Справа №618/541/15-ц
Провадження №2-о/618/42/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року

Дворічанський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Буніна Є.О.,

за участю секретаря Козирєвої О.Ю.,

представника заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Дворічна справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу особі, зацікавлена особа Пісківська сільська рада Дворічанського району Харківської області,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу особі, мотивуючи свою вимогу тим, що постановою Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її матері, у зв'язку з різним зазначенням у різних документах прізвища померлої.

Представник заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав заяву, просив її задовольнити.

Представник зацікавленої особи Пісківської сільської ради Дворічанського району Харківської області до суду не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення заяви.

Згідно ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 5, 8).

У свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 від 16 червня 1967 року батьками зазначено «ОСОБА_3, ОСОБА_4» (російською мовою) (а.с.8).

24 серпня 1985 року ОСОБА_1 одружилася, у зв'язку з чим було змінено прізвище на ОСОБА_1 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати заявниці ОСОБА_4 (а.с.7).

21 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері. Державним нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з тим, що у Державному акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 12 березня 2012 року прізвище власника зазначено «ОСОБА_4» (а.с. 9, 10), а в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 від 16 січня 2015 року померла записана на прізвище «ОСОБА_4» (а.с.7).

У посвідченні члена об'єднання «Діти війни - України» серії НОМЕР_4 від 01 грудня 2011 року вказано прізвище «ОСОБА_4» (українською мовою) (а.с.11).

У посвідченні виданого Дворічанським управлінням праці та соціального захисту населення Харківської області серії НОМЕР_5 від 14 липня 2003 року вказано прізвище «ОСОБА_4» (українською мовою) (а.с.12).

У пенсійному посвідчені НОМЕР_6 від 15 серпня 1994 року вказано прізвище «ОСОБА_4» (російською мовою) (а.с.13).

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що знали ОСОБА_4 та її родичів досить тривалий час, мали дружні стосунки. Підтвердили факт того, що справжнє прізвище померлої - ОСОБА_4 (українською мовою).

Помилки в написанні прізвищ в різних документах і різні часи пов'язані з тим, що до недавнього часу російська мова була державною мовою в Україні, і тому документи в різні роки складалися на різних мовах та в різних варіантах.

Відповідно до ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є зокрема, законність, рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Заявницею надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог.

Встановлення даного факту дає право заявниці на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її матері.

За таких обставин справи суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу є обґрунтованою.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилається заявниця, як на підставу своїх вимог, заслухавши пояснення її представника, приймаючи до уваги думку зацікавленої особи, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 15, 60, 208, 209, 212-215, 218, 234, 235, 256, 259, 292, 294, 296 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 12 березня 2002 року на земельну ділянку площею 4,33 га., яка розташована на території Пісківської сільської ради Дворічанського району Харківської області, на ім'я «ОСОБА_4» - ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України.

Суддя Є.О. Бунін