Справа № 732/181/15-ц Провадження № 22-ц/795/849/2015 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Соколов О. О. Доповідач - Євстафіїв О. К.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЄвстафіїва О.К.,
суддів:Литвиненко І.В., Страшного М.М.,
при секретарі:Нечасному О.Л.,
за участю:представника позивачів Гніздищенської сільської ради та Державної екологічної інспекції в Чернігівській області - прокурора відділу прокуратури Чернігівської області Кравченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 23 березня 2015 року у справі за позовом прокурора Городнянського району в інтересах Гніздищенської сільської ради та Державної екологічної інспекції в Чернігівській області до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 р. прокурор Городнянського району в інтересах Гніздищенської сільської ради та Державної екологічної інспекції в Чернігівській області пред'явив позов до ОСОБА_7, у якому просив стягти з останнього на користь Гніздищенської сільської ради 6302 грн. 30 коп. на відшкодування шкоди. Позовні вимоги обґрунтовуються наступним. Даний позов є передбаченим ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» заходом прокурорського реагування з метою захисту інтересів держави в особі Гніздищенської сільської ради, на території якої ОСОБА_7 здійснено незаконну порубку дерев, та Державної екологічної інспекції в Чернігівській області як уповноваженого органу у спірних правовідносинах. Так, 16.01.2013 р. відповідач на території Гніздищенської сільської ради здійснив самовільну порубку 2 дерев сосни сухостійної, 1 дерева сосни сироростучої і 1 дерева груші сухостійної, чим завдав шкоди у вищевказаному розмірі, яка ним по цей час не відшкодована.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено: з ОСОБА_7 на користь Гніздищенської сільської ради стягнуто 6302 грн. 30 коп. на відшкодування шкоди і до бюджету - судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати дане рішення і стягти з нього на користь Гніздищенської сільської ради 2000 грн. 00 коп. на відшкодування шкоди. Доводи скарги зводяться до такого:

- відповідач не згоден із застосуванням при обчисленні розміру завданої ним шкоди індексів інфляції за 2008-2011 рр., т.я. факт завдання ним шкоди мав місце у 2013 р., а індекси інфляції застосовано за вказані роки,

- судом не враховано, що живоростуча сосна, яку він спиляв, була зі зламаною вершиною, про що він надав суду докази. Отже при обчисленні розміру шкоди, завданої спилюванням цієї сосни, мали бути застосовані такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами пошкодженням дерев і чагарників до ступеня неприпинення росту,

- позовною стороною не доведено місцезнаходження, правовий режим і приналежність земельної ділянки, на якій росли спиляні відповідачем дерева, що теж впливає на визначення розміру відшкодування шкоди, завданої їх порубкою.

У судовому засіданні прокурор, який представляє інтереси Гніздищенської сільської ради та Державної екологічної інспекції в Чернігівській області, просив відхилити апеляційну скаргу за її безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що по справі доведено, що розмір шкоди, завданої відповідачем Гніздищенській сільській раді незаконною порубкою дерев, становить 6302 грн. 30 коп. З цими висновками не погоджується апеляційний суд як з такими, що суперечать нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Так, по справі встановлено наступне.

ОСОБА_7 04.01.2013 р. у виділі № 13 кварталу № 140 на території Гніздищенської сільської ради Городнянського району здійснив самовільну порубку лісу - 2 дерев сосни сухостійної, 1 дерева сосни сироростучої і 1 дерева груші сухостійної, що підтверджується копіями відповідних документів на а.с. 6-7, 8, 12, 13, 14, 16, 17, 19, 20, 22.

Лісокористувачем виділу № 13 кварталу № 140 на території Гніздищенської сільської ради Городнянського району є Городнянське районне дочірнє агролісогосподарське підприємство «Городнярайагролісгосп», що підтверджується інформацією Чернігівського обласного управління лісового та мисливського господарства від 21.04.2015 р. № 02/581 (а.с. 84, 85). Це вбачається також і з матеріалів, якими Городнянське районне дочірнє агролісогосподарське підприємство «Городнярайагролісгосп» задокументувало скоєння відповідачем порушення вимог лісового законодавства у вищеописаний спосіб (а.с. 12-21), і з інформації цього лісгоспу від 12.01.2015 р. № 8 (а.с. 22).

Наведені обставини представником позивачів - прокурором не заперечуються.

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Пункти 1, 2 ч. 1 ст. 19 Лісового кодексу України приписують, що право самостійного господарювання в лісах та виключне право на заготівлю деревини належить постійним лісокористувачам. Пунктом 4 частини 1 цієї ж статті визначено, що постійним лісокористувачам належить також і право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законодавством. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 105 Лісового кодексу України, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні дерев.

Вищенаведені норми права у їх сукупності доводять висновку, що ОСОБА_7 шляхом здійснення самовільної порубки у виділі № 13 кварталу № 140 на території Гніздищенської сільської ради 2 дерев сосни сухостійної, 1 дерева сосни сироростучої і 1 дерева груші сухостійної завдано шкоди Горднянському районному дочірньому агролісогосподарському підприємству «Городнярайагролісгосп» - підприємству, яке є лісокористувачем лісу, що росте у вищевказаних виділі та кварталі.

До того ж, у справі нема доказів, що в силу ст.ст. 8, 9 Лісового кодексу України ліс, що росте у виділі № 13 кварталу № 140 на території Гніздищенської сільської ради, є власністю цієї ради.

З викладеного випливає, що Гніздищенська сільська рада, на користь якої місцевим судом з ОСОБА_7 стягнуто відшкодування шкоди, завданої незаконним вирубуванням ним дерев, не є належним позивачем по справі.

Державна екологічна інспекція в Чернігівській області теж не є належним позивачем по справі - ст.ст. 19, 105 Лісового кодексу України не наділяють її правом на отримання відшкодування шкоди, завданої незаконним вирубуванням дерев.

В силу ст.ст. 1, 4 ЦПК України пред'явлення позову в інтересах неналежних позивачів є підставою для відмови у його задоволенні. Отож оскаржуване рішення підлягає скасуванню з постановленням рішення про відмову у задоволенні позову.

В порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України ОСОБА_7 належить відшкодувати з бюджету сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір (квитанція на а.с. 71).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 307, 309 ч. 1 п. 4, 314, 316 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково, рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 23 березня 2015 року скасувати.

У задоволенні позову прокурора Городнянського району в інтересах Гніздищенської сільської ради та Державної екологічної інспекції в Чернігівській області до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Стягнути з УК у м. Чернігові/ м. Чернігів/ 22030001 (розрахунковий рахунок № 0002 (код бюджетної класифікації 22030001)), , банк одержувача - ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592) на користь ОСОБА_7 123 (сто двадцять три) грн. 80 коп. на відшкодування судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але воно може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: