Провадження № 2/522/6976/15
02 вересня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді Кравчук Т.С.,
при секретарі Антонецькому С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» Ат Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення банківського вкладу, відсотків та штрафних санкцій,
Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з АТ «Банк» Фінанси та Кредит» на свою користь грошову суму в розмірі суму вкладу в розмірі 4 689,69 дол. США.
У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив.
Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов доведений, обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 02 лютого 2015 року між ОСОБА_1 (далі - Позивач) та АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі відділення № І філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Відповідач) був укладений договір № 328823/123857/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США (далі - Договір).
Відповідно до п. 1.1. Договору Позивач передав, а Відповідач прийняв на депозитний рахунок № НОМЕР_1/НОМЕР_2 (далі - Депозитний рахунок) грошові кошти у сумі 4 780.98 (чотири тисячі сімсот вісімдесят) дол. США 98 центів (далі - Внесок) на умовах Договору, вказане також підтверджується меморіальним ордером №2 від 02.02.2015 року згідно з чим, Позивачем 02.02.2015 року був переданий Відповідачу, а останнім отриманий на Депозитний рахунок Внесок в повному обсязі. У п. 2.1. зазначено, що нарахування процентів на рахунок № НОМЕР_3/НОМЕР_4 за Вкладом проводяться від дня, наступного за днем надходження вкладу у «Банк», до дня, який передує його поверненню «Клієнту» або списанню з рахунка «Клієнта».
Договір був укладений на строк сім днів з можливістю пролонгації за підвищеною процентною ставкою зазначеною в (п. 1.2. Договору).
Відповідно до п. 2.4. Договору Відповідай був зобов'язаний на вимогу Позивача повернути суму Внеску і суму нарахованих процентів за період користування ним Позивачу, в день, наступний за останнім днем строку Внеску.
Згідно до п. 2.1. Договору проценти на суму Внеску нараховуються за фактичну кількість днів користування Внеском з дня, наступного за днем надходження коштів на Депозитний рахунок Позивача, та включно до дня, який передує дню його повернення Позивачу.
Таким чином, 09.02.2015 року Відповідач на вимогу Позивача мав би повернути відповідну суму Внеску разом з сумою нарахованих за користування ним процентів Позивачу.
Після спливу строку Договору Позивач неодноразово звертався до Відповідача з вимогою повернути суму Внеску та нараховані за користування ним проценти, але йому було відмовлено у поверненні в повному обсязі суми Внеску та процентів, виплачено було лише 200 дол. СШ А.
Отже, Відповідачем не було здійснено повернення Депозиту разом з сумою нарахованих за користування ним процентів Позивачеві. Таким чином, відповідач продовжував, і на день подачі цієї Позовної заяви продовжує користуватися грошовими коштами в розмірі 4 580.98дол. США, що були внесені позивачем як Депозит Оскільки Відповідач, всупереч волі Позивача, продовжує користування Депозитом, то до такого користування мають застосовуватися положення Депозитного договору, зокрема у визначенні річної відсоткової ставки на суму Депозиту. Відповідно до п. 1.2. Договору розмір процентної ставки становить 7.2 % річних. Виходячи із вищенаведеного сума грошових коштів, що підлягають сплаті в якості відсотків за користування Депозитом, за період його дії складає - 6.60 дол. США, а починаючи із 09.02.15 року і до дня подачі цього Позову (05.06.2015 року) становить - 102,11 дол. США.
Згідно частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Таким чином, з огляду на частину 1 статті 509 Цивільного кодексу України та зміст Договору, останній є зобов'язанням.
Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Оскільки, Відповідач не повернув Позивачу у визначені Договором строки суму Внеску та не сплатив суму нарахованих за користування ним процентів, то Відповідач порушив умови Договору, оскільки такий його обов'язок був ним передбачений.
Частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частина 1 статті 611 Цивільного кодексу України вказує, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
З приводу стягнення відсотків за весь час користування кредитними коштами, існує правова позиція Верховного Суду України:
Правова позиція, висловлена ВСУ при розгляді справи № 6-39цс13 від 29 травня 2013 року: "Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.
Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Отже, враховуючи зазначені норми чинного законодавства, а також те, що відповідач не виконав свого обов'язку щодо повернення вкладу (порушив зобов'язання), суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1
Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до АТ «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» Ат Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення банківського вкладу, відсотків та штрафних санкцій - задовольнити.
Стягнути з ПАТ «Банк»Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 4 689,69 дол. США.
Стягнути з ПАТ «Банк»Фінанси та Кредит» на користь держави судовий збір у розмірі 1 022,28 гривень.
Рішення суду може бути переглянуто за заявою відповідача, який не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: 02.09.2015