Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Є.у. № 337/1682/13-ц
№ провадження
22-ц/778/2705/15 Головуючий у 1 інстанції: Кучерук І.Г.
Суддя-доповідач: Денисенко Т.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2015 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжліфтсервіс-2» про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення у зв'язку з нововивченими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

В заяві зазначено, що 29 жовтня 2013 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя по справі №337/1682/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя ухвалив рішення, в якому суд, посилаючись на п.1.5 договору оренди квартири від 01.01.2004 року, який нібито був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, виключив із складу спільно нажитого майна подружжя наступне майно: телевізор RAINFORD вартістю 1500 грн., музичний центр JVC вартістю 1500 грн., комп'ютер (системний блок) вартістю 3000 грн.. комп'ютерний стіл вартістю 1000 грн., підставка для телевізора вартістю 400 грн., стінка меблева вартістю 1500 грн.. штори для кімнати вартістю 600 грн., два дивани вартістю по 2500 грн., кожен, холодильник ARDO вартістю 1500 грн., газова плита Indesit вартістю 1200 грн.. кухонний меблевий гарнітур вартістю 3000 грн.. стіл кухонний вартістю 400 грн.. всього на суму 20600 грн. 26 грудня 2014 року він отримав рішення Апеляційного суду Запорізької області від 18 грудня 2014 року, в якому суд визнав договір оренди квартири від 01 січня 2004 року нікчемним. Вважає, що ця обставина є істотною та не була відома під час розгляду справи про поділ майна подружжя. Також Хортицький районний суд м. Запоріжжя по справі №337/1682/13-Ц, знову, посилаючись на договір оренди від 01 січня 2004 року, в якому указано, що квартира передавалась з ремонтом, не прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по факту виконання ним ремонту в квартирі за адресою АДРЕСА_1 за кошти, отриманні від ТОВ «Запоріжліфтсервіс-2» за договором позики від 25 липня 2005 року. Таким чином кошти отриманні від ТОВ «Запоріжліфтсервіс-2» за договором позики від 25 липня 2005 року були витраченні в інтересах сім'ї.

Посилаючись на ці обставини, просив скасувати рішення від 29 жовтня 2013 року в частині виключення із складу спільно нажитого майна подружжя, майно згідно п.1.5 договору оренди квартири від 01 січня 2004 року на загальну суму 20600 грн.; скасувати рішення від 29 жовтня 2013 року в частині відмови поділу боргу перед ТОВ «Запоріжліфтсервіс-2» за договором позики від 25 липня 2005 року. Ухвалити нове рішення в якому: здійснити розподіл майна, а саме: телевізор RAINFORD вартістю 1500 гри., музичний центр JVC вартістю 1500 грн., комп'ютер(системний блок вартістю 3000 грн.. комп'ютерний стіл вартістю 1000 грн.. підставка для телевізора вартістю 400 грн.. стінка меблева вартістю 1500 грн., штори для кімнати вартістю 600 грн., два дивани вартістю по 2500 грн., кожен, холодильник ARDO вартістю 1500 гри., газова плита Indesit вартістю 1200 грн.. кухонний меблевий гарнітур вартістю 3000 грн.. стіл кухонний вартістю 400 грн.. всього на суму 20600.00 грн. Поділити між ним та ОСОБА_3 борг перед ТОВ «Запоріжліфтсервіс-2» за договором позики від 25 липня 2005 року. загальна сума якого становить 55516.26 гривень.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_2, заперечення відповідача ОСОБА_3 та представника третьої особи ОСОБА_7, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1)істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2)встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3)скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4)встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Як установлено судом, рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2013 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2013 року, здійснений розподіл спільного майна, придбаного ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в шлюбі. Крім того, відмовлено у задоволенні вимоги ОСОБА_2 про переведення боргу у сумі 27 423,87 грн. на ОСОБА_3, так як діючим законодавством не передбачено перевод боргу за договором позики.

Із судового рішення вбачається, що судом не включено до складу спільного майна телевізор RAINFORD, музичний центр JVC, комп'ютер (системний блок), комп'ютерний стіл, підставку для телевізора, стінку меблеву, штори для кімнати, два дивани, холодильник ARDO, газову плиту Indesit, кухонний меблевий гарнітур, стіл кухонний, оскільки сторони користувалися цим майном, яке належало власнику квартири та зазначено у договору оренди.

Залишаючи зазначене рішення суду першої інстанції без змін, апеляційний суд в ухвалі від 23 грудня 2013 року зазначив, що суд правильно виключив зазначене майно із складу спільного майна подружжя, оскільки сторони пояснили суду, що вони користувалися майном власника квартири, в якій вони проживали, і позивачем не надано суду ніяких доказів того, що це майно було придбано сторонами у період шлюбу.

Згідно з рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 18 грудня 2014 року договір оренди квартири АДРЕСА_1, укладений 01 січня 2004 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є нікчемним, тому він не створює прав та обов'язків для сторін.

Проте, встановлення нікчемності договору оренди квартири АДРЕСА_1, укладеного 01 січня 2004 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, не створює прав та обов'язків для сторін договору щодо оренди житла, а не майна, яке було передане за актом-прийому передачі від 01 січня 2001 року.

Тобто, рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 18 грудня 2014 року не спростовані факти, покладені в основу рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2013 року щодо спірного майна.

Суд першої інстанції дослідивши заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення у зв'язку з нововивченими обставинами, керуючись ст. 361 ЦК України та врахувавши роз'яснення, викладені у п. п. 3, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 "Про застосування цивільного законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленними обставинами", дійшов до обґрунтованого висновку, що обставини на які посилається заявник не є нововиявленими, тому відсутні підстави для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не дав оцінки поясненням свідків щодо придбання в шлюбі зазначеного майна, а також про недоведеність відповідачкою того, що гроші, отримані по договору позики були витрачені на ремонт будинку по АДРЕСА_2, не є свідченням про наявність підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами та не спростовують висновків суду про відсутність нововиявлених обставин.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали, постановленої з дотриманням норм закону, тому відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: