Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року в справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду м. Києва від 08 жовтня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «комерційна виробничо-впроваджувальна фірма «Сапсан», третя особа - Державна реєстраційна служба України, про визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії; за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «комерційна виробничо-впроваджувальна фірма «Сапсан» до ОСОБА_2 про визнання права власності,

в с т а н о в и в :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 квітня 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено, зустрічний позов задоволено.

Визнано за товариством з обмеженою відповідальністю «комерційна виробничо-впроваджувальна фірма «Сапсан» право власності на торговельний комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який складається з будівель: літ. «А» загальною площею 3 420 кв. м (фундамент залізобетон), 1995 року будівництва; літ. «Б» загальною площею 2 850 кв. м (фундамент залізобетон), 1995 року будівництва; літ «В» загальною площею 900 кв. м (фундамент залізобетон), 1995 року будівництва; літ. «Г» (другий поверх) загальною площею 136,1 кв. м (фундамент залізобетон), 1995 року будівництва; літ. «Д» загальною площею 12,8 кв. м (фундамент залізобетон), 1995 року будівництва; літ. «Е» загальною площею 120 кв. м (фундамент залізобетон), 1995 року будівництва; літ. «Ж» загальною площею 12,9 кв. м (фундамент залізобетон), 1995 року будівництва; літ. «З» загальною площею 230 кв. м (фундамент залізобетон), 1995 року будівництва.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 08 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні зустрічного позову.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 січня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва від 08 жовтня 2014 року відхилено, оскаржуване судове рішення залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду м. Києва від 08 жовтня 2014 року залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 просять скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року і направити справу на новий апеляційний розгляд, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Постановляючи оскаржувану в касаційному порядку ухвалу, апеляційний суд м. Києва виходив з того, що заявником не наведено обставин, які б могли кваліфікуватися як нововиявленні в розумінні положень ст. 361 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

ОСОБА_2, представникові ОСОБА_2 - ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження в справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду м. Києва від 08 жовтня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «комерційна виробничо-впроваджувальна фірма «Сапсан», третя особа - Державна реєстраційна служба України, про визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії; за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «комерційна виробничо-впроваджувальна фірма «Сапсан» до ОСОБА_2 про визнання права власності, відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук