ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5216/15-ц
провадження № 2/753/3564/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді Набудович І.О.

при секретарі Івашків Р.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що 04 серпня 2005 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. З травня 2008 року шлюбні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечить інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим.

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу просив задовольнити на підставах, зазначених в позовній заяві. Не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, тому суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти вирішення справи таким чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з'явилася, свого представника не направила, про час і місце судового розгляду була оповіщена у встановленому порядку, доказів поважності причин неявки не надала та в силу того, що судовий розгляд здійснюється упродовж розумного строку, суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2005 року, про що Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї зроблено актовий запис № 968 (а.с.8). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають.

Позивач зазначає, що між подружжям з травня 2008 року виникали непорозуміння та спільне життя в них не склалось у зв'язку з різними поглядами на життя. Вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки.

Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України і на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 04 серпня 2005 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 968 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: І.О. Набудович