Справа № 750/7162/15-ц
Провадження № 6/750/200/15
У Х В А Л А

03 серпня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Супруна О.П.

при секретарі Носенко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заявуголовного державного виконавця Деснянського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_1 про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

21 липня 2015 року державний виконавець Літвін Л.В. звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати відмову стягувача ОСОБА_2 від примусового виконання рішення суду, на підставі якого Деснянським районним судом м. Чернігова 03.12.2003 видано виконавчий лист № 2-8040/03 про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 14.11.2003 і до досягнення дитиною повноліття.

Учасники судового процесу у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи оповіщені, просили заяву задовольнити, а справу слухати за їх відсутності, про що подала письмові заяви.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.12.2003 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено, стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_5 Олександровича, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 14.11.2003 і до досягнення дитиною повноліття.

23 червня 2015 року в процесі виконання рішення суду ОСОБА_2 подала до державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції заяву про визнання відмови від примусового виконання рішення .

Згідно приписів ст. 372 Цивільного процесуального кодексу України, мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

Суд вважає, що заява ОСОБА_2 відповідає вимогам чинного законодавства, не порушує права і свобод інших осіб, а тому в силу вимог ст.372 ЦПК України підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 209, 210, 292 - 294, 372 ЦПК України, суд

у х валив:

Заяву головного державного виконавця Деснянського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_1 про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.

Визнати відмову ОСОБА_2 від примусового виконання рішення суду, на підставі якого Деснянським районним судом м.Чернігова 01.12.2003 видано виконавчий лист № 2-8040/03 про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини сина ОСОБА_4, 11.04.2000 народження, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 14.11.2003 і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Супрун