Справа № 367/2290/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

про забезпечення позову

06 квітня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі

головуючого судді Кухленка Д.С.,

при секретарі Мельник І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову про справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Компанія «ТІС» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла вищезазначена заява про забезпечення позову. Відповідно до поданої заяви у порядку забезпечення позову ОСОБА_2 просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти на рахунках у банках ТзОВ «Компанія «ТІС» в межах суми стягнення у розмірі 2734322,42 грн. до розгляду цивільної справи по суті.

В судове засідання сторони не викликались.

Суд, дослідивши подану заяву, дійшов висновку, що подана заява не обґрунтована належним чином та не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Оскільки забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, то розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясовує відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У порушення вимог ст. 151 ЦПК України позивачем не наведено належних аргументів щодо того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду, а також не надано доказів, які дають підстави суду вважати, що ТзОВ «Компанія «ТІС» ухиляється від повернення коштів та намагається уникнути повернення коштів, що були сплачені згідно договору. Також заявником не наведено обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову. Крім цього заявником у своїй заяві не конкретизовано на яке саме майно потрібно накласти арешт та не зазначено інформацію про банківські установи та номери рахунків.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що забезпечення позову у спосіб, вказаний у заяві ОСОБА_2 є неспівмірним із заявленими позовними вимогами, тому слід відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не зявилися, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви представнику позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 (пяти) днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

ОСОБА_3