Номер провадження: 22-ц/785/7412/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Абалдової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання іпотечного договору недійсним, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 липня 2015 року,

встановила:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з вказаним позовом. Зазначив, що 03.04.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір ВКЕ № 133604 від 03.04.2008 року (р/н № 1041), за яким ОСОБА_3 передав в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» у якості забезпечення виконання основного зобовязання за договором кредиту № 2008/25-100-88 від 03.04.2008 року, майнові права на незакінчену будівництвом двохкімнатну квартиру № 55, площею 51,81 кв.м., за адресою: м. Одеса, мкр. ІІІ-4-2 ж.м. Котовського, вулиця Висоцького, 18. Майнові права належать ОСОБА_3 на підставі договору № 1-159Р/18 резервування приміщення від 25.02.2008 року, укладеного між ним та ТОВ «Альянс-Висотбуд» та договору комісії № Б-23/2008 щодо купівлі цінних паперів від 25.02.2008 року, що укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Альянс-Трейд».

Однак майнові права на обєкт незавершеного будівництва віднесені до предмета іпотеки лише законом України від 25.12.2008 № 800 IV «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», яким були внесені зміни до Закону України «Про іпотеку».

Оскільки майнові права на відповідну квартиру у незавершеному будівництвом жилому будинку відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про іпотеку» в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, не могли бути предметом іпотеки, позивач просив визнати іпотечний договір ВКЕ № 133604 від 03.04.2008 року (р/н № 1041) укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Укрсоцбанк» недійсним.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13 липня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_4

В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Апелянт в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 03.04.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», який загальними зборами акціонерів АКБ «Укрсоцбанк» 14.06.2010 року перейменований на ПАТ «Укрсоцбанк» на вимогу Закону України «Про акціонерні товариства» та ОСОБА_3 укладено договір кредиту № 2008/25-100-88, відповідно до якого ПАТ «Укрсоцбанк» зобовязався надати ОСОБА_3 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 55 400,00 доларів США, з графіком повернення кредиту, передбаченим пунктом 1.1.1. договору кредиту та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за договором кредиту до 02.04.2033 року зі сплатою 12,25 процентів річних.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_3 зобовязань за договором кредиту між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 03.04.2008 року укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі під № 1041, відповідно до якого ОСОБА_3 передав в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» майнові права на незакінчену будівництвом двохкімнатну квартиру № 55, загальною проектною площею 51,81 кв.м, розташовану в житловому будинку, що будується за адресою: м. Одеса, вул. Висоцького, 18.

Предмет іпотеки належав іпотекодавцю на підставі договору № 1-159Р/18 резервування приміщення від 25 лютого 2008 року, що укладений між іпотекодавцем та ТОВ «Альянс-Трейд», а також документа, який підтверджує фінансування іпотекодавцем будівництва за рахунок власних коштів.

Пунктом 1.9 іпотечного договору передбачено, що після завершення будівництва обєкта інвестування оформлення та реєстрації права власності на нього у встановленому законодавством порядку обєкт інвестування залишається предметом іпотеки відповідно до умов договору збудована нерухомість продовжує бути предметом іпотеки. При цьому, нотаріус накладає заборону відчуження обєкту інвестування, який є предметом іпотеки.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Статтею 583 ЦК України передбачено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Заставодавцем може бути власник речі або особа, які належить майнове право, а також особа, які власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.

Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ст. 5 Закону України «Про іпотеку» (в редакції на час укладення спірного іпотечного договору) предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» (в редакції, що діяла станом на момент укладення договору іпотеки) - іпотека виникає відповідно до цього Закону та Закону України «Про іпотеку» щодо нерухомого майна, об'єктів незавершеного будівництва та майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено.

За умовами кредитного договору, кредитні кошти ОСОБА_3 були надані ПАТ «Укрсоцбанк» на фінансування будівництва житла незакінчену будівництвом двокімнатну квартиру будівельний № 55, розташовану в житловому будинку, що будується за адресою: м. Одеса, мікрорайон ІІІ-4-2, житловий масив Котовського, вулиця Висоцького, 18, відповідно до договору комісії щодо купівлі цінних паперів №Б-23/2008 від 25 лютого 2008 року, що укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Альянс-Трейд» та договору №1-159Р/18 резервування приміщення від 25 лютого 2008 року, що укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Альянс-Висотбуд».

Оскільки кредитний договір ОСОБА_3 уклав з метою виконання своїх зобов'язань за договором на інвестування квартири, будівництво якого не було завершене, тому з метою забезпечення виконання своїх зобов'язань по кредитному договору, передав в іпотеку майнові права на незакінчену будівництвом двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Саме передача в іпотеку майнових прав на об'єкт будівництва без згоди особи (зокрема, інвестора), яка вчинила необхідні дії, спрямовані на набуття майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва, або для набуття права власності на кінцевий об'єкт будівництва, порушує її права та не відповідає вимогам ст. 583 ЦК України і ст. 5 Закону України «Про іпотеку» № 898-ІV, проте такі обставини, всупереч твердженню апеляційної скарги, судом не встановлені.

Таким чином, предмет іпотеки відповідає ст. 5 Закону України «Про іпотеку», у зв'язку з чим правові підстави для визнання іпотечного договору від 03 квітня 2008 року недійсним відсутні.

За таких обставин, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відмови ОСОБА_3 у задоволенні позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. 213-214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

ОСОБА_6

ОСОБА_2