РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/152/15-ц

провадження 2/0285/255/15

28.04.2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Заполовської Т.Г.

за секретаря Сарган О.А.

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Імексбанк» про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

16.01.2015 року до суду звернувся позивач та просив постановити рішення, яким визнати неправомірними дії ПАТ «Імексбанк» по невидачі його коштів у сумі 49 800,57 грн. та стягнути з відповідача 90 000 грн. на його користь.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.12.2013 він звернувся у відділення ПАТ «Імексбанк» в м. Новограді-Волинському та відкрив депозитний рахунок і вніс першу суму вкладу в касу банку. Пізніше ще вносив кошти, був відкритий ще один депозитний рахунок. По закінченню дії договорів позивач звернувся до відділення банку з вимогою повернути кошти, проте йому було необґрунтовано відмовлено. Такими неправомірними діями ПАТ «Імексбанк» ОСОБА_1 завдана моральна та матеріальна шкода, принижена його честь і гідність як клієнта, довіряючого банку. З метою захисту своїх прав змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні 15.04.2015 року позивач уточнив позовні вимоги та просив ухвалити рішення, яким розірвати договір за № від 03.12.2013 року в договорі за № від 05.12.2013 року, договір за № від 05.12.2013 року та договір № від 06.12.2013 року. Додаткову угоду до договору за № від 20.01.2014 року, договір за № від 30.07.2014 року. Стягнути з ПАТ «Імексбанк» моральну шкоду в сумі 90 000 грн., матеріальну шкоду 49800 грн. та упущену вигоду в сумі 2894,56 грн. на його користь.

Уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Заявлений розмір моральної шкоди обґрунтував тим, що внаслідок знецінення гривні він позбавлений можливості сьогодні придбати певне майно за вказану суму, він був щиро обурений неправомірними діями банку, його навіть не хотіли слухати.

Представник відповідача у судове засідання повторно з'явився. Надіслали письмові заперечення та просили залишити позов ОСОБА_1 без задоволення.

Беручи до уваги, що представник відповідача клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, а позивач не заперечував проти вирішення справи без присутності представника відповідача, суд вважає за можливе провести розгляд справи за такої явки сторін.

Суд, доповівши зміст заявлених вимог, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі та давши їм належну оцінку, дійшов наступного висновку.

03.12.2013 року ОСОБА_1 та ПАТ «Імексбанк» уклали договір № на відкриття та обслуговування банківського рахунку (поточного) в національній валюті фізичної особи та про розрахункове обслуговування операцій фізичних осіб з пластиковими платіжними картками НСМЕП та № про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 11.10.2013 року вклад «Добробут» 13 місяців (вид вкладу «Добробут20%») з первісною сумою вкладу 7 000 грн. (а.с. 3-4).

Згідно витягу з особового рахунку, наданого ПАТ «Імексбанк» станом на січень 2015 року на вкладному рахунку ОСОБА_1 є 44 126,81 грн. Також у витягу чітко зазначена дата закінчення договору - 06.01.2015 року (а.с. 5).

На відсотковому рахунку ОСОБА_1 станом на 30.12.2014 року є 5673,71 грн. (а.с. 6).

06.01.2015 року позивач подав письмову заяву начальнику банківського відділення № 427 ПАТ «Імексбанк» Смик О.О. про видачу коштів готівкою його депозитного вкладу з нарахуванням процентів загальною сумою 49 800 грн., однак ні відповіді, ні готівкових коштів позивач на день постановлення рішення суду не отримав (а.с. 7).

Таким чином, між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини і вони врегульовані положеннями ст.ст. 1058-1065 ЦК України щодо банківського вкладу та нормами договору, укладеного між сторонами.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Встановлено, що строк дії депозитного договору закінчився 06.01.2015 року, тому дії ПАТ «Імексбанк» по невидачі депозиту та нарахованих відсотків ОСОБА_1 є неправомірними, а позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 49800 грн. (5673,71 грн. + 44 126,81 грн.) є обґрунтованими.

Суд вважає подані позивачем відомості достовірними, оскільки відповідач не оспорив надані розрахунки. Більш того, двічі на адресу ПАТ «Імексбанк» направлялась ухвала суду про забезпечення доказів, якою відповідача було зобов'язано надати відомості про депозитні рахунки ОСОБА_1, про розмір вкладів на них та нараховані відсотки, проте відповідь отримана не була.

Заперечення відповідача, що з 26.01.2015 року запроваджена тимчасова адміністрація і встановлений спеціальний порядок повернення коштів вкладників суд вважає голослівними, оскільки ОСОБА_1 ще 06.01.2015 року звернувся з письмовою вимогою до банку.

Але безпідставною суд вважає вимогу ОСОБА_1 про стягнення з відповідача упущеної вигоди у розмірі 2894,56 грн. Її розмір позивач обрахував виходячи з розміру відсотків, які мали б йому бути нараховані за чотири місяці.

Положення ЦК України визначають упущену вигоду як доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Оскільки строк дії депозитного договору закінчився 06.01.2015 року, тому об'єктивно відсотки не могли бути нараховані за період з 07.01.2015 року по 28.04.2015 року.

Також не підлягають задоволенню вимоги про розірвання договорів, оскільки дія частини з них вже закінчена, їх копії не надані суду для огляду, а позивач взагалі не звертався до договірної сторони з вимогою про їх розірвання.

Тобто, позовні вимоги в даній частині є передчасними, позивач звернувся до суду за захистом непорушеного права.

Щодо розміру заявленої моральної шкоди, то суд має наступні думки.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі, зокрема, неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п.2 ППВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Про наявність моральної шкоди, тобто втрат немайнового характеру для позивача в даному випадку свідчить той факт, що позивач є літньою людиною, пенсіонером, переживав сильне душевне потрясіння з приводу неотримання власних коштів, переживав приниження, оскільки йому не лише не видавали кошти, а навіть не хотіли з ним говорити, давати відповіді на письмові запити.

Факт неправомірних дій ПАТ «Імексбанк» встановлений судом, а між вказаною немайновою шкодою для позивача та протиправними діями відповідача наявний прямий причинний зв'язок та винність у її заподіянні.

Таким чином судом встановлені загальні підстави цивільно-правової відповідальності, тому суд зобов'язує винну сторону відшкодувати моральну шкоду.

При визначені розміру відшкодувань, суд приймає до уваги характер та обсяг переживань позивача, тривалість спору між сторонами, втрату купівельної спроможності гривні за період з січня 2015 року станом на квітень 2015 року, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд визначає достатнім і необхідним розмір моральної шкоди 10 000 грн.

На підставі вищевикладеного суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживача, тому судовий збір в силу ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно задоволених вимог у розмірі 498 грн. за майнову вимогу, 243,60 грн. за майнову вимогу про відшкодування моральної шкоди та 121,80 грн. за клопотання про забезпечення доказів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 23, 526, 1058-1065, 1167 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Імексбанк» на користь ОСОБА_1 49 800 грн. майнової шкоди та 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ПАТ «Імексбанк» в дохід держави 863,40 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Т.Г. Заполовська