Провадження № 2/727/188/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року Шевченківський районний суд м.Чернівці

в складі: головуючого судді - Дудакова С.Є.

при секретарі - Никорчук Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування, зняття з реєстрації та виселення, -

встановив:

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що вона є власником 11/100 ідеальних часток житлового будинку по АДРЕСА_1, що складається з ізольованої частини житлового будинку - кв.№3, загальною площею 163,10 кв.м., житловою - 76,60 кв.м. На дану квартиру відкрито відокремлений особовий рахунок на неї. Станом на 31 травня 2014 року за цією адресою ніхто не був зареєстрований. У жовтні 2014 року коли ОСОБА_1 реєструвала своє місце проживання в квартирі їй випадково стало відомо, що у належній їй квартирі без її дозволу зареєструвала своє місце проживання колишня власниця квартири ОСОБА_3 із своїми неповнолітніми дітьми.

Також вказувала, що реєстрація ОСОБА_3 та її дітей здійснена на підставі незаконно отриманого свідоцтва про право власності від 18 червня 2014 року і свідоцтва про це було видано незаконно, а запис про державну реєстрацію права власності на АДРЕСА_1 на підставі цього свідоцтва був здійснений помилково. Запис про державну реєстрацію права власності на цю квартиру на підставі свідоцтва про право власності на ім»я ОСОБА_3 від 18 червня 2014 року був видалений 21 червня 2014 року з державного реєстру права власності на нерухоме майно, а бланки свідоцтва права власності від 18 червня 2014 року та виданого на підставі цього свідоцтва витягу з реєстру права власності на ім»я ОСОБА_3 були знищені.

Крім цього вказувала, що на час проведення реєстрації постійного місця проживання 4 липня 2014 року ОСОБА_3 не була власником нерухомого майна і була повідомлена державним реєстратором 21 червня 2014 року про видалення запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно з державного реєстру права власності та необхідність повернення використаних банків свідоцтва про права власності. Отже, на час реєстрації свого місця проживання та місця проживання неповнолітніх дітей відповідачка знала про незаконність своїх дій та безпідставність реєстрації постійного місця проживання у АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 Відповідачі вселилися в житлове приміщення, яке належить ОСОБА_1, та безпідставно користуються ним.

Просила винести рішення, яким усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання ОСОБА_3 та її неповнолітніх дітей особами, що втратили право користування житловим приміщенням - АДРЕСА_1 та зняти їх з реєстрації постійного місця проживання у вказаній квартирі і виселити них з неї.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала, пославшись на обставини вказані в позовній заяві, пояснивши, що мали та мають місце обставини, на які вона посилається в ствердження своєї правової позиції задля задоволення позову. Зокрема: копія договору дарування 11/100 часток житлового будинку, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідка ЧКОБТІ, з якої вбачається, що позивачка є власником 11/100 частин жилого будинку з належними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 загальною площею 163,10 кв.м., в тому числі 4 житлові кімнати площею 76,70 кв.м., квартира є ізольована, має окремий вхід, відсутні місця загального користування, та може бути окремим об»єктом цивільно-правових угод, довідок КЖРЕПу №6 м.Черінцві, свідоцтва про право власності на нерухоме майно за адресою об»єкта - АДРЕСА_1.

Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що на даний час відповідачка з дітьми дійсно зареєстрована в спірній квартирі, але не проживає в ній з 20 липня 2011 року, дня, коли позивачці були передані ключі від квартири. На даний час в квартирі проживає чоловік ОСОБА_6

Крім цього, пояснив, що ОСОБА_3 із своїми дітьми "зніметься" з реєстрації добровільно, і спору між сторонами з цього приводу немає.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов не підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка дійсно є власницею 11/100 ідеальних часток житлового будинку по АДРЕСА_1, і відповідно до вимог ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, однак нею не надано суду жодного доказу того, що відповідачі своїми діями порушують це її право. Вони в цій квартирі не проживають, ключі від квартири ними повернуті позивачці, як власниці будинку, а отже не може ітися про виселення відповідачів із спірної квартири.

Крім цього позивачкою не надано доказів того, що відповідачі вселилися в житлове приміщення, яке належить ОСОБА_1, та безпідставно користуються ним, а проти «виписки» їх з цієї квартири вони фактично не заперечують. Отже між сторонами відсутній спір з приводу зняття відповідачів з реєстрації в цій квартирі.

Керуючись ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 16, 156 ЖК України, ст.ст.346, 391 ЦК України, ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд, -

вирішив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування, зняття з реєстрації та виселення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до палати в цивільних справах Апеляційного суду чернівецької області через Шевченківський райсуд м.Чернівці протягом 10 днів починаючи з наступного після його проголошення.

СУДДЯ: