Справа № 369/1564/14 Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/578/15 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 18 27.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.,
суддів:Верланова С.М., Воробйової Н.С.,
при секретарі:Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова група «Укрінвест» та ОСОБА_5 на рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 17 листопада 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова група «Укрінвест» до ОСОБА_5, фермерського господарства «Віта-Макс» про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова група «Укрінвест», фермерського господарства «Віта-Макс» про визнання договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ТОВ «Фінансова група «Укрінвест» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ФГ «Віта-Макс» про стягнення заборгованості, який обґрунтований тим, що між ТОВ «Фінансова група «Укрінвест» та ФГ «Віта-Макс» був укладений договір купівлі-продажу товару з відстрочкою платежу №24.

У якості забезпечення виконання умов даного договору між ТОВ «Фінансова група «Укрінвест» та ОСОБА_5 був укладений договір поруки.

Умови договору купівлі-продажу позивачем виконані та переданий товар на загальну суму 978 446 грн. У порушення умов договору ФГ «Віта-Макс» не оплатило товар на суму 566 605,88 грн. Наявність саме такого боргу підтверджено актом звірки взаємних розрахунків. У січні 2014 року відповідачем було повернуто товар на суму 109 670,25 грн. Таким чином основний борг становить 491 414,09 грн. Відповідно до умов договору також нарахована пеня за період з 28 жовтня 2013 року по 13 лютого 2014 року в розмірі 18 902,61 грн. та штраф в розмірі 283 302,94 грн.

Просив позивач стягнути з ОСОБА_5, як поручителя, заборгованість за договором в розмірі 793 619, 64 грн. та судовий збір в розмірі 3654 грн.

Вподальшому позивач уточнював та збільшував позовні вимоги, і остаточно просив стягнути солідарно з ФГ «Віта-Макс» та ОСОБА_5 заборгованість за договором в розмірі 1 032 758,09 грн., яка складається з заборгованості 53 424,16 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку становить 692 121,64 грн., штрафу згідно п.7.2 договору за весь період заборгованості 268 344,76 грн, пені за період з 28 жовтня 2013 року по 01 жовтня 2014 року в розмірі 72 291,69 грн. та вирішити питання щодо судових витрат.

В свою чергу, ОСОБА_5 звернувся до ТОВ «Фінансова група «Укрінвест», ФГ «Віта-Макс» з зустрічною позовною заявою про визнання договору поруки припиненим, обґрунтовував вимоги тим, що між ним та відповідачем укладено договір поруки, у якості забезпечення виконання договору №24 від 26 лютого 2013 року.

В договорі поруки не встановлені чітко строки дії даної поруки, тому порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від настання виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до умов договору купівлі-продажу в день підписання договору мав бути сплачений аванс в розмірі 30% від загальної вартості товару. Тому, на його думку, порука припинена після шести місяців з дня виникнення обов'язку оплати товару: з 26 лютого 2013 року. Разом з тим, позов до суду надійшов в лютому 2014 року.

Просив суд визнати договір поруки, укладений 26 лютого 2013 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Фінансова група «Укрінвест» припиненим.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 17 листопада 2014 року первісний позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ФГ «Віта-Макс» на користь ТОВ «Фінансова група «Укрінвест» заборгованість в розмірі 764 413,33 грн. Вирішено питання щодо судових витрат. У решті позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ТОВ «Фінансова група «Укрінвест», ФГ «Віта-Макс» про визнання договору поруки припиненим - відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова група «Укрінвест» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позовних вимог та прийняти нове рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ФГ «Віта-Макс» на користь ТОВ «Фінансова група «Укрінвест» заборгованість у повному розмірі 1 032 758 грн., посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволені зустрічних позовних вимог та прийняти нове рішення, яким визнати договір поруки укладений між ОСОБА_5 та ТОВ «Фінансова група «Укрінвест» 26 лютого 2013 року припиненим, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 26 лютого 2013 року між ТОВ «Фінансова група «Укрінвест» та ФГ «Віта-Макс» укладений договір купівлі-продажу товару з відстрочкою платежу №24.

П. 1.1, 1.2 договору передбачено, що продавець зобов'язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього грошові кошти. Під товаром слід розуміти: мінеральні добрива, мікроелементи, хімічні засоби захисту рослин, стимулятори росту, насіння т.ін. Асортимент, кількість, ціна одиниці товару та загальна вартість товару визначається в специфікаціях, які додаються до договору і є його невід'ємною частиною.

У п.2.2 договору встановлено, що загальна вартість товару, що є предметом поставки за цим договором, становить 967 160,80 грн.

Відповідно до п. 4.2 порядок оплати встановлений у терміни: 30% від загальної вартості товару по відповідній специфікації сплачується на умовах передоплати; остаточний розрахунок в розмірі 70% вартості товару, по відповідній специфікації сплачується до 28 жовтня 2013 року.

Відповідно до видаткових накладних №73 від 30 квітня 2013 року, №124 від 22 травня 2013 року, №152 від 18 червня 2013 року, №156 від 20 червня 2013 року, №174 від 02 липня 2013 року ФГ «Віта-Макс» отримала товару від ТОВ «Фінансова група «Укрінвест» на загальну суму 978 446 грн.

Відповідно до накладних повернення постачальнику товару №1 від 14 січня 2014 року та №2 від 14 січня 2014 року ФГ «Віта-Макс» повернула ТОВ «Фінансова група «Укрінвест» товар на загальну суму 109 670,25 грн.

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків за період з 01 січня 2013 року по 01 грудня 2013 року та за січень 2014 року між ФГ «Віта-Макс» та ТОВ «Фінансова група «Укрінвест», поданих до суду розрахунків, заборгованість становить 53 424,16 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 692 121,64 грн.

П. 7.5 договору передбачено, що у випадку прострочення по оплаті платежів за договором покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення за весь час прострочення. У разі перевищення строку прострочення відповідного платежу 30 календарних днів, з 31-го календарного дня прострочення покупцю додатково нараховується штраф в розмірі 20% від суми заборгованості, а з 61-го календарного дня прострочення - штраф в розмірі 50% від суми заборгованості.

У судовому засіданні відповідач просив суд зменшити розмір неустойки, посилаючись на скрутне матеріальне становище, поступове часткове погашення заборгованості, незначний проміжок часу виниклої заборгованості, визначення заборгованості саме в доларах США та зважаючи на інфляцію.

Крім того, судом першої інстанції було встанвлено, що 26 лютого 2013 року між ТОВ «Фінансова група «Укрінвест» та ОСОБА_5 укладений договір поруки.

У п. 1.1 договору поруки передбачено, що поручитель поручається перед кредитором за виконання обов'язку ФГ «Віта-Макс» за Договором №24 від 26 лютого 2013 року.

У п. 3.1 договору поруки встановлено, що відповідальність поручителя перед кредитором визначається сплатою суми в розмірі 967 160,80 грн., а саме виконання умов договору купівлі-продажу №24 від 26 лютого 2013 року, розділу 4 п.п.4.1, 4.2 та розділу 7 договору.

П. 4.1 договору поруки встановлюється солідарна відповідальність боржника та поручителя перед кредитором.

19 грудня 2013 року ТОВ «Фінансова група «Укрінвест» направило листи-вимоги щодо оплати товару за договором №24 від 26 лютого 2013 року на адресу ФГ «Віта-Макс» та ОСОБА_5, які останнім були отримані 25 грудня 2013 року.

Задовольняючи частково первістний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження прострочення виконання відповідачами своїх обов»язків та розміру наявної заборгованості відповідача ФГ «Віта-Макс» перед позивачем, і що відповідач ОСОБА_5, як солідарний боржник також повинен відповідати перед позивачем. При визначенні розмірі неустойки, штрафу суд першої інстанції зменшив її розмір до 72 291,69 грн., врахувавши положення ст. 551 ЦК України та визнавши істотними для цього обставинами скрутне матеріальне становище відповідачів, поступове часткове погашення заборгованості, незначний проміжок часу виниклої заборгованості, визначення заборгованості саме в доларах США та зважаючи на інфляцію.

Ухвалюючи своє рішення в частині зустрічного позову, суд першої інстанції, виходив з того, що оскільки строк виконання основного зобов'язання ФГ «Віта Макс» сторонами визначено 28 жовтня 2013 року, а вимоги до поручителя ОСОБА_5 позивач пред'явив у лютому 2014 року, шляхом звернення до суду з позовом, порука не припинила свою дію, що є в свою чергу підставою для відмови в задоволенні зустрічного позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положення ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи.

Відповідно до роз'яснень п. 27 постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року істотними обставинами в розумінні ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на вагу (відсутність негативних наслідків для позивача через просторочене виконання зобов'язань).

Отже, на думку колегії суддів, судом першої інстанції було правомірно визнано істотними обставинами по даній справі скрутне матеріальне становище відповідачів, поступове часткове погашення заборгованості, незначний проміжок часу виниклої заборгованості, визначення заборгованості саме в доларах США та зважаючи на інфляцію і зменшено розмір неустойки та штрафу.

Що ж стосується доводів апелянта ТОВ «Фінансова група «Укрінвест» в цій частині та надання суду копій догорорів оренди земельних ділянок на ім»я відповідачів (на підтвердження відсутності скрутного матеріального становища), то вони колегією суддів розцінюються критично, оскільки земельні ділянки перебувають в оренді і на праві власності відповідачам не належать, а таке поняття, як «майбутній врожай», який колись мають отримати відповідачі не може свідчти про їх належне матеріальне ствановище на даний час.

Стосовно вимог за зустрічним позовом слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договорм поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником.

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановлено в договорі поруки. Уразі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя.

Пунктом 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися, як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 4.2 договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу №24 від 26 лютого 2013 року сторонами погоджено порядок оплати: 30% від загальної вартості товару по відповідній специфікації сплачується на умовах передплати; остаточний розрахунок в розмірі 70% вартості товару по відповідній специфікації сплачується до 28 жовтня 2013 року.

Тобто, судом першої інстанції було вірно визначено, що строк виконання основного зобов'язання ФГ «Віта Макс» сторонами було визначено 28 жовтня 2013 року, а оскільки вимоги до поручителя ОСОБА_5 позивач пред'явив у лютому 2014 року, шляхом звернення до суду з позовом (тобто протягом шести місяців), порука не припинила свою дію. Крім того, 25 грудня 2013 року відповідачем ОСОБА_5, як особисто, так і як головою ФГ було також отримано листи-вимоги щодо необхідності проведення оплати товару.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційних скаргах.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова група «Укрінвест» відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 17 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з моменту набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: С.М. Верланов

Н.С. Воробйова