Справа № 381/6011/14 Головуючий у І інстанції Ковалевська Л.М.
Провадження № 22-ц/780/2553/15 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 27.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.,
суддів:Верланова С.М., Приходька К.П.,
при секретарі:Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до відділу Фастівського МРУЮ, ОСОБА_5 про зміну та встановлення способу і порядку виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися із вказаною заявою, яку обґрунтовували тим, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2009 року задоволено позов та з ОСОБА_5, на їх користь, в солідарному порядку стягнуто матеріальну шкоду в розмірі - 93 522, 90 гривен.

Відповідно до постанов про відкриття виконавчого провадження від 06.05.2009 року (ВП 12626527, ВП № 12624230, ВП № 12626766) зазначене судове рішення знаходиться на примусовому виконанні у ВДВС Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області.

Для забезпечення виконання судового рішення накладено арешт на майно боржника ОСОБА_5 А саме, на 2/5 частин житлового будинку (кв. №1, кв. №2) з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 на підставі ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської обл. від 22.09.2006р. № 2-982/2006р., на земельну ділянку без кадастрового номера розміром 0,0120 га для обслуговування житлової будівлі по АДРЕСА_1 на підставі постанови від 17.09.2013р. ВДВС Фастівського МРУЮ, на земельну ділянку без кадастрового номера розміром 0,021 га для обслуговування житлової будівлі по АДРЕСА_1 на підставі постанови від 17.09.2013р. ВДВС Фастівського МРУЮ.

У ході проведення виконавчих дій Відділом ДВС з'ясувалося, що відповідно до ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження» без оформлення кадастрових номерів на зазначені вище арештовані земельні ділянки неможливо реалізувати ні частину житлової будівлі, ні земельні ділянки для її обслуговування шляхом продажу на прилюдних торгах, аукціонах.

Уточнивши вимоги, остаточно просили змінити та встановити інший спосіб і порядок виконання судового рішення шляхом передачі на користь заявників у володіння без визначення строку в рівних частках майно боржника ОСОБА_5 в рахунок погашення боргу, яке складається із 2/5 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 та земельних ділянок без кадастрових номерів для обслуговування частини житлового будинку розміром 0,0120 га згідно державного акту на право приватної власності на землю від 19.02.2001 року серії НОМЕР_1 та розміром 0,0210 згідно державного акту на землю від 20.01.1997 року серії АДРЕСА_1, а також зазначене нерухоме майно залишити під арештом.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2015 року заяву було задоволено.

ОСОБА_5 не погодилася з цією ухвалою, оскаржила її в апеляційному порядку та, посилаючись на порушення вимог матеріального і процесуального права, просить її скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви стягувача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для зміни способу виконання рішення, оскільки стягувачем доведено наявність обставин, що ускладнюють його виконання.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів погодиться не може з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно з ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Із системного аналізу ст. 373 ЦПК України вбачається, що для зміни способу виконання рішення мають реально виникнути чи існувати саме виняткові обставини, які сталися уже в ході виконання раніше ухваленого рішення, і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, в строки та у порядку, визначених у ньому.

Поняття зміни способу виконання рішення випливає зі ст. 16 ЦК, в якій йдеться про можливі способи захисту цивільних прав та інтересів.

Під зміною способу виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, який раніше встановлений. При цьому розглядаючи заяву про зміну способу виконання рішення, суд не вправі змінювати зміст рішення або його суть.

Звертаючись із заявою про зміну способу і порядку виконання ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 просили змінити спосіб виконання судового рішення з грошового на майновий, та ще й шляхом передачі в рахунок погашення боргу, на користь заявників у володіння без визначення строку в рівних частках майна боржника.

Запропонована зміна способу виконання рішень фактично змінює їх суть, що заборонено нормами процесуального права, а обраний судом першої інстанції спосіб - не ґрунтується на законі, оскільки лише власникові належать права володіння,користування та розпоряджання своїм майном (ст.317 ЦК України), а саме по-собі право володіння є речовим правом на чуже майно.(ст. 395 ЦК України).

Відповідно до ст.398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом і може бути припинене у будь-який момент шляхом витребування майна від володільця власником майна.(ст.399 ЦК України).

Отже, обраний судом спосіб виконання рішення суду, жодним чином не захищає порушене право заявників, оскільки боржник(власник майна) заперечує проти передачі свого майна у володіння інших осіб, що не позбавляє його права, одразу після списання боргу (відповідно до оцінки майна), витребувати назад своє майно.

За таких обставин висновок місцевого суду про наявність підстав для задоволення заяви стягувачів саме у такий спосіб, є помилковим, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам процесуального закону, тому з підстав передбачених п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України та підлягає скасуванню з передачою питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2015 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з моменту набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: С.М. Верланов

К.П. Приходько