Провадження № 2-з/761/583/2015
У Х В А Л А

22 вересня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Романчук К.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вказаний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, зокрема, квартири АДРЕСА_1.

22 вересня 2015р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшли матеріали заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну відповідачці ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 та заборони останній та будь-яким іншим особам здійснювати відчуження зазначеної вище квартири.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача, та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться в нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що предметом судового розгляду є визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1, суд дійшов висновку, що подана заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, а саме слід забезпечити позов шляхом накладення арешту на: квартиру АДРЕСА_1, що належить відповідачу по справі ОСОБА_2 та заборони здійснювати відчуження зазначеної вище квартири, що є співмірним заявленим вимогам.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, та заборонити здійснювати відчуження зазначеної вище квартири.

Дані про стягувача: ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2.

Дані про боржників: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_3

Копію ухвали суду направити до Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України - для виконання.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову один рік.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не скасовано.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: