Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/4968/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Саломон О.Б.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Іванченка М.М.,

Болотова Є.В.

при секретарі - Осмолович В.С

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 20 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі зазначає, що судом не було взято до уваги те, що відповідачу на праві власності належить будинок АДРЕСА_1, на першому поверсі якого був побудований гараж, в гаражі відповідач не офіційно ремонтує автомобілі і заробляє гроші. Дійсно відповідач ніде офіційно не працює, але має дохід не тільки від ремонту автомобілів, а ще і від здачі в оренду кількох жилих кімнат у житловому будинку.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 січня 2005 року

Від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні.

На час розгляду справи відповідач не працював, постійного заробітку не мав, на утримання дитини матеріальної допомоги у достатньому обсязі не надавав.

20 січня 2015 року позивач звернулась до суду з даним позовом, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини сторін в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Відповідач позов визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини, однак у зв'язку з відсутністю офіційного працевлаштування та стабільного доходу, просив стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з положень ст. ст. 180, 184 СК України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а якщо платник аліментів не має регулярного доходу, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду, вважає, що вони відповідають матеріалам справи та вимогам СК України, розмір аліментів визначений судом з урахуванням матеріального стану відповідача.

Прохання відповідача, викладене а апеляційній скарзі, про зміну розміру аліментів та визначення їх у частці від його заробітної плати, не може бути задоволено, оскільки апеляційним судом відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіряється законність і обгрунтованість судового рішення в межах тих обставин та доказів, які були предметом розгляду суду першої інстанції, яким було вірно встановлено, що на час розгляду справи відповідач не мав постійного, регулярного доходу, що стало підставою для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, як це передбачено ст. 184 СК України.

У разі працевлаштування відповідача та отримання доходу щомісячно, позивач може звернутися до суду в порядку ст. 192 ч. 1 СК України, якою передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом при визначенні розміру аліментів не враховано, що відповідач має доходи від ремонту автомобілів та від здачі в оренду житла, не є підставою для зміни рішення суду, оскільки на підтвердження вказаних обставин позивачем докази не подавались.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: