Справа № 541/659/15-ц
Провадження №2/541/434/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 травня 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі:

головуючої, судді Куцин В. М.,

при секретарі Борисенко М. Б.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до Миргородської міської ради Полтавської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Миргород померла її двоюрідна сестра, ОСОБА_4, яка була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2. Спадкову справу після смерті останьої заведено Першою Полтавською державною нотаріальною конторою 22 лютого 2006 року на підставі заяви позивачки. Інші заяви до нотаріальної контори не надходили.

За життя ОСОБА_4, залишила заповіт, яким заповіла позивачці належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1.

При оформленні спадщини встановлено, що відповідно до свідоцтва на право власності на житло, виданого 15.12.1997 року Бюро по приватизації м. Миргород, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Дочірнім комунальним підприємством "Миргородтехінвентаризація", власниками квартири АДРЕСА_1 в рівних долях по 1/3 значаться: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, батьки померлої ОСОБА_4 та її рідний брат ОСОБА_3.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. На день смерті з нею були зареєстровані по АДРЕСА_1 чоловік, ОСОБА_5 та їх син ОСОБА_3.

Згідно даних спадкового реєстру та інформації наданої Першою та Другою Миргородськими нотаріальними конторами спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводились.

Відповідно до вимог статей 549, 529 ЦК України (1963 р.) ОСОБА_5 та ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном.

Прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_6 частки праа власності в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_3 становили по 1/2 частині.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5. 16.10.2002 року він склав та нотаріально посвідчив заповіт відповідно, якого свою частку квартири АДРЕСА_1 на випадок своєї смерті заповів своїй рідній доньці ОСОБА_4.

ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5 відповідно вимог ст. 549 ЦК УРСР фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Вона продовжувала проживати в ній, утримувати квартиру, сплачуючи комунальні послуги та розпоряджаючись квартирою як власним майном вселила, до квартири позивачку по справі, ОСОБА_1, яка є їй двоюрідною сестрою.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Миргород. Незадовго до своєї смерті 25 серпня 2005 року ОСОБА_4 склала та посвідчила заповіт. Відповідно даного заповіту вона зробила розпорядження на випадок своєї смерті, відносно частки на квартиру АДРЕСА_1, яку успадкувала після смерті батька, заповівши її позивачу ОСОБА_1.

Позивач після смерті ОСОБА_4 в межах строку визначеного статтею 1270 ЦК України подала заяву про прийняття спадщини до Першої Полтавської Державної нотаріальної контори.

Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, позивач отримала відмову, оскільки надані документи не підтверджують право власності ОСОБА_4 на спірну квартиру.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав викладених у позові, оскільки в інший спосіб, окрім судовому порядку, захистити своє право власності на майно, яке ОСОБА_1 успадкувала після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_4 позивач не має можливості.

Представник відповідача Миргородської міської ради проти задоволення позову не заперечував.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений відповідно до положень ст.74 ЦПК України за місцем реєстрації останнього (а.с. 42,70,72).

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона з шкільних років знає особисто сім'ю ОСОБА_3 тому їй відомо, що після смерті матері ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_1 проживали її чоловік та син. Потім за батьком ОСОБА_5, доглядала дочка ОСОБА_4, вона похоронила батька і проживала в спірній квартирі до часу своєї смерті. Так як ОСОБА_4 хворіла то нею опікувалася позивачка.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва на право власності на житло, виданого 15.12.1997 року Бюро по приватизації м. Миргород, яке зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Дочірнім комунальним підприємством "Миргородтехінвентаризація", власниками квартири АДРЕСА_1 в рівних долях по 1/3 значаться ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_3 (а.с. 5,24).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.6).

На день смерті з нею були зареєстровані по АДРЕСА_1 чоловік, ОСОБА_5 та син ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Миргородського комунального житлово-експлуатаційного управління № 4733 від 02.09.2014 року (а.с.35).

Відповідно до положень ст.ст. 529, 549 ЦК України1963 року, що діяв на момент смерті ОСОБА_6, спадкоємцями першої черги по закону є діти, дружина. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_6 заяв про прийняття спадщини не надходило, відповідно до повідомлення Першої Миргородської нотаріальної контори (а.с.53 54).Отже чоловік покійної ОСОБА_5 та син ОСОБА_3 фактично прийняли в рівних долях по 1/6 частині належну ОСОБА_6, 1/3 частину спірної квартири.

Після прийняття спадщини частки власності в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_3 становили по ? (одній другій) частині у кожного.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.8).

За життя 16.10.2002 року він склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 332, відповідно, до якого квартиру АДРЕСА_1 на випадок своєї смерті заповів ОСОБА_4(а.с.7).

ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5 відповідно вимог ст. 549 ЦК України(1963р.), фактично вступивши в управлінні та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Миргородського комунального житлово-експлуатаційного управління від 02 вересня 2014 року № 6413 (а.с. 20.) та свідченням свідка ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Миргород померла ОСОБА_4, яка була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 відповідно до свідоцтва про смерть та довідки КП Житлово експлуатаційна організація №2 Полтавської міської ради від 30.09.2014 року (а.с.10,21).

Відповідно до положень статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1270 ЦК України встановлений строк прийняття спадщини 6 місяців.

За життя ОСОБА_4, оформила заповіт, який посвідчений нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Явтух М.та зареєстрований 25.08.2005 року, в реєстрі №1168, яким заповіла ОСОБА_1 належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 (а.с.9).

ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 22 лютого 2006 року в межах строку визначеного статтею 1270 ЦК України подала заяву про прийняття спадщини до Першо1 полтавської Державної нотаріальної контори, про що свідчить витяг з Спадкового реєстру(а.с.11,56). Інші заяви до нотаріальної контори не надходили.

Нотаріус Першої Полтавської Державної нотаріальної контори, Валькова О. А. відповідно до постанови від 10.01.2015 року відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця на спадкове майно (а.с.33-35).

Відповідно до положень статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З

Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину фактично через відсутність належного правовстановлюючого документа, враховуючи встановлені судом обставини та виходячи з вищезазначених положень закону суд вважає, що вимоги позивача про визнання за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженкою села Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, права власності в порядку спадкування за заповітом посвідченого нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Явтух М.В. та зареєстрований 25.08. 2005 року, в реєстрі №1168 на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1 ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.

Місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 є місто Миргород де вона фактично проживала та померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10).

Отже належним відповідачем по справі є Миргородська міська рада Полтавської області, яка зазначена в уточненій позовній заяві (а. с. 60) до компетенції якої відповідно ст. 1277 ЦК України входить право на визнання спадщина відумерлою, після смерті ОСОБА_4 та її батьків.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, ст.ст.328, 392, 1217, 1270 ЦК України , суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженкою села Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області, через Миргородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з часу отримання копії рішення.

Суддя: В. М. Куцин