, 103 ЦПК України не містять вимог щодо наявності у процесуальних документах і судових рішеннях інформації про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) осіб, які беруть участь у справі.

Судовий наказ № 462/243/15-ц від 27.01.2015 р., виданий Залізничним районним судом м.Львова, набрав законної сили та підлягає обов'язковому виконанню.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Крім того належне та своєчасне виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Однак, державним виконавцем не реалізовано своє право самостійно звернутися до відповідного державного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) боржника.

За наведеного, суд вважає, що державним виконавцем Залізничного ВДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 не додержано вимоги Закону України Про виконавче провадження, а тому постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження не може вважатися правомірною та приходить до висновку, що скаргу ПАТ «Львівобленерго» слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.209, 210, 383-387 ЦПК України, ст.ст.11, 18, 25, 26, 82 Закону України "Про виконавче провадження", суд

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №47199130 від 10.04.2015 р., винесену головним державним виконавцем Залізничного ВДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1

Зобовязати Залізничний ВДВС Львівського міського управління юстиції прийняти до виконання судовий наказ №462/243/15-ц від 27.01.2015 р., виданий Залізничним районним судом м. Львова про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5»як ОСОБА_6, ОСОБА_5»яка ОСОБА_7 в користь ПАТ "Львівобленерго" 2399 грн. 32 коп. та 121 грн. 80 коп. судового збору, в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: