Справа № 362/1121/15-ц
Провадження № 2/362/1127/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Шевченко О.Г.,

за участю прокурора Олійник Н.О.,

відповідача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом Обухівської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Васильківська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування про відібрання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач як органі опіки та піклування звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що ОСОБА_1 не виконує своїх батьківських обовязків, встановлених Законом України «Про охорону дитинства» і Сімейним кодексом України, відносно свого малолітнього сина ОСОБА_4, який має вроджені вади серця, у звязку з чим, просить відібрати малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері без позбавлення її батьківських прав.

Представник позивача в судове засідання не прибув, у наданій суду заяві підтримав позов, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав та проводити розгляд справи у його відсутності.

Залучений до участі у справі в порядку ст. 45 ЦПК України прокурор, підтримав позов органу опіки та піклування і з метою належного захисту прав та інтересів дитини просив задовольнити вимоги позову.

Відповідач в судовому засіданні пояснила, що дійсно умови її проживання та проживання її дитини є незадовільними; площа будинку у якому вони проживають із дитиною та ще із трьома особами є маленькою, а сам будинок потребує ремонту. Зазначила, що вона належним чином годує і вдягає свою дитину; при цьому пояснила, що самостійного заробітку вона не має, а грошові кошти бере у матері свого співмешканця.

Також, пояснила, що їй відомо про вроджені вади серця її сина та те, що йому потрібна медичний нагляд. Однак, вона не має коштів на здійснення лікування сина, а свою відмову від госпіталізації разом із сином до медичного закладу за пропозицією органів опіки та піклування на безкоштовній основі пояснила тим, що вважала, що дитину у неї відберуть.

Заперечила щодо задоволення вимог позову, посилаючись на те, що вона створить дитині належні умови проживання та лікування.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просила його задовольнити. Пояснила, що за рішенням суду відповідача вже позбавлено батьківських прав відносно іншої, старшої за віком дитини. У звязку з чим, органи опіки та піклування вважають, що подальше проживання дитини, яка має суттєві проблеми із здоровям, разом із матірю, яка належним чином не виконує своїх батьківських обовязків, порушує права та інтереси малолітньої особи.

Вислухавши пояснення прокурора, відповідача, представника третьої особи та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків.

Позивач є матірю дитини ОСОБА_3В, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки-характеристики Германівської сільської ради Обухівського району Київської області від 10.02.2015 року № 32/01-21, ОСОБА_1 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, але з 2012 року фактично проживає із своїм співмешканцем ОСОБА_5 в селі Германівка Обухівського району Київської області (а.с. 9).

Вказані вище дві обставини сторони визнають і не оспорили.

Також, згідно із вказаної довідки-характеристики на позивача, остання зловживає спиртними напоями, веде аморальний, бродячий спосіб життя, залишає свою малолітню дитину без нагляду, зникає з села на значний проміжок часу, вихованням сина не займається, дитина голодна і недоглянута, що становить загрозу життю останньої.

Довідка-характеристика Германівської сільської ради Обухівського району Київської області від 10.02.2015 року № 33/01-21, також підтверджує негативну поведінку ОСОБА_1 та факт її проживання з малолітнім сином разом із ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в селі Германівка Обухівського району Київської області (а.с. 10).

Відповідно до Акта обстеження житлових умов ОСОБА_5 від 26.12.2014 року, позивач разом із малолітнім сином проживають у старому занедбаному будинку № 33 по вулиці Івана Виговського в селі Германівка Обухівського району Київської області в антисанітарних умовах, загальною площею 38,3 кв. м., побудованого у 1938 році, що складається з двох кімнат; старий телевізор не працює, наявний старий холодильник і електроплитка на якій готується їжа; будинок має пічне опалення, умови проживання сімї незадовільні (а.с. 14).

03 лютого 2015 року ОСОБА_1 надано розписку про те, що вона відмовляється надати доступ комісії до будинку та відмовляється від госпіталізації її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який має вроджені вади серця (а.с. 6).

У звязку з цим, виконавчий комітет Германівської сільської ради Обухівського району, розглянувши клопотання служби у справах дітей, прийняв рішенням № 1 від 13 лютого 2015 року про негайне відібрання у ОСОБА_1 її малолітньої дитини (а.с. 13).

На виконання вказаного рішення комісія в складі Германівського сільського голови ОСОБА_9, в.о. начальника служби у справах дітей та сімї Обухівської РДА ОСОБА_10, в.о. директора районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді ОСОБА_11, начальника сектору кримінальної міліції у справах дітей ОСОБА_12 і лікаря-нарколога ОСОБА_13 прибула за місце проживання малолітнього ОСОБА_3 з метою його відібрання для подальшої госпіталізації; однак, комісію у двір не впустили, що відображено у відповідному Акті комісії від 17.02.2015 року (а.с. 12).

Норми статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обовязку утримувати дітей.

Стаття 150 СК України встановлює обовязки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Відповідно до положень статті 155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання батьківських обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною першою статті 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 164 СК України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що позивач веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не працює, належним чином не займається вихованням свого сина, проживає із ним в антисанітарних умовах, суд приходить до висновку, що такими своїми діями відповідач ухиляється від виконання обовязків по вихованню своєї малолітньої дитини.

Дана обставина у сукупності із наявністю у малолітнього ОСОБА_3 вродженої вади серця, що, з урахуванням особи позивача та її відмови від госпіталізації дитини, на переконання суду прямо вказує на те, що залишення дитини у неї є небезпечним для життя, здоровя і морального виховання дитини, відповідно до частини першої статті 170 СК України, свідчить про існування обставин для відібрання дитини від матері, не позбавляючи її батьківських прав.

Зазначені обставини повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 155, 164, 170 СК України, ст. ст. 1 11, 57 62, 64, 169, 208, 209, 212 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Відібрати малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав.

Розяснити ОСОБА_1 її право звернутись до суду із заявою про повернення їй дитини, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий