Єдиний унікальний номер (справа №) 216/1336/15-ц
Номер провадження у суді 2-п/216/43/15
УХВАЛА

31 липня 2015 року місто ОСОБА_1 Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Мазурчака В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Буданцевої О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за заявою відповідача публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про перегляд заочного рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року у справі №216/1336/15-ц за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про захист прав споживача - стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшла заява відповідача публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про перегляд заочного рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року у справі №216/1336/15-ц за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про захист прав споживача - стягнення коштів.

Заява мотивована тим, що Національний банк України відповідно до ст.ст.55, 56 Закону України «Про національний банк України» та п.2 ч.1 ст.66 Закону України «Про банки і банківську діяльність» прийняв постанову НБУ «758 від 03.12.2014 року «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України», яка була чинною на момент звернення позивача до банку з вимогою про повернення вкладу (05 лютого 2015 року). Відповідно до п.п.5 п.6 цієї постанови уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу готівкових коштів у національній валюті через каси та банкомати в межах до 150000 гривень на добу на одного клієнта. Станом на поточну дату діє постанова НБУ №354 від 03.06.2015 року, якою встановлено аналогічні обмеження. У зв'язку з цим відсутня вина банку. Позивач у заяві від 05.02.2015 року не зазначив спосіб повернення вкладу.

В судове засідання 31 липня 2015 року сторони та/або їх представники не з'явились.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.198 ЦПК України одночасно з проведенням фіксування технічними засобами секретарем судового засідання ведеться журнал судового засідання. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснювався судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та без ведення журналу судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що повідомлені відповідачем доводи не є доказами, які можуть мати істотне значення для правильного вирішення справи, а отже, відсутні підстави для застосування ч.1 ст.232 ЦПК України.

Доводи відповідача щодо обмеження видачі готівки не знімають обовязок з відповідача повернути суму вкладу. За час з моменту вимоги позикодавця (позивача) до банку (відповідача), тобто з 05 лютого 2015 року до дати заочного рішення, тобто до 23 червня 2015 року, заявлені відповідачем обмеження у будь-якому разі не заважали у законний спосіб, тобто частинами протягом декількох днів повністю, повністю виконати зобовязання банку з повернення вкладу.

Доводи позивача щодо неналежно оформленої заяви теж не мають істотного значення, оскільки заяву оформляв працівник банку, про що заявив позивач, та не заперечує відповідач, який роздрукував її самостійно та надав на підпис позикодавцю (позивачу). Позикодавець як споживач є слабшою стороною спірних правовідносин, а відтак, суд оцінює дії працівника банку як недбалість, оскільки позикодавець чітко сформував свою волю щодо повернення йому вкладу, а питання форми повернення є лише способом виконання цієї волі, тобто другорядним питанням. Банк не мав обєктивних перешкод уточнити у позивача спосіб, у який йому слід повернути вклад. На дату завершення договору (15.02.2015 року) відповідач перестав нараховувати відсотки на вклад, що свідчить про прийняте рішення банку щодо повернення вкладу відповідно до поданої раніше заяви позикодавця (див.: виписка на арк.. справи 58). При цьому згаданий недолік заяви не перешкоджав банку прийняте це рішення.

Керуючись п.1) ч.3 ст.231 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Залишити заяву відповідача публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про перегляд заочного рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року у справі №216/1336/15-ц за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про захист прав споживача - стягнення коштів без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Мазурчак В.М.