Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/4689/15 Головуючий у 1-й інстанції: Махіборода Н.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Кочеткової І.В.,

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Форум» про стягнення щорічної винагороди за вислугу років та зобов'язання вручити відзнаку корпоративної етики та «подяку» за вислугу років, а також стягнення суми морального відшкодування,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» (далі - Банк) на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що з 19.02.2007р. працював в Банку на різних посадах, має безперервний стаж понад п'ять років. Відповідно до «Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років», затвердженого рішенням правління Банку від 23 січня 2007 року №3, Банк за п'ятирічний стаж роботи зобов'язаний виплатити йому винагороду у розмірі посадового окладу, оголосити подяку і нагородити відзнакою відданості Банку. Посилаючись на те, що Банк не призначив йому винагороду за вислугу років і не застосував інші види заохочення, просив на підставі ст.ст.115,116,233 КЗпП України, ст.ст.1,2,21 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.5,6 Закону України «Про колективні договори і угоди», просить суд зобов'язати відповідача здійснити виплату щорічної винагороди за вислугу років в сумі середньомісячного окладу - 11 000 грн., оголосити йому подяку, вручивши грамоту та відзнаку корпоративної етики, а також відшкодувати 500 грн. моральної шкоди за порушення його трудових прав.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_2 винагороду за вислугу років в сумі 11000 грн. та суму морального відшкодування 500 грн., а всього 11500 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про відмову у позові ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В засідання апеляційного суду позивач не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Повістка про виклик до суду вручена завчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення ОСОБА_2 11 липня 2015 року повістки про виклик у судове засідання (а.с.245). Колегія суддів на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України визнала причини неявки позивача в засідання суду неповажними і такими, що не перешкоджають розгляду справи по суті.

Клопотання позивача про відкладення розгляду справи колегією не розглядалося, оскільки надійшло до суду 31 липня 2015 року за вх.№25200 після закінчення судового засідання, яке відбулося 30 липня 2015 року.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення в частині задоволених позовних вимог скасуванню з ухваленням нового про відмову у позові у зв'язку з наступними обставинами.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має безперервний трудовий стаж в Банку понад п'ять років, а тому відповідно до Положення «Про заохочення та винагороду працівників» Банк зобов'язаний виплатити йому посадовий оклад і відшкодувати моральну шкоду. Моральна шкода, на думку суду, полягає в тому, що через порушення трудових прав, невиконання судового рішення про поновлення на роботі, працівник вимушений звертатися до суду.

Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому з ними не можна погодитися.

Частиною 2 ст. 97 КЗпП України, ч.1 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

У п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено , що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.

Відповідно до ч.1 ст. 143 КЗпП України до працівників підприємств, установ, організацій можуть застосовуватись будь-які заохочення, що містяться в затверджених трудовими колективами правилах внутрішнього трудового розпорядку.

Види заохочень можуть установлюватись і в колективному договорі, іншому локальному нормативному акті.

Згідно ст. 10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Статтею 13 КЗпП України, ст. 7 Закону України «Про колективні договори і угоди» передбачено, що у колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема, і нормування та оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); встановлення гарантій, компенсацій, пільг, та при цьому, за ч.3 ст. 13 КЗпП, ч. 3 ст. 7 вказаного Закону колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги.

Встановлено, що ОСОБА_2 з 19.02.2007 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, обіймав посади начальника відділу оцінки ризиків, начальника відділу проблемних активів, начальника відділу реструктуризації проблемних активів, головного спеціаліста відділу реструктуризації управління моніторингу та реструктуризації, звідки був звільнений 20.11.2013 року за п.6 ст.36 КЗпП України (а.с.26-29).

Рішенням суду від 10 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили 25 листопада 2014 року, ОСОБА_2 поновлено на роботі і стягнуто з Банка на його користь 110 898, 90 грн. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, а також 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. (а.с.43-48, 76-78).

Колективним договором, укладеним між Правлінням і трудовим колективом Банку на 2006-2009 рік, схваленим зборами представників трудового колективу Банку 29 вересня 2006 року та 24 жовтня 2006 року, з наступними змінами, схваленими зборами представників трудового колективу банку 27 червня 2012 року, зареєстрованими Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією 04 липня 2012 року за № 2465, передбачені додаткові, покращені порівняно з чинним законодавством, умови оплати праці, соціального забезпечення працівників, гарантії та пільги працівників Банку (а.с.8-25).

Пунктом 4.1 колективного договору ( в редакції від 4 липня 2012 року) передбачено здійснення Банком заохочувальних виплат, які регламентуються окремими внутрішніми документами Банку.

Для окремих категорій працівників Банку правління може застосувати окремі види матеріального стимулювання (системи преміювання), затверджені внутрішніми нормативними документами (п.4.2 колективного договору - а.с. 13, 23).

Підставою для призначення разових премій та доплат є: оголошення працівнику подяки, виконання працівником додаткового обсягу роботи, не передбаченого його посадовою інструкцією, або залучення працівника Банку до виконання цільових завдань, у зв'язку із святкуванням державних та професійних свят, інші разові премії та доплати, якщо вони передбачені чинними внутрішніми документами Банку щодо разових премій та доплат (п.4.3, 6.3 - а.с.13,23).

Крім пільг і компенсацій, передбачених чинним законодавством, Банк встановлює наступні додаткові заохочення, соціальні, компенсаційні та інші виплати для працівників Банку, до яких відносяться, в тому числі, винагорода за вислугу років, яка передбачена чинними внутрішніми документами Банку щодо заохочення працівників (п.4.5 договору - а.с. 23).

Порядок здійснення виплат визначається у внутрішніх нормативних документах Банку щодо здійснення таких виплат. Матеріальна допомога, одноразові виплати та винагороди, премії, заохочення, соціальні компенсації та інші виплати і пільги виплачуються працівникові Банком за умови наявності фінансової можливості Банку. Всі виплати, в тому числі і пільгові, згідно з вимогами законодавства України здійснюються на підставі письмових звернень працівників з поданням відповідних підтверджуючих документів (п.п.4.9, 4.10 колективного договору - а.с.24)

«Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років в АКБ «Форум»», затвердженим рішенням Правління Банку від 23 січня 2007 року (протокол №3) і погодженим спостережною радою Банку 26 січня 2007 року (протоколом №3/2007) визначені види заохочення та винагород працівників банку за вислугу років: щорічна винагорода за вислугу років, яка є видом матеріального заохочення, що пов'язана з тривалістю трудових відносин працівника з банком; оголошення подяки - моральне заохочення, що базується на корпоративних цінностях працівника, а також суспільному визнанні та визнанні керівництва банку високої оцінки й заслуг працівника; відзнака корпоративної відданості банку, яка є елементом нематеріального стимулювання працівників банку, що має на меті мотивацію до довгострокової високоефективної праці та відданості загальнокорпоративним цінностям банку (п.2.1 Положення - а.с.5).

Згідно п.3.1 Положення, винагорода та нематеріальне заохочення за вислугу років приурочується до дня заснування Банку та призначається на підставі рішення Правління банку одноразово при досягненні працівником відповідного стажу роботи.

Пунктом 3.2 Положення визначено, що винагорода та нематеріальне заохочення за вислугу років призначається всім працівникам, які працюють Банку в залежності від безперервного стажу роботи в банку, які входять до спискового складу головного банку та філій банку станом на 31 грудня календарного року, що минув.

Відповідно до п.3.3 цього Положення, за безперервний стаж роботи від 5 до 10 років виплачується винагорода в розмірі 1-го посадового окладу, оголошується подяка ветерану, застосовується нагородження корпоративною відзнакою відданості банку.

Отже, прийняте у відповідності до умов колективного договору Положення про заохочення пов'язувало право позивача на набуття винагороди в розмірі 1-го окладу, оголошення подяки, нагородження відзнакою корпоративної відданості, зі спливом п'ятирічного безперервного стажу роботи в банку, який у позивача сплив 16 лютого 2012 року.

Відповідно до п.5.1 Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років в АКБ «Форум» до цього Положення можуть вноситися зміни та доповнення на підставі рішення Правління банку.

Рішенням правління ПАТ «Банк Форум» від 25 травня 2010 року (протокол №27) призупинено дію Положення про матеріальне стимулювання працівників ПАТ «Банк Форум», затвердженого рішенням Правління ПАТ «Банк Форум» від 26 лютого 2005 року протокол №8 (зі змінами) та Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років ПАТ «Банк Форум», затвердженого рішенням Правління від 26 січня 2007 року, протокол №3/2007 ( пункт 3.7 протоколу - а.с. 143 зворот).

Аналіз фактичних обставин свідчить про те, що на час набуття позивачем права на заохочення за безперервний п'ятирічний трудовий стаж (лютий 2012 року) дія Положення про заохочення та винагороду працівників була призупинена вищевказаним рішенням правління Банку від 25 травня 2010 року, а тому висновки суду першої інстанції про порушення відповідачем права ОСОБА_2 на винагороду за вислугу років не відповідають фактичним обставинам справи і вимогам діючого законодавства.

Доводи позивача про те, що рішення Правління від 25 травня 2010 року про зупинення дії Положення є нікчемним у зв'язку з тим, що не погоджено Спостережною радою банку, являються безпідставними.

Повноваження Правління і Спостережної ради визначені Статутом ПАТ «Банк Форум» зі змінами, зареєстрованими 19 квітня 2010 року, (пункти 9.3 та 9.4), Положенням про Спостережну раду ПАТ «Банк Форум», Положенням про Правління ПАТ Банк Форум» (а.с.112-141).

Відповідно до п.9.4.1. Статуту виконавчим органом банку є Правління. Правління здійснює керівництво поточною діяльністю банку. Роботою Правління керує голова правління, який призначається Спостережною радою на строк, що визначається Спостережною радою.

До компетенції Правління належить вирішення всіх питань, пов'язаних з керівництвом поточною діяльністю банку, крім питань, що належать до виключної компетенції Загальних зборів та Спостережної ради відповідно до закону та Статуту. В межах, передбачених законодавством та Статутом Правління затверджує систему заохочення працівників банку; затверджує штатний розклад банку в розрізі кількості штатних одиниць і фонду основної та додаткової оплати праці (абзац 1 п.9.4.4. Статуту, п.2.7. Положення про Правління ПАТ «Банк Форум»).

Обмеження щодо прийняття рішень без відповідного рішення Спостережної ради визначені у п.2.8 Положення про Правління ПАТ «Банк Форум» та стосуються здійснення придбання активів, акцій, часток у статутному капіталі інших фінансових установ, а також вчинення значних правочинів, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом становить від 10 до 25% вартості активів банку.

У п.9.3 Статуту визначено, що спостережна рада є органом управління банку, що здійснює захист прав акціонерів банку, і в межах компетенції, визначеної законодавством та Статутом, контролює та регулює діяльність Правління.

Виключна компетенція Спостережної ради визначена в абз.2 п.9.3.3. та п.2.4, до якої віднесено, окрім іншого, затвердження в межах своєї компетенції положення про Правління банку та інших положень, якими регулюються питання, пов'язані з діяльністю банку, крім питання керівництва поточною діяльністю банку.

Відповідно до п.9.3.6. Статуту Спостережна рада не має права втручатись в оперативну діяльність Правління, крім випадків, коли діяльність банку є збитковою та коли Правління банку чи окремі його посадові особи перевищують свої статутні повноваження, а також при суттєвих порушенням Правлінням чи окремими його членами прав та законних інтересів акціонерів банку, а також інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно п.8.1 Положення про Правління, рішення Правління оформляються протоколом засідання Правління. Так само, протоколом оформлюються і рішення Спостережної ради, що передбачено у п.8 Положення про Спостережну раду.

Зважаючи на викладене, затвердження Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років, внесення до нього змін, зупинення його дії віднесено до компетенції Правління банку. Погодження такого внутрішнього документу Спостережною радою не віднесено до її виключної компетенції. Відтак, Правління банку прийняло рішення 25 травня 2010 року про зупинення Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років в межах своєї компетенції.

Заохочення Банком деяких працівників за вислугу років не впливає на правильність наведених висновків суду, оскільки не спростовує факту відсутності підстав для застосування до позивачки вимог вказаного Положення, дія якого була зупинена на час досягнення позивачем п'ятирічного безперервного трудового стажу у даному банку.

Посилання позивача в обґрунтування своїх вимог на невідповідність оформлення рішення та протоколу (його витягу) нормам ДСТУ 2732:2004 не заслуговують на увагу, оскільки наведена невідповідність не тягне безумовну недійсність рішення Правління та такі доводи не спростовують викладених висновків суду.

Ухвалюючи рішення про стягнення з Банку 500 грн. на відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції як на підставу відшкодування посилався на невиконання відповідачем судового рішення про поновлення на роботі.

Право вибору способу захисту, передбаченого законом, належить особі, яка звернулася за захистом свого права (ст. ст. 3, 4, 11 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 31 ЦПК України позивачеві належить й право визначення предмета і підстав позову.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається із позовної заяви, звертаючись до суду з вимогами про відшкодування моральної шкоди у цій справі, ОСОБА_2 підстави її стягнення і розмір взагалі не обґрунтовував, доказів на підтвердження такої шкоди суду не надавав.

Суд першої інстанції на порушення вимог ст.ст.3,4,11 ЦПК України на власний розсуд визначив підстави відшкодування моральної шкоди.

Звернення працівника до суду за захистом порушеного права, судовий розгляд трудового спору за змістом ст. 237-1 КЗпП не є підставою для морального відшкодування.

В частині відмови у задоволенні позову судове рішення позивачем не оскаржувалося і відповідно до ст.303 ЦПК України апеляційним судом не переглядалося.

За змістом ч.ч.1,2,5 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги Банком «Форум» не сплачено судовий збір. Зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції задоволена апеляційна скарга Банку, рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасоване з ухваленням нового про відмову у позові, позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати у цій справі підлягають віднесенню на рахунок держави.

Керуючись ст. ст.307,309,313,317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2015 року по цій справі в частині задоволених позовних вимог і розподілу судових витрат скасувати і ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_2 відмовити у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: