РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/3738/15-ц

2-др/643/26/15

30.04.2015 р. м.Харків

Московський районний суд міста Харкова в складі головуючої судді Горбунової Я.М., при секретарі Маріновій О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 21.04.2015 р. відмовлено в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відносно спростування недостовірної інформації.

27.04.2015 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить постановити по справі додаткове рішення, оскільки, судом при ухваленні рішення не винесене судження по вимогам про встановлення факту дискримінації її як «дитини війни».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що судом не ухвалене рішення за вимогами, в яких позивач просить встановити факт дискримінації її як «дитини війни» з тих підстав, що жодне з рішень суду про зобов'язання управління Пенсійного фонду України у Московському районі м.Харкова здійснити перерахунок та доплату до пенсії за ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» ОСОБА_2 фактично не виконано, а, навпаки, здійснено незаконне відрахування від пенсії, чим заподіяно позивачу матеріальну шкоду .

Сторони в судове засідання не з'явилися, в зв'язку з чим, суд відповідно до положень ст. ст. 169, 197, ч.3 ст. 220 ЦПК України розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів та без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами

Розглянувши матеріали справи суд вважає, що по справі необхідно ухвалити додаткове рішення в частині вимог про встановлення факту дискримінації позивача ОСОБА_1 як «дитини війни».

За зазначеною вимогою суд вважає, що вона задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено, що по відношенню до неї має місце факт дискримінації за ознакою «дитина війни».

Так, дискримінація це будь-яка відмінність, виключення, обмеження або перевага, що заперечує або зменшує рівне здійснення прав. Поняття охоплює виключення або обмеження можливостей для членів певної групи відносно можливостей інших груп, створення сприятливих умов для певної категорії осіб на шкоду іншій категорії, визначаючи фактичну нерівність цих груп. При дискримінації індивіди, протиправно позбавлені чогось «належного», можуть справедливо вимагати якогось «еквівалента» за втрачене.

В даному випадку позивач доводить факт дискримінації її за ознакою «дитина війни», але жодних доказів на підтвердження того факту, що відповідачем допущене обмеження її прав за ознакою належності до категорії осіб визначених законом як «діти війни» суду не надано.

Відповідно до вимог ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, сторони мають рівні права щодо надання доказів, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 218, 220 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Постановити додаткове рішення.

В задоволені позову в частині позовних вимог щодо встановлення факту дискримінації ОСОБА_1 як «дитини війни» - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через районний суд до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Я. М. Горбунова