Справа № 530/569/15-ц
Номер провадження 2/530/319/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2015 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Должко С.Р., при секретарі Кравченко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зіньків справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Батьківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, треті особи Відділ Держземагенства у Зіньківському районі Полтавської області, реєстраційна служба Зіньківського РУЮ Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в Зіньківський районний суд Полтавської області з позовом до Батьківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, треті особи Відділ Держземагенства у Зіньківському районі Полтавської області, реєстраційна служба Зіньківського РУЮ Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні позивачі підтримали заявлені вимоги та просили визнати право власності на спадкове майно.

Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не з'явилися, але надали до суду заяву, в якій просили розгляд справи провести без їхньої участі.

Заслухавши позивачів, які підтримали позовні вимоги, зачитавши заяву відповідача, який просив задоволити позовні вимоги та дослідивши наявні матеріали справи, суд знаходить, що заявлені вимоги обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України: "кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності".

Відповідно до ст. 16 ЦК України, визнання права є одним із способів захисту порушеного майнового права.

Відповідно до ст. 114 ЦПК України: "Позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини", враховуючи місцезнаходження, позов пред'являється за правилами виключної підсудності до Зіньківського районного суду Полтавської області за місцем знаходження земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою... .

Як передбачено нормою ст. 2 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право". Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК). Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норми, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя". Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 10 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1218, ЦК України спадщина здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1, ч.5. ст. 1268 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину, яка незалежно від часу прийняття належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою... .

Згідно з положеннями ст. 1277 ЦК ( 435-15 ) у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ( 280/97-ВР ), основні терміни, використані в цьому Законі, мають таке значення: зокрема, територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр; районні та обласні ради - органи місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст. Згідно з ст.5 Закону система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення. Відповідно до ст.10 цього ж Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Пленуму Верховного Суду України у п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. Про судову практику у справах про спадкування роз'яснив, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено що, ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер чоловік та батько позивачів ОСОБА_4, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.14).

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,40 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Батьківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5, виданного 31 червня 2003 року Зіньківською райдержадміністрацією Зіньківського району Полтавської області, зареєстрованого в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 24 (а.с.16).

Згідно довідки Батьківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області на день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований і проживав АДРЕСА_1 разом з : дружиною - ОСОБА_1 та синами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.15).

На звернення позивачів до Зіньківської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину їм було видачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність відомостей про спадкову земельну ділянку у Державному земельному кадастрі (а.с.19).

Факт родинних відносин спадкодавця з позивачами підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 (а.с.11), свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 (а.с.12), свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 (а.с.13).

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно з ч. 9 ст. 79-1 Земельного Кодексу України 25.10.2001 року /в нині діючій редакції/ земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до ч. 10 цієї статті Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

П. 4 земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про Державний земельний кадастр" земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що позивачі бажають прийняти спадщину спадкодавця ОСОБА_4, а тому, як спадкоємці за законом, звернулися до суду з позовом про визнання права власності.

У відповідності до ст.. 213 ЦПК України, суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства ухвалюючи рішення на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні та керуючись ст. ст. 376, 392 ЦК України, ст. ст. 3, 10,15,30, 57-61, 80, 212-223 ЦПК , п.1 ч.1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Батьківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, треті особи Відділ Держземагенства у Зіньківському районі Полтавської області, реєстраційна служба Зіньківського РУЮ Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканкою с.Батьки, Зіньківського району, Полтавської області, право власності на 1/3 частину земельної частки (паю), загальною площею 3,40 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Батьківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, що належала ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 року на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5, виданого 31 червня 2003 року Зіньківською райдержадміністрацією Зіньківського району Полтавської області, зареєстрованого в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 24 в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканцем с.Батьки, Зіньківського району, Полтавської області, право власності на 1/3 частину земельної частки (паю), загальною площею 3,40 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Батьківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, що належала ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 року на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5, виданого 31 червня 2003 року Зіньківською райдержадміністрацією Зіньківського району Полтавської області, зареєстрованого в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 24 в порядку спадкування за законом. Павлівка, вул.Пі

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, мешканцем с.Батьки, Зіньківського району, Полтавської області, право власності на 1/3 частину земельної частки (паю), загальною площею 3,40 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Батьківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, що належала ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 року на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5, виданого 31 червня 2003 року Зіньківською райдержадміністрацією Зіньківського району Полтавської області, зареєстрованого в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 24 в порядку спадкування за законом.щенка, 82, Охтирського району.удового збору

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Зіньківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його оголошення.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області С.Р.Должко