Справа № 464/9937/14-ц
пр.№ 2/464/68/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2015 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Борейка С.В.

за участю секретаря судового засідання Гевко О.-В.В.

представника позивача Пелех Р.Б.

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Християнська злагода» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 140000,00 грн. боргу за кредитним договором та понесені при подачі позову до суду судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі кредитного договору №352/07 від 26.09.2007 р. позивач надав відповідачу ОСОБА_3 кредит в сумі 50 000 грн., що є еквівалентом 9900,99 доларів США, строком на 36 місяців з 26.09.2007р. по 26.09.2010 року. Відповідно до видаткового касового ордеру № 5762 ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 50000,00 грн. Відповідач ОСОБА_3, не повертаючи кредит та не сплачуючи проценти за договором, порушує вимоги ст.1054 ЦК України щодо обов'язку позичальника повернути кредит та сплатити проценти. Станом на 30.09.2014 р. загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_3 перед позивачем становить 140000,00 грн., в тому числі: 50000,00 грн. - тіло кредиту, 90000,00 грн. - заборгованість по відсоткам, яку просить стягнути з відповідача. Також своїм клопотанням позивач просить поновити строк позовної давності для звернення до суду у справі за позовом Кредитної спілки «Християнська злагода» про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за Договором про надання кредиту № 352/07 від 26.09.2007 року, який пропущений з поважних причин.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить такий задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 згідно з письмовим відзивом на позов проти такого заперечив та просить в задоволенні позовних вимог відмовити, заявив про застосування строку позовної давності.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, хоча належним викликалися до суду, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі наявних в ній матеріалів.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України.

Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому дані докази повинні бути належними та допустимими, як це передбачено ст.ст.58-59 ЦПК України.

Згідно із ч.1 ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, 26 вересня 2007 р. між позивачем (кредитодавець) та відповідачем ОСОБА_3 (позичальник) укладено кредитний договорів №352/07, згідно з яким кредитна спілка надає позичальнику кредит на умовах, визначеними сторонами, в розмірі 50 000 грн. з кінцевим терміном повернення заборгованості до 26 вересня 2010 р.

Згідно з розрахунком позивача заборгованість за кредитним договором №352/07 від 26 вересня 2007 р. станом на 30 вересня 2014 р. складає 140 000,00 грн. в тому числі: 50000,00 грн. - тіло кредиту, 90000,00 грн. - заборгованість по відсоткам.

Розглядаючи питання застосування строку позовної давності при стягнення боргу, заявленої відповідачем у порядку ст.267 ЦК України, суд враховує наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). У ст.257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (ч. 2 ст. 258 ЦК України). За умовами ст.266 ЦПК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Позивач звернувся до суду 30.09.2014 р. (направив поштою), при цьому, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №352/07 від 26 вересня 2007 р., в якому сторонами погоджено строк виконання зобов'язання (кінцевий термін повернення кредит) - 26 вересня 2010 р. Тому необхідно керуватися ч.5 ст.261 ЦК України, згідно з якою за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Суд не приймає та вважає не обґрунтованим клопотання позивача про поновлення строків позовної давності, враховуючи наступне.

Позивачем в підтвердження поважності пропуску строку позовної давності надано тільки лист ГУ МВС України у Львівській області від 16.01.2014 року № 2/348, однак з його змісту неможливо встановити коли саме з Кредитної спілик «Християнська злагода» було вилучено кредитну справу ОСОБА_3, чи така взагалі вилучалась та коли останню повернуто позивачу. Зокрема в даному листі зазначено, що у зв'язку з розслідуванням слідчим управлінням порушено кримінальну справа №141-2596 за фактом заволодіння коштами Кредитної спілки «Християнська злагода» в зв'язку із чим впродовж березня 2009 року були вилучені документи, що стосуються діяльності спілки. При цьому суд вважає що кредитна справа позичальника ОСОБА_3 не може відноситись до документів, що стосуються діяльності спілки. Також суд звертає увагу на те, що позивачем не надано жодних документів в підтвердження того, що позивач звертався до СУ ГУ МВС України у Львівській області з вимогою про повернення кредитної справи відповідача так як такими діями щодо вилучення було порушено його охоронювані законом права та інтереси. Звернення до Сихівського районного суду міста Львова з аналогічним позовом у 2012 році (справа №1319/5545/2012) та залишення даного позову без розгляду ухвалою суду від 27.05.2014 року не є підставою для зупинення перебігу позовної давності в порядку ч.1 ст. 265 ЦК України.

Відтак позивачем не наведено жодних поважних причин пропущення позовної давності з наданням відповідних доказів, як цього вимагає ч.5 ст.267 ЦК України.

У ст.267 ЦК України встановлено, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Враховуючи, що позивачем, пропущено позовну давність при зверненні до суду, про застосуванні якої заявлено відповідачем, відсутність передбачених ч.5 ст.267 ЦК України, поважних причин такого пропущення, а тому в позові про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити.

Згідно із ст.88 ЦПК України позивачеві не підлягають до присудження понесені ним судові витрати при подачі позову до суду у разі відмови судом у задоволенні позовних вимог.

На підставі ст.ст.256-258, 260, 261, 264, 267, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 11, 57-61, 179, 208, 212-215, 218 ЦПК України, с у д , -

в и р і ш и в:

в позові Кредитної спілки «Християнська злагода» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, у відсутності яких таке прийняте, - в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання такої рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий С.В.Борейко