Справа № 728/54/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Лободи Н.В.

за участі секретаря - Кирути Л.І.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмачі цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмачконсервмолоко» в особі ліквідатора ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмачконсервмолоко» в особі ліквідатора ОСОБА_1, у відповідності до положень ч.6 ст.110 ЦПК України, звернулося до Бахмацького районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Вказаний позов мотивований тим, що вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24.12.2012 року відповідачі визнані винними у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366 КК України; згідно вказаного вироку суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3, будучи директором та головним бухгалтером ТОВ «Бахмачконсервмолоко», за попередньою змовою між собою, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, шляхом підроблення документів, незаконно одержали та в подальшому використали державні кошти в сумі 19680203.80 грн., тому позивач, з огляду на те, що остаточний розмір шкоди, завданий товариству відповідачами був визначений вироком Бахмацького районного суду від 24.12.2012 року, який ТОВ «Бахмачконсервмолоко» отримало 20.11.2014 року, просить поновити йому строк звернення до суду з даним позовом та, керуючись п.3 ч.1 ст.134 КЗпП України та ст.1190 ЦПК України, стягнути солідарно з відповідачів на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмачконсервмолоко» 19680203.80 грн. збитків, завданих ними товариству внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Представник позивача ліквідатор ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити з вищевикладених підстав та додатково пояснив, що згідно постанови державного виконавця від 11.10.2013 року, на підставі п.7 ч.1 ст.49, ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», було закінчено виконавче провадження щодо примусового повернення ТОВ «Бахмачконсервмолоко» до державного резерву згущеного молока, оскільки боржник перебуває в стані припинення; вважає, що злочинними діями відповідачів, що встановлено вироком суду, були завдані збитки, в тому числі і ті, які товариство повинно наразі відшкодовувати державному резерву, а тому вважає, що з відповідачів на користь товариства повинно бути стягнуто 19680203.80 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що збитки на суму 19680203.80 грн. дійсно були завдані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, але не товариству, як вказує представник позивача, а державним інтересам, оскільки вищевказані кошти, внаслідок його з ОСОБА_3 дій, надійшли на рахунок ТОВ «Бахмачконсервмолоко» і були використані товариством в процесі господарської діяльності. Також, зауважив, що ні він, ні ОСОБА_3 не були засуджені за розтрату майна, а тому вважає посилання представника позивача на те, що ТОВ «Бахмачконсервмолоко» має борг перед Держкомрезервом, оскільки не поставило належну кількість банок згущеного молока безпідставним; він звільнився з посади директора ТОВ «Бахмачконсервмолоко» в 2010 році за власним бажанням, не заперечує того, що на момент його звільнення згущене молоко не відповідало стандартам, але претензій Держкомрезерву до товариства щодо нестачі згущеного молока не було і будь-якого відношення до всіх розтрат чи нестач, які виникли після його звільнення він не має.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, надала суду письмові заяви, в яких вказала, що не завдавала шкоди товариству і вирок Бахмацького районного суду від 24.12.2012 року жодним чином не встановлює факт спричинення нею збитків позивачу; просить суд застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Бахмачконсервмолоко»; не заперечує проти розгляду справи без її участі.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи і було встановлено в судовому засіданні, вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24.12.2012 року, який залишений без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 01.08.2013 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було визнано винними у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366 КК України і обох засуджено до 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов»язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов»язків на строк 3 (три) роки.

Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2014 року було змінено вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24.12.2012 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 01.08.2013 року і дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перекваліфіковані з ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України на ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України; покарання, призначене засудженим за ч.2 ст.28, ч.2 ст.364-1 КК України знижено до штрафу в розмірі 900 (дев»ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 15 300 (п»ятнадцять тисяч триста) грн. з позбавленням права обіймати посади, пов»язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов»язків на 2 (два) роки та на підставі ст.70 КК України, остаточно призначено покарання кожному у виді обмеження волі на 2 (два) роки з позбавленням права обіймати посади, пов»язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов»язків на 3 (три) роки.

В решті вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24.12.2012 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 01.08.2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.05.2014 року було уточнено резолютивну частину ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2014 року, доповнено її вказівкою про звільнення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі ст.49 КК України від покарання, призначеного за ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України та виключено вказівку про застосування ст.70 КК України при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів і ухвалено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважати засудженими до штрафу в розмірі 900 (дев»тисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 15 300 (п»ятнадцять тисяч триста) грн. з позбавленням права обіймати посади, пов»язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов»язків на 2 (два) роки.

Вищевказаними судовими рішеннями було встановлено, що на рахунок ТОВ «Бахмачконсервмолоко», де ОСОБА_2, обіймав посаду керівника, а ОСОБА_3 тимчасово виконувала обов»язки головного бухгалтера, внаслідок умисних дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вчинених за попередньою змовою між собою, з метою одержання неправомірної вигоди, шляхом підроблення документів за нарядом «Держкомрезерву» надійшло 19680203.80 грн., внаслідок чого державним інтересам було завдано збитків на вищевказану суму. Незаконно отримані кошти в подальшому були використані товариством на закупівлю сировини для виробництва консервів, проведення розрахунків за надані послуги по раніше укладеним і поточним договорам.

Згідно постанови господарського суду Чернігівської області від 06.06.2012 року ТОВ «Бахмачконсервмолоко» було визнано банкрутом і ліквідатором призначено ОСОБА_1В; кредиторська заборгованість боржника на момент ухвалення вищевказаної постанови становила 11297985.06 грн.

Як вбачається з наказу господарського суду Чернігівської області від 14.09.2012 року, ТОВ «Бахмачконсервмолоко» повинно повернути до державного резерву «Молоко незбиране згущене з цукром» розфасовкою 1/380 банка № 7а, ДСТУ 4274:2003 державного резерву в кількості 1152073 банок вартістю 9861744.80 грн. та розфасовкою 1/400 банок, банка №7 ДСТУ 4274:2003 державного резерву в кількості 699280 банок вартістю 8419331.20 грн.

Згідно постанови від 11.10.2013 року було закінчено виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного наказу господарського суду Чернігівської області від 14.09.2012 року відповідно до положень п.7 ч.1 ст.49, ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження»

Згідно положень ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З урахуванням п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 14 відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

Представник позивача посилається на те, що внаслідок вчиненого відповідачами злочину ТОВ «Бахмачконсервмолоко» завдано матеріальну шкоду у розмірі 19680203.80 грн., яка визначена вироком Бахмацького районного суду від 24.12.2012 року, як збитки, завдані державним інтересам.

Частиною 3 ст.233 КЗпП України визначено, що для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

З даним позовом до суду позивач звернувся 12.01.2015 року, посилаючись на те, що остаточний розмір шкоди, завданий товариству неправомірними діями відповідачів був визначений вироком Бахмацького районного суду від 24.12.2012 року, який ТОВ «Бахмачконсервмолоко» отримало 20.11.2014 року,

Статтею 234 КЗпП України встановлено, що поновлення строків, установлених ст. 233 цього Кодексу можливо у разі їх пропуску з поважних причин.

Оскільки позивач звертається до суду з позовом про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, посилаючись на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24.12.2012 року, яким встановлена вина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366 КК України, копію якого представник позивача отримав 20.11.2014 року, то суд вважає за можливе поновити йому строк звернення до суду.

Посилання відповідача ОСОБА_3 у своїй заяві про застосування строків давності на те, що вказані строки уже були поновлені позивачу при його звернені до Бахмацького районного суду 26.11.2014 року з аналогічним позовом і не можуть бути поновлені вдруге, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки даний позов за заявою позивача був залишений без розгляду і питання про поновлення строків звернення до суду не розглядалось.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до абз.1 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України Законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (із наступними змінами) та абз. 1 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, у повному обсязі.

Згідно вимог ст.1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Таким чином, для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадку, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в обґрунтування підстав для задоволення позовних вимог посилався зокрема на ст.1190 ЦК України та ст. 134 КЗпП України, проте в судовому засіданні не доведено, що неправомірними діями відповідачів матеріальна шкода в розмірі 19680203.80 грн. була спричинена ТОВ «Бахмачконсервмолоко», оскільки, як було встановлено в ході судового розгляду та підтверджено матеріалами справи, вищевказані кошти були отримані ТОВ «Бахмачконсервмолоко» і використані товариством для власних потреб, внаслідок чого матеріальні збитки були спричинені державі, а не позивачу, а тому підстав для задоволення позову з мотивів викладених представником позивача, суд не вбачає.

Посилання представника позивача на те, що товариство, на підставі наказу господарського суду Чернігівської області від 14.09.2012 року, має борг перед держкомрезервом щодо повернення «Молока незбираного згущеного з цукром» розфасовкою 1/380 в кількості 1152073 банок, вартістю 9861744.80 грн. та розфасовкою 1/400 в кількості 699280 банок, вартістю 8419331.20 грн. суд не вважає підставою для задоволення позову, оскільки загальна сума боргу за даним наказом становить 18281076 грн.; вказана сума не відповідає ціні позову і таку розбіжність представник позивача в ході судового розгляду пояснити не зміг; окрім того, судом встановлено і не заперечувалось сторонами по справі, що виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Чернігівської області від 14.09.2012 року на даний час є закінченим згідно п.7 ч.1 ст.49, ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до постанови державного виконавця від 11.10.2013 року, а вказана сума - 18281076 грн. не є шкодою, завданою відповідачами ТОВ «Бахмачконсервмолоко», внаслідок вчинення ними злочинів, за які вони засуджені вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24.12.2012 року.

Оскільки позивач на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору, спір вирішений не на його користь, то у відповідності до положень ст.88 ЦПК України компенсацію цих судових витрат слід покласти на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88,209, 212, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 1166, 1190 ЦК України, ст.ст.134, 233 КЗпП України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Бахмачконсервмолоко» в особі ліквідатора ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмачконсервмолоко» в особі ліквідатора ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд Чернігівської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В. Лобода