Справа № 266/1543/15-ц
Провадженя№ 2/266/732/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

31 липня 2015 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г. при секретарі Сидоровій Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі продажу квартири та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору купівлі продажу квартири та визнання права власності.

В обґрунтування своїх вимоги посилався на те, що 27 грудня 2012 року між нею і ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу квартири № 6, що розташована в будинку № 95 по проспекту Луніна в м. Маріуполі. Договір купівлі-продажу квартири посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за № 3368. Згідно умов договору було погоджено, що загальна вартість квартири 117 000 грн. буде сплачена частинами. Першу частину в сумі 74600 грн. вона отримала від відповідача. Однак суму залишку 42400 грн. відповідач не сплатив, істотно порушивши умови договору, від добровільної сплати ухиляється, майна, за рахунок якого може бути забезпечено вимоги позивача, окрім квартири не має. Прохала суд розірвати договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1, визнати за нею право власності на вище вказану квартиру.

Позивач в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків:

Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2 договору купівлі продажу погоджено умови придбання квартири, а саме що відповідач ОСОБА_2 сплачує суму за квартиру 117000,00 грн. з розстроченням платежу: 74600, 00 грн. під час підписання договору, сплату залишку ціни квартири в сумі 42400,00 грн. відповідачка зобовязана здійснити до 18 січня 2013 року. Гроші в сумі 74600 грн. було позивачем отримано. (а. с. 5).

Відповідно до ст. 328 Цивільного Кодексу України (далі за текстом ЦК України), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає чи зобов'язується передати майно (товар) у власність іншій стороні (покупцю), а інша сторона приймає чи зобов'язується прийняти майно (товар) та сплатити за нього визначену грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін при істотному порушенні договору іншою стороною. Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідач не виконав покладені на нього зобовязання про сплату залишку в сумі 42400 грн., що змусило позивача в липні 2013 року звернутись із позовом до Приморського районного суду м. Маріуполя, рішенням якого від 13.09.2013 року на його користь було стягнуто суму заборгованості 42400 грн., 3% річних в сумі 627,28 грн., а також індекс інфляції в сумі 84,40 грн., загальною сумою 43112,08 грн., яке набрало законної сили 24.09.2013 року та звернуто до виконання (а. с. 6).

Добровільно рішення суду ОСОБА_2 не виконала, що змусило позивача 20.12.2013 року звернутись до Приморського відділу ВДВС Маріупольського міського управління юстиції з виконавчим листом №266/3174/13-ц, за яким було відкрито виконавче провадження. (а. с. 7).

Під час виконання рішення суду державний виконавець неодноразово викликав боржника ОСОБА_2, однак на виклики до ВДВС боржник не реагував. (а. с. 8, 9). Державним виконавцем було здійснено виходи до місця мешкання боржника за адресою: АДРЕСА_2, однак за вище вказано адресою двері ніхто не відкрив (а. с. 10, 11).

Також було направлено запити до 2-го ВРЕР м. Маріуполя, Пенсійного фонду України та Державної податкової служби, з відповідей яких вбачається, що рухомого майна, інформації щодо отримання пенсії та відомостей щодо податкового обліку ОСОБА_2 не знайдено (а. с. 12-15). За таких умов 05.08.2014 року Постановою державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_4 повернуто виконавчий документ стягувачу оскільки майно яке належить опису та арешту не виявлено, джерел доходів у ОСОБА_2 не має. (а. с. 16).

15 грудня 2014 року позивач повторно звернулась до ВДВС, в межах виконавчого провадження 15.12.2014 року направлено запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з метою встановлення відомостей про майно ОСОБА_2. Згідно до Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості щодо зареєстрованих речових прав ОСОБА_2 відсутні. (а. с. 17).

Згідно з п. 5 ст. 203 Цивільного Кодексу України угода має бути спрямована на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним

З вище викладених обставин вбачається, що до теперішнього часу відповідачем не виконано умов договору, що дає підстави суду вважати його укладеним без наміру створити правові наслідки та не має наміру виконати договір в повному обсязі.

На підставі вище викладеного, та керуючись ст.ст. 88, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, ст. ст. 203,328,526, 651, 655 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі продажу квартири та визнання права власності - задовольнити повністю.

Розірвати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 від 27 грудня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за № 3368.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3

Копію судового рішення направити відповідачу. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.