АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/8865/14ц
Провадження № 22-ц-/790/1528/15 Головуючий І інстанції: Бобко Т.В.
Категорія: право власності Доповідач: Івах А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Хорошевського О.М., Пшенічної Л.В.,

при секретарі - Курносовій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, поданої в особі їх представника ОСОБА_4, на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: Харківська районна державна адміністрація Харківської області, Товариство з обмеженою відповідальністю, Садівниче товариство "Чорнобилець" про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и л а:

1 жовтня 2014 року позивачі ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_13, ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: Харківська районна державна адміністрація Харківської області, Товариство з обмеженою відповідальністю, Садівниче товариство "Чорнобилець" про визнання недійсними державних актів на право приватної власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що вони є членами садівничого товариства "Чорнобилець", на підставі рішень Пісочинської селищної ради отримали державні акти на право приватної власності на земельні ділянки, вони зареєстровані в книзі записів державних актів Пісочинської селищної ради та їм присвоєнні кадастрові номери.

У той же час Розпорядженням голови Харківської РДА від 06.07.2007 року № 1352 28 особам, в тому числі відповідачам ОСОБА_13. ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_9, ОСОБА_10 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а Розпорядженням Харківської РДА від 01.08.2007 року № 1588 у власність земельні ділянки передані 28 громадянам по 2 га кожному, в тому числі і відповідачам.

Оскільки вони, позивачі, є власниками земельних ділянок, з якими виник перетин та накладення земельними ділянками відповідачів, як під час винесення Розпорядження Харківською РДА № 1352 від 06.07.2007 року про надання дозволу відповідачам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок , так і під час винесення Розпорядження Харківською РДА від 01.08.2007 року № 1588 про передачу відповідачам у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, просили визнати недійсними та скасувати: Державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_1 на земельну ділянку кадастровий номер № НОМЕР_2 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, виданого 27.08.2007 року ОСОБА_13 на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 01.08.2007 року № 1588 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 87; визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_3 на земельну ділянку кадастровий номер № НОМЕР_4 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, виданого 27.08.2007 року ОСОБА_6 на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 01.08.2007 року № 1588 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землі за № 79; визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_5 на земельну ділянку кадастровий номер № НОМЕР_6 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, виданого 27.08.2007 року ОСОБА_7 на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 01.08.2007 року № 1588 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землі за № 95; визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_8 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_7 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, виданого від 27.08.2007 року ОСОБА_14 на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 01.08.2007 року № 1588 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 81; визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_10 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_9 площею 2,0000 га для введення особистого селянського господарства, селянського господарства, розташовану на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, виданого 27.08.2007 року ОСОБА_10 на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 01.07.2008 року року № 1588 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землі за № 88; визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_12 на земельну ділянку кадастровий номер № НОМЕР_11 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, виданого 27.08.2007 року ОСОБА_9 на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 01.08.2007 року № 1588 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землі за№ 92.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 грудня 2014 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання недійсними державних актів на право приватної власності на земельну ділянку. Ухвала набрала законної сили.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня у задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: Харківська районна державна адміністрація Харківської області, Товариство з обмеженою відповідальністю, Садівниче товариство "Чорнобилець" про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку - відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в особі свого представника ОСОБА_4, подали апеляційну скаргу, в якій порушують питання про його скасування та ухвалення нового рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги представник позивачів посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновок суду не ґрунтується на нормах матеріального права.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, про поважність причини суду не повідомили, тому справу судова колегія розглядає, у відповідності до положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України - за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Відповідно до положень ст. ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та яким доказами вони підтверджуються;

- чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вимогам вказаного цивільного процесуального закону рішення суду відповідає у повній мірі.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив надані сторонами докази у їх сукупності, встановив фактичні обставини справи, визначився з юридичною природою правовідносин, що виникли між сторонами, і законом, що їх регулює.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив із того, що факт скасування розпоряджень районної державної адміністрації № 1352 від 06.07.2007 року та № 1588 від 01.08.2007 року про передачу у власність відповідачам - фізичним особам спірних земельних ділянок у власність, відповідно до закону не є підставою для визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, що видані на підставі таких розпоряджень.

Порядок припинення прав на землю регулюється главою 22 ЗК України.

Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених ст.ст.140-149 ЗК України.

Висновок суду щодо відсутності підстав для припинення права власності на земельну ділянку у такий спосіб, як скасування рішення органу виконавчої влади, на підставі якого було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, ґрунтується на основі наявних у справі доказів, яким суд дав належну оцінку, відповідає вимогам ст. ст. 57-60, 64 ЦПК України, нормам Земельного законодавства України, роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" у редакції від 09 березня 2010 року, згідно з яким при вирішенні в судовому порядку питання про недійсність документів, виданих на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у

власність чи користування, слід враховувати. Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009р.N7-рп/2009 ( v007p710-09 ) (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), відповідно до пункту 5 мотивувальної частини якого органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з

реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, виконавши вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом, ухвалив рішення таке, що відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України.

На виконання вимог ч. 3 ст. 215 ЦПК України суд привів у своєму рішенні мотиви, з яких вважав встановленою відсутність підстав для задоволення позовних вимог, правильно застосував зазначені в рішенні нормативно-правові акти.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -