Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5, до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області, приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Писаний Віктор Григорович, про визнання недійсним договору іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Київської області від

18 лютого 2015 року,

встановила:

У липні 2014 року ОСОБА_4, діючи в інтересах малолітнього сина ОСОБА_5, звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що15 листопада 2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 64 000 доларів США у порядку та на умовах визначених договором на строк не пізніше 15 листопада 2016 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 12,3% річних у разі якщо не встановлена інша ставка. Виконання умов вказаного договору забезпечено договором іпотеки, укладеним того ж дня між АКІБ «УкрСиббанк», нею, її матір'ю ОСОБА_8 та братом ОСОБА_7, згідно якого останні передали в іпотеку належне їм нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1. На момент посвідчення оскаржуваного договору у вказаній квартирі були зареєстровані і до цього часу постійно проживають: ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_4 зі своїм малолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вважала, що спірний договір є таким, що суперечить законодавству України і порушує права її малолітнього сина, оскільки в момент вчинення цього договору сторонами не додержані вимоги, які встановлені ст. 203 ЦК України.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від

5 листопада 2014 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки від 15 листопада

2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Писаним В.Г., укладений між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Рішенням апеляційного суду Київської області від 18 лютого

2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд, встановивши, що власники переданої в іпотеку квартири ОСОБА_4 ОСОБА_7, ОСОБА_8 у наданій нотаріусу заяві вказали, що малолітні чи неповнолітні діти не мають права користування даною квартирою (а.с. 55), про що зазначено і у п. 1.3. договору іпотеки від 15 листопада 2006 року (а.с. 8), з умовами якого іпотекодавці погодилися, дійшов правильного висновку про те, що під час укладення спірного договору іпотеки права неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, порушені не були, а відтак, підстави для визнання договору іпотеки відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 відхилити, рішення апеляційного суду Київської області від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук