Справа № 307/2305/15-ц
Провадження № 2/307/1370/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 серпня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Ніточко В.В., при секретарі Фера В.В., з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась в суд із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем було укладено 14 лютого 2004 року та зареєстровано в виконкомі Лазівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 05. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: донька Вікторія та син ОСОБА_6, які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та не приймає участі у їх вихованні. Вказує на те, що відповідач постійного місця праці не має, але виїжджає на заробітки за кордон та має добрий заробіток, що дає йому можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2000 гривень, щомісячно, до досягнення ними повноліття.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнавали, оскільки на даний час крім пенсії по інвалідності інших доходів та заробітку він не має. Крім цього пояснив, що з лютого 2015 року жодної допомоги дітям не надає, оскільки його про це не просить позивач.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на утриманні позивачки. Це стверджено свідоцтвами про народження дітей (а.с.6,7), актом обстеження матеріально-побутових умов, з якого вбачається, що відповідач разом з сімєю не проживає, вихованням дітей не займається, матеріально не підтримує та довідкою виконкому Тячівської міської ради Закарпатської області, з якої вбачається, що діти проживають разом з позивачкою (а.с. 8,9).

Із долученої до матеріалів справи копії посвідчення №158703, вбачається, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, внаслідок загального захворювання є інвалідом ІІ групи з дитинства(а.с.25), тобто отримує регулярний дохід у вигляді пенсії.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Із наведених доказів вбачається, що позивачка виховує і утримує дітей, відповідач не приймає участь в утриманні дітей з лютого 2015 року, а тому позивач довела своє право на стягнення аліментів із відповідача на їх спільних дітей.

Беручи до уваги вищенаведене та те, що відповідач має регулярний дохід у вигляді пенсії по інвалідності, суд вважає, що з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_5, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Тому керуючись ст.ст. 3, 10, 131, 209, 213-215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, ст.ст. 7, 79, 180, ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, 183 СК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки с. Тячівка, вул. Селянська, 95, Тячівського району Закарпатської області, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно, починаючи з 21 липня 2015 року, в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки с. Тячівка, вул. Селянська, 95, Тячівського району Закарпатської області, 400 (чотириста) гривень витрат за правову допомогу.

В інших позовних вимогах відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.В. Ніточко