АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1915/8021/2012Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.М.
Провадження № 22-ц/789/562/15 Доповідач - Бахметова В.Х.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бахметової В.Х.

суддів - Гірський Б. О., Ткач О. І.,

при секретарі - Парандюк Ю.Б.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 березня 2015 року та ухвалу цього ж суду від 18 грудня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 12 березня 2015 року позов ПАТ Банк Фінанси та Кредит задоволено частково:

стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків 732609917, на користь ПАТ Банк Фінанст та Кредит, , МФО 325923, р/р 7001, заборгованість за кредитним договором №12-310/29 від 29 лютого 2008 року в розмірі 453548 грн. 69 коп., а також понесені позивачем судові витрати у розмірі 1820 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви ПАТ Банк Фінанси та Кредит про перегляд рішення Тернопільського міськрайонного суду від від 27 квітня 2012 року, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам у справі, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що спір між сторонами вирішено з грубим порушенням норм процесуального права та в результаті невірної оцінки обставин справи, що є підставою для скасування рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12.03.2015 року та залишення без розгляду заяви ПАТ Банк Фінанси та Кредит про перегляд рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27.04.2012 року за нововиявленими обставинами.

Крім цього, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 18 грудня 2013 року, якою задоволено заяву ПАТ Банк Фінанси та Кредит про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27.04.2012 року, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на обставини викладені в ній.

Представник ПАТ Банк Фінанси та Кредит не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає що рішення та ухвала суду першої інстанції відповідають вимогам закону.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 10 січня 2011 року задоволено позов ПАТ Банк Фінанси та Кредит до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №12-310/29 від 29.02.2008 року в сумі 583 548,69 грн, 1700 грн. сплаченого судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 28 жовтня 2011 року задоволено позов ОСОБА_1 та визнано недійсними з моменту укладення кредитний договір про надання споживчого кредиту від 29 лютого 2008 року №12-310/29, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ Банк Фінанси та Кредит та договір іпотеки (а.с.180-182, т.1).

В січні 2012 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду від 10 січня 2011 року, за результатами розгляду якої рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 27 квітня 2012 року скасовано рішення суду від 10 січня 2011 року та відмовлено у задоволенні позову ПАТ Банк Фінанси та Кредит до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з підстав встановлення рішенням суду від 28.10.2011 року, що набрало законної сили, недійсності укладеного між сторонами кредитного договору (а.с.169, т.1).

1.08.2012 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасовано рішення Тернопільського міськрайонного суду від 28 жовтня 2011 року та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.9, т.2).

Згідно вимог ст. 364 ЦПК України рішення і ухвала суду касаційної інстанції набирають законної сили з моменту їх оголошення. З моменту оголошення рішення або ухвали судом касаційної інстанції скасовані рішення та ухвали суду першої або апеляційної інстанції втрачають законну силу.

Відповідно до ст. 204 ЦК України Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно кредитний договір №12-310/29 від 29.02.2008 року відновив свою правомірність.

Отже після 01.08.2012 року у Банку виникло право на перегляд рішення суду від 27 квітня 2012 року за нововиявленими обставинами у зв'язку із скасуванням рішення суду першої інстанції про визнання правочину недійсним.

При повторному розгляді позову ОСОБА_1 про визнання недійсним з моменту укладення кредитного договору та договору іпотеки 08 лютого 2013 року Тернопільським міськрайонним судом постановлено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_1 (а.с.12, т.2).

Однак, рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 11.04 2013 року скасовано рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08 лютого 2013 року та 07.08.2013 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасовано рішення апеляційного суду Тернопільської області від 11.04.2013 року та залишено в силі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08 лютого 2013 року (а.с.18, т.2).

В вересні 2013 року ПАТ Банк Фінанси та Кредит звернулося в суд із заявою про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27 квітня 2012 року, яким відмовлено Банку у стягненні заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наявність ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.08.2013 року, якою фактично підтверджено дійсність кредитного та іпотечного договорів.

З пояснень представника Банку у суді апеляційної інстанції вбачається, що право на звернення із заявою про перегляд рішення суду від 27 квітня 2012 року з підстав п.3 ч.2 ст. 361 ЦПК України вони пов'язують з кінцевим вирішенням позову ОСОБА_1 про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними, яке відбулось з постановленням Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвали від 07.08.2013 року про залишення в силі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08 лютого 2013 року, яким відмовлено у задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_1

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ Банк Фінанси та Кредит було відомо про існування ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1.08.2012 року.

Згідно п.3 ч.2 ст. 361 ЦПК України, підставаю перегляду рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, є: скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Згідно вимог ч.1 ст.362 ЦПК України заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та передбачену ст. 204 ЦК України презумпцію правомірності правочину, Банк у місячний строк з дня постановлення Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвали від 01.08.2012 року мав можливість звернутися із заявою про перегляд рішення суду від 27 квітня 2012 року у зв'язку із нововиявленими обставинами. Однак вказаним правом Банк не скористався.

Виходячи із наведеного, ПАТ Банк Фінанси та Кредит пропустив місячний строк звернення до суду із заявою про перегляд рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27 квітня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, який встановлений ст.362 ЦПК України, що в силу вимог чинного цивільно-процесуального законодавства є підставою для залишення його заяви без задоволення. Заяв про поновлення строку Банк не подавав. Вказані обставини дають підстави для скасування рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 березня 2015 року, постановленого за результатами розгляду вказаної заяви.

Крім цього, слід скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 18.12.2013 року, якою суд в порушення вимог розділу 5 глави 4 ЦПК України, скасував судове рішення від 27.04.2012 року та справу призначив до слухання. Після вказаного скасування позов Банку по суті суд розглянув лише 12.03.2015 року.

Керуючись ст. ст. 307, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 березня 2015 року та ухвалу цього ж суду від 18 грудня 2013 року.

Заяву Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3