Справа №442/4343/15-ц
Провадження №2/442/1509/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.,

з участю секретаря - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Грушевської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, покликаючись на те, що її матері - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 належало будинковолодіння АДРЕСА_1. Зазначає, спадщину після смерті матері вона прийняла, оскільки проживала на момент смерті матері в належному їй будинку, проживає в ньому і по сьогоднішній час. Вказує, що звернувшись в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на вказане будинковолодіння належним чином не оформлено право власності. Просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спірне спадкове майно.

Сторони в судове засідання не з'явились, подавши заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Позивач позов підтримує, а відповідач - не заперечує з приводу його задоволення.

А відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 (1983 рік) діяв Цивільний Кодекс УРСР (в редакції 1963 року), який слід застосовувати до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, була матір'ю для ОСОБА_1, яка являється її єдиною спадкоємицею першої черги за законом та яка на момент відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем.

Відповідно до довідки Грушівської сільської ради Дрогобицького району за №687 від 18.05.2015 року, згідно даних по господарських книг, що зберігаються в сільській раді, за ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, рахується жилий будинок на АДРЕСА_1, побудований у 1946 році. Позивач до дня смерті матері проживала в зазначеному будинку.

Крім цього, як вбачається зі змісту позову, нотаріус відмовляє позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на жилий будинок на АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР №45/5 від 31 жовтня 1975 року, п. 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 1/5 від 19 січня 1976 року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов'язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації.

З огляду на те, що покійна ОСОБА_3 при житті не отримала свідоцтва про право власності на будинковолодіння на АДРЕСА_1, належність спадкодавцю житлового будинку підтверджується записом в погосподарських книгах Грушівської сільської ради, позивачка звернулась в нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, однак у видачі такого їй було відмовлено, оскільки на вказаний будинок належним чином не оформлено право власності, а тому суд доходить висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 529, 530, 548, 549, 551 ЦК України (в редакції 1963 року), суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ "А-1", загальною площею 34,1 кв.м., житловою - 15,1 кв.м., з сараєм літ. "Б", навісом літ. "В", сараєм літ. "Г", огорожею літ. "1", що на АДРЕСА_1, по спадкуванню за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя