Суддя Маслов М. І.
Справа № 644/8244/14-ц
Провадження № 2/644/680/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2015 р. Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Маслова М.І.,

при секретарі - Шпиця Л.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача 1 - ОСОБА_2,

позивача - ОСОБА_3,

позивача - ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_5,

представника відповідача - ОСОБА_6,

адвоката відповідача - ОСОБА_7,

представника третьої особи Управління служби у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, яке діє від імені органу опіки та піклування - ОСОБА_8,

представника третьої особи: Харківська міська Рада Харківської області - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_12 до ОСОБА_5, треті особи: Харківська міська рада, Служба у справах дітей Орджонікідзевського району управління служб у справах дітей Харківської міської ради про припинення діяльності, яка порушує право особи та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2014 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_12 звернулися до ОСОБА_5 до суду з вищезазначеним позовом, які позовні вимоги в ході судового розгляду уточнили 26.11.2014 року (а.с.100-105) та просили суд заборонити відповідачу здійснювати підприємницьку діяльність, повязану з ремонтом та технічним обслуговуванням автотранспортних засобів у будь-який спосіб на території домоволодіння № 98, кв. 1 та промислової будівлі, розташованої на земельній ділянці домоволодіння № 100 по вул. Щербакова у місті Харкові та будь-яку комерційну діяльність без дозвільних документів; зобовязати ОСОБА_5 прийняти невідкладні заходи щодо усунення загрози життю, здоровю та майну ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_12 та членам їх сімей шляхом негайного припинення дії, повязаних з підприємницькою діяльністю по ремонту та технічного обслуговування автотранспортних засобів, що порушують права та інтереси позивачів; стягнути з ОСОБА_5 моральну шкоду на користь ОСОБА_1 у розмірі 10000,00 грн., стягнути з ОСОБА_5 моральну шкоду на користь ОСОБА_10 у розмірі 10000,00 грн..

В судове засідання зявилися позивачі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Позивачі ОСОБА_11 та ОСОБА_13 в судове засідання не зявилися, через канцелярію суду надали заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутністю та повністю підтримала позицію інших позивачів по справі (а.с. 192, 193).

Відповідач ОСОБА_5 та його представники в судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Представник третьої особи - Харківської міської ради ОСОБА_14 в судове засідання зявився, у вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Орджонікідзевського району управління служб у справах дітей Харківської міської ради ОСОБА_8, в судовому засіданні зазначила, що у вирішенні справи покладається на розсуд суду, при ухваленні рішення просила врахувати інтереси дітей.

За клопотанням позивачів та їх представників в судових засіданнях були допитані свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17В, ОСОБА_18., ОСОБА_19Я, ОСОБА_20, які дали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві обставинам.

За клопотанням відповідача та його представників в судових засіданнях були допитані свідки ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, які надали пояснення аналогічні обставинам, викладених у запереченнях відповідача на позов.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши інші докази окремо та в їх сукупності з іншими доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

19.08.2014 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_12 звернулися до ОСОБА_5 до суду з вищезазначеним позовом, які позовні вимоги в ході судового розгляду уточнили 26.11.2014 року (а.с.100-105) та просили суд заборонити відповідачу здійснювати підприємницьку діяльність, повязану з ремонтом та технічним обслуговуванням автотранспортних засобів у будь-який спосіб на території домоволодіння № 98, кв. 1 та промислової будівлі, розташованої на земельній ділянці домоволодіння № 100 по вул. Щербакова у місті Харкові та будь-яку комерційну діяльність без дозвільних документів; зобовязати ОСОБА_5 прийняти невідкладні заходи щодо усунення загрози життю, здоровю та майну ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_12 та членам їх сімей шляхом негайного припинення дії, повязаних з підприємницькою діяльністю по ремонту та технічного обслуговування автотранспортних засобів, що порушують права та інтереси позивачів; стягнути з ОСОБА_5 моральну шкоду на користь ОСОБА_1 у розмірі 10000,00 грн., стягнути з ОСОБА_5 моральну шкоду на користь ОСОБА_10 у розмірі 10000,00 грн..

