Справа № 487/3259/15-ц
Провадження № 2/487/1659/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Разумовської О. Г.,

при секретарі Кожині В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

29.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, про стягнення коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань по утриманню квартири, позивачу було нанесено збитки на суму 7778,74 грн.

До судового засідання представник позивача зявився, позовні вимоги підтримував, наполягав на задоволенні позову.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнавали, проти задоволення позову заперечували.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками в рівних частках (по ? частці) квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

З 2006 року ОСОБА_2 не несе затрат на утримання квартири, у сплаті комунальних та інших обовязкових платежів участі не приймає, в той час як позивач ОСОБА_1 постійно несе витрати по утриманню квартири: квартирна плата, теплопостачання, заміна побутового лічильника газу.

Жодних коштів за цей час відповідачем позивачу не сплачено. Особисті рахунки на себе, як на власника ? частки квартири ОСОБА_2 не оформлено.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Законодавцем встановлено презумпцію обовязку власника нести всі витрати, повязані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, повязані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обовязок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном.

Згідно ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобовязані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію.

За цей час, з урахуванням передбаченого ст. 257 ЦК України строку позовної давності в три роки, позивач поніс наступні витрати:

-за сплату квартирної плати 2679,98 грн. (1/2 1339,99 грн.);

-за сплату послуг з постачання тепла 7677,24 грн. (1/2 3838,62 грн.);

-витрати повязані зі зміною газового лічильника 1700,25 грн. (1/2 850,13 грн.).

Не виконуючи належним чином свої зобовязання по утриманню квартири відповідач завдав позивачу матеріальних збитків.

Таким чином, за вказаних вище обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 208-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6028, 74 грн. в рахунок компенсації витрат на утримання спільного майна.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1750, 00 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 243, 60 грн.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів після його оголошення. Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду в порядку, передбаченому ст.ст. 294 - 296 ЦПК України.

Суддя О.Г. Разумовська