В обґрунтування позову зазначили, що поруч з їхнім постійним зареєстрованим місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться домоволодіння яке належить відповідачу - ОСОБА_5. За вказаною вище адресою, відповідач незаконно здійснює діяльність пов'язану з ремонтом автомобілів та іншої техніки з використанням газо-болонного обладнання, зварювальних робіт та робіт пов'язаних із фарбуванням транспортних засобів (автомобілів, в т.ч. вантажних та іншої техніки). На території домоволодіння ОСОБА_5 практично цілодобово (з 7.00 до 20.00 год.) здійснюються роботи по ремонту автомобілів, постійно проходять рихтувальні роботи, які зумовлюють шум та стукотіння, використовуються газові та кисневі балони для проведення зварювальних робіт, проводяться роботи щодо фарбування автомобілів, які також негативно впливають на стан атмосферного повітря, постійна робота двигунів одразу кількох автомобілів одночасно зумовлює підвищену загазованість повітря, яке змушені вони вдихати, що в свою чергу створює загрозу їхньому життю та здоров'ю.

Відповідач ОСОБА_5 та його представники в судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначали, що ОСОБА_5 дійсно працює, як підприємець, він має працівників, але усі вони належним чином оформлені, сплачує податки, діяльність відповідача не створює небезпеки для сусідів та навколишнього середовища, має усі дозвільні документи. Відповідач надав письмові заперечення (т. 1 а.с 41-42).

Представник третьої особи - Харківської міської ради в судове засідання зявився, у вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Орджонікідзевського району управління служб у справах дітей Харківської міської ради ОСОБА_8, в судовому засіданні зазначила, що у вирішенні справи покладається на розсуд суду, просила врахувати інтереси дітей.

За клопотанням позивачів та їх представників в судових засіданнях були допитані свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17В, ОСОБА_18., ОСОБА_19Я, ОСОБА_20, які дали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві обставинам.

Допитана в судовому засіданні 29.04.2015 року в якості свідка ОСОБА_19, яка є сусідкою відповідача, пояснила, що внаслідок діяльності ОСОБА_5 в подвірї завжди знаходиться багато фур, які перешкоджають руху, йде вібрація, шум, через що мешканці вул. Щербакова у м. Харкові, їх діти не мають можливості відпочити на площадці.

Допитаний в судовому засіданні 29.04.2015 року в якості свідка ОСОБА_18., який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, є сусідом відповідача, пояснив суду, що внаслідок діяльності ОСОБА_5 стан дороги біля будинку погіршився, в нього із відповідачем був конфлікт.

Допитаний в судовому засіданні 29.04.2015 року в якості свідка ОСОБА_17, пояснив суду, що цілий день знаходиться на роботі, не мешкає по вул. Щербаковій, іноді приїжджає у вихідні дні, бачив багато фур у подвірї відповідача, які, на його думку, завдають шкоду іншим мешканцям.

Допитаний в судовому засіданні 29.04.2015 року в якості свідка ОСОБА_16., пояснив суду, що інколи приїжджає на вулицю Щербакова у місті Харкові, де живе його друг, спостерігав у дворі відповідача ремонт машин із супроводжуючим шумом та запахом, на питання представника відповідача відповів, що до водіїв особисто не підходив, не запитував до кого саме вони приїхали здійснювати ремонт.

Допитаний в судовому засіданні 29.04.2015 року в якості свідка ОСОБА_15, пояснив суду, що є сусідом відповідача, мешкає у будинку № 101 по вулиці Щербакова у місті Харкові, зазначав, що в 2015 році вантажних фур у відповідача не спостерігав, іноді бачив, як відповідач допомагав робочим здійснювати ремонт

Допитана в судовому засіданні 29.04.2015 року в якості свідка ОСОБА_20, яка доводиться дружиною позивачу ОСОБА_1, пояснила, що внаслідок діяльності ОСОБА_5 в подвірї завжди знаходиться багато машин, які перешкоджають руху, йде вібрація, шум, проте у 2015 році ці роботи ведуться неактивно.

За клопотанням відповідача та його представників в судових засіданнях були допитані свідки ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, які надали пояснення аналогічні обставинам, викладених у запереченнях відповідача на позов.

Допитана в судовому засіданні 11.06.2015 року в якості свідка ОСОБА_21 зазначила, що є співвласником будинку, відповідач доводиться їй батьком, і він не проводить ремонт фур на ділянці, 1/4 частина ділянки належить їм, зараз проживає на дачі, бо проводиться ремонт, цілодобово якісь роботи не ведуться. Не може сказати чи займався її батько ремонтом авто, відомо, що продає деякі автозапчастини.

Допитана в судовому засіданні 11.06.2015 року в якості свідка ОСОБА_22 пояснила, що мешкає по пр. Фрунзе, буд. 121, м. Харків, не може сказати, чи є шум, інші фактори, які впливають на здоровя інших людей, вулиця Щербакова знаходиться у гарному стані.

Допитаний в судовому засіданні 11.06.2015 року в якості свідка ОСОБА_24 пояснив, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, претензій до відповідача не має, відповідач проклав невелику ділянку дороги, діти вільно катаються на велосипедах, роликах по дорозі, відповідач ремонтних робіт не здійснює.

Допитана в судовому засіданні 11.06.2015 року в якості свідка ОСОБА_25 пояснила, що шкідливі фактори для здоровя по вулиці відсутні, у відповідача є великий гараж, але не може сказати чи здійснюється там ремонт машин.

Допитаний в судовому засіданні 11.06.2015 року в якості свідка ОСОБА_26 пояснив, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, шуму, інших шкідливих факторів біля будинку не спостерігає, по вулиці проживає все життя, ремонту фур не спостерігав, інші машини були біля будинку, але не знає з якою метою.

Допитана в судовому засіданні 11.06.2015 року в якості свідка ОСОБА_27 пояснила, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 , претензій до відповідача не має, сторонніх звуків по вулиці не чула.

Допитаний в судовому засіданні 11.06.2015 року в якості свідка ОСОБА_28 пояснив, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, доводиться родичем відповідачу, відповідач не здійснює ніякої діяльності по ремонту автомобілів, оглядові ями є , але ремонт не проводиться як 3 роки.

Допитаний в судовому засіданні 11.06.2015 року в якості свідка ОСОБА_29 пояснив, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_6, претензій до відповідача не має, ніякої діяльності по ремонту машин відповідач не проводить.

Допитаний в судовому засіданні 11.06.2015 року в якості свідка ОСОБА_30 пояснив, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_7, проживає 42 роки по вулиці Щербакова, рік тому авто перестали приїжджати до відповідача, ніякого ремонту відповідач не здійснює.

Допитана в судовому засіданні 11.06.2015 року в якості свідка ОСОБА_31, пояснила що проживає ІНФОРМАЦІЯ_8, квартиру по вул. Щербакова придбала в 2001 р., ніяких претензій до діяльності відповідача не має.

Допитана в судовому засіданні 11.06.2015 року в якості свідка ОСОБА_32 пояснила, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_9, не має претензій до діяльності відповідача, шкоди діяльність відповідача не завдає.

Допитана в судовому засіданні 11.06.2015 року в якості свідка ОСОБА_33 пояснила, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_10, позивач ОСОБА_1 налякав її дитину інваліда дитинства, виражався нецензурною лайкою, відносно відповідача сказати нічого негативного не може.

Допитаний в судовому засіданні 11.06.2015 року в якості свідка ОСОБА_34 пояснив, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_11, відносно відповідача сказати нічого негативного не може.

Проте суд критично оцінює показання свідків, оскільки вони протирічать одні одному, а саме свідки допитані за клопотанням відповідача дають показання протилежні поясненням свідкам зі сторони позивача і навпаки, та повністю відображають позиції сторін по справі. І тому суд оцінює показання свідків в їх сукупності з іншими доказами, приймаючі до уваги ті, що узгоджуються з поясненнями сторін та наданими доказами по справі, а отже є правдивими та допустимими.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст.ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 57 цього Кодексу, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач зареєстрований приватним підприємцем.

Згідно свідоцтва платника єдиного податку серії Б № 391066 відповідач обрав спрощену систему оподаткування та вказав місцем провадження господарської діяльності м. Харків, вул. Щербакова будинок 98 (а.с. 71 т. 1).

Згідно вказаного свідоцтва на спрощеній системі оподаткування відповідач має право займатися наступними видами господарської діяльності: оптовою торгівлею деталями та приладдям для автотранспортних засобів (клас 45.31 відповідно до Класифікатору видів економічної діяльності) та технічним обслуговуванням та ремонтом автотранспортних засобів (клас 45.20 відповідно до Класифікатору видів економічної діяльності) (а.с. 71 т. 1).

Таким чином, відповідач задекларував свій намір на спрощеній системі оподаткування займатися технічним обслуговуванням та ремонтом автотранспортних засобів. (а.с. 71 т. 1)

Разом з тим свідоцтво платника єдиного податку не є дозвільним документом в розумінні Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» і не презумує будь-яку діяльність відповідача до законної, з огляду на що суд не може прийняти до уваги твердження відповідача, що він має усі необхідні дозвільні документи .

Висновки аналогічні наведеним містяться і у постанові Харківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Індустріальної ОДПІ м. Харкова, третя особа: ОСОБА_35 про скасування пункту у свідоцтві платника єдиного податку. Згідно даної постанови зміни до свідоцтва платника єдиного податку можуть вноситися тільки на підставі відповідної заяви платника єдиного податку (а.с. 180-183 т. 1).

Щодо доведеності факту здійснення діяльності ОСОБА_5 з ремонту та обслуговування вантажних автомобілів суд зазначає наступне.

Відповідачем ОСОБА_5 були долучені до матеріалів справи документи, що підтверджують наявність у нього найманих працівників, а також копії виписок по його особовому рахунку.

Дві з наданих відповідачем виписок містять дані щодо кредиту ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія» () за ТО (технічне обслуговування) перед ФОП ОСОБА_5, а саме виписка від 21.05.2013 року - 8000,00 грн. за технічне обслуговування п/прицепу за рахунком № 24/1 від 22.04.2013 року; виписка від 30.09.2013 року за технічне обслуговування а/м за рахунком № 72 від 16.09.2013 року (а.с. 223, 228 т. 1). Зазначене підтверджує зайняття відповідачем технічним обслуговуванням та ремонтом автотранспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Щербакова будинок 98.

Крім того, у матеріалах справи є заява ОСОБА_5 до заяви про мирне врегулювання спору, у якій він зазначив про обіцянку перевести свою діяльність з ремонту вантажного транспорту в інше місце, що підтверджує здійснення такої діяльності (а.с. 119 т. 1).

Отже даний факт визнаний відповідачем та не потребує додатково встановлення, у розумінні норм ЦПК України.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 11.03.2015 року (а.с. 23 т 2) встановлений факт здійснення ОСОБА_5 підприємницької діяльності з ремонту та технічного обслуговування легкових та вантажних автомобілів на спірній земельній ділянці. Доказом цього також окрім вищезазначеного рішення є постанова Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2015 року (а.с. 187-188 т.1).

В судових засіданнях були оглянуті фотокартки та відеозапис з камери, що зафіксували машини на подвірї відповідача, при цьому сторонами, в тому числі відповідачем не заперечувався той факт, що це його подвіря.

Також, з матеріалів справи вбачається, що такі дії відповідача пов'язані з ремонтом автомобілів не ґрунтуються на Законі, що підтверджується наступним.

Згідно п. 5.28. Наказу МОЗ № 173 від 19.06.96 р. «Про затвердження Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів» станції технічного обслуговування і ремонту автомобілів, автозаправочні станції (АЗС) слід розміщувати в промислових і комунально-складських зонах, на магістральних вулицях і дорогах за межами житлового району.

Також, Правилами охорони праці на автомобільному транспорті ДНАП 0.00-1.28-97, погодженого ОСОБА_36 транспорту України від 11.06.1996 №6/22-17-2907, затвердженого Наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 13.01.97 № 5 встановлені вимоги, які повинні бути дотримані при роботі СТО.

Відсутність у відповідача належних документів та погоджень підтверджує порушення ОСОБА_5 норм ДНАП 0.00-1.28-97, що є підставою для припинення його підприємницької діяльності з ремонту та технічного обслуговування автотранспортних засобів. Зміст норм ДНАП 0.00-1.28-97 доводить також про неможливість здійснення вказаної діяльності відповідачем у приватному житловому секторі.

Таким чином, робота СТО по вул. Щербакова у місті Харкові є незаконною та небезпечною для жителів прилеглої території, оскільки розташована у приватному житловому секторі, що є недопустимим, у розумінні закону. Крім того, вантажні автомобілі переважно працюють на газу, що визнається сторонами, а отже та їх ремонт та обслуговування без дотримання належних заходів безпеки чинить пряму загрозу життю мешканців прилеглої території позивачів.

Відповідно до ч.1 ст. 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров'я.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Конституції України, кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Реалізація права на безпечне життя і здоров'я довкілля деталізується в розділі 4 "Основ законодавства про охорону здоров'я" - "Забезпечення здорових і безпечних умов життя" ст.ст.25-34. Довкілля - це оточення, у якому функціонує об'єкт (повітря, вода, флора, фауна тощо) тобто це все те, що оточує людину. Праву кожної людини на безпечне життя та здоров'я довкілля кореспондує обов'язок всіх інших осіб утримуватись від негативного впливу на нього.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" встановлені певні поняття та терміни, визначення яких повинен дотримуватись кожний громадянин, в тому числі й відповідач.

Відповідно до п. 3. ч.2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі і припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ч.1 ст. 282 ЦК України, фізична особа має право вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок підприємницької або іншої діяльності, яка загрожує життю та здоров'ю.

Згідно з ч.2 ст. 293 ЦК України діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Діяльні фізичної та юридичної особи, яка завдає шкоди довкіллю, може бути припинена за рішенням суду. А ч.4 ст.293 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на належні, безпечні і здорові умови праці, проживання, навчання тощо.

Відповідно до ч.1 ст.1163 ЦК України, фізична особа, життю, здоров'ю або майну якої загрожує небезпека, а також юридична особа, майну якої загрожує небезпека, мають право вимагати її усунення від того, хто її створює.

Відповідно до ч.1 ст. 1164 ЦК України, у разі не усунення загрози життю, здоров'ю, майну фізичної особи заінтересована особа має право вимагати 1) вжиття невідкладних заходів щодо усунення загрози; 2) відшкодування завданої шкоди; 3) заборони діяльності, яка створює загрозу.

Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у постановах від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» та від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Проте, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження спричинення позивачам з вини відповідачів моральної шкоди, наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд не може приймати до уваги твердження позивачки ОСОБА_37, що, згідно позовної заяви, знаходиться у депресії від дій відповідача, в неї народилася дитина раніше строку, батько позивачки помер 21.10.2014 року внаслідок підвищення рівня шуму від сердцевого нападу у віці 74 році, оскільки жодне із наведених тверджень не підтверджується доказами щодо настання цих подій саме з вини відповідача.

Так само це стосується і доводів позивача ОСОБА_1

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене в задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн. слід також відмовити через недоведеність вимог позивачів.

Відповідно до п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Оскільки немайнові вимоги позивачів були задоволені частково на підставі ст. 88 ЦПК України, п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Крім того, згідно до п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди. Оскільки, уточнивши позовні вимоги 26.11.2014 року позивачі не сплатили судовий збір щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, а зазначені вимоги судом залишені без задоволення, з позивачів підлягає стягненню судовий збір на користь Державного бюджету України.

Щодо квитанції представника відповідача відносно понесення відповідачем витрат на надання правової допомоги у розмірі 5000,00 грн. та вимоги про стягнення цієї суми лише з одного позивача ОСОБА_1, суд зазначає, що така вимога не ґрунтується не Законі, оскільки суду не наданий розрахунок, підтверджений достатніми та допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 3, 4, 5, 6, 9, 10, 14, 15, 30, 38, 40, 42, 44, 60, 61, 77, 80, 107, 110, 118-120, 158, 169 п. 2 , 208, 209, 220, 294, 295 ЦПК України, ст.ст. 49, 50 Конституції України, ст. 1 ЗУ "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", ст.ст. 16, 282, 293, 1163, 1164, 1167 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», п. 13, 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_12 до ОСОБА_5, треті особи: Харківська міська рада, Служба у справах дітей Орджонікідзевського району управління служб у справах дітей Харківської міської ради про припинення діяльності, яка порушує право особи та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_5 припинити діяльність з ремонту та технічного обслуговування автотранспортних засобів на території домоволодіння № 98, кв. 1 та промислової будівлі, розташованої на земельній ділянці домоволодіння № 100 по вул. Щербакова у місті Харкові.

Заборонити ОСОБА_5 здійснювати підприємницьку діяльність з ремонту та технічного обслуговування автотранспортних засобів на території домоволодіння № 98, кв. 1 та промислової будівлі, розташованої на земельній ділянці домоволодіння № 100 по вул. Щербакова у місті Харкові.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5, код НОМЕР_1, судовий збір на користь ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_12 у розмірі 121,80 грн..

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_10 несплачений судовий збір за позовними вимогами про стягнення моральної шкоди на користь держави у сумі 243,60 коп., одержувач: код: 37999701, УДК в Орджонікідзевському районі м. Харкова, Банк: ГУДКУ у Харківській області, МФО 851011, р/р 0009, КБКД: 22030001, у дольовому співвідношенні - по 121,80 грн. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Маслов М.І.