Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/5097/14-ц Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія 27 Доповідач Заполовський В. Й.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, законним представником яких є ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» (надалі - Банк) звернувся до суду з даним позовом.

Зазначав, що 11 травня 2011 року між ним та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 209/ФК-07. Згідно умов договору останній отримав кредит у розмірі 190 497,44 грн. зі сплатою 10,40 % річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення до 10.10.2017 року.

Позичальник належним чином умов кредитного договору не виконував, у зв'язку з чим станом на 10.07.2014 року виникла заборгованість у розмірі 167 127,39 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом в сумі 150 184, 76 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 16 942,63 грн.

Ухвалою суду першої інстанції від 09.02.2015 року відповідача - ОСОБА_5, у зв'язку з його смертю, було замінено на правонаступників - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

27 травня 2015 року Банк подав заяву про зміну позовних вимог, у якій просив стягнути заборгованість за кредитним договором № 209/ФК-07 від 11.05.2011 року у розмірі 167 127,39 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1 671,27 грн. з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у солідарному порядку, як із спадкоємців померлого боржника.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 липня 2015 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ПАТ «Дельта Банк» подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Зокрема зазначає, що порука ОСОБА_1 не є припиненою, оскільки поручитель має відповідати перед кредитором протягом всього строку дії поруки, який був встановлений ними безпосередньо в договорі поруки. Крім того, судом не було вжито всіх дій щодо встановлення кола спадкоємців і об'єму спадкового майна та його вартості, чим було порушено їх інтереси, як кредитора.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК України колегія суддів визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 11 травня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (далі Банк) та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 209/ФК-07. Згідно умов договору останній отримав кредит у розмірі 190 497,44 грн. зі сплатою 10,40% річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення до 10.10.2017 року.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. За життя останній належним чином умов кредитного договору не виконував. Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 10.07.2014 року виникла заборгованість у розмірі 167 127,39 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом в сумі 150 184, 76 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 16 942,63 грн.

Як правильно визнав суд першої інстанції, ОСОБА_1, як дружина, а ОСОБА_2, ОСОБА_3, як неповнолітні діти померлого ОСОБА_5 прийняли спадщину останнього на підставі ст.ст.1268, 1270, 1273 ЦК України, оскільки проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у встановленому законом порядку не відмовилися від її прийняття.

У зв'язку зі смертю відповідача ОСОБА_5 та залученням судом його правонаступників, Банк 27.05. 2015 року подав заяву про зміну позовних вимог, у якій просив стягнути заборгованість за кредитним договором № 209/ФК-07 від 11.05.2011 року у розмірі 167 127,39 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1 671,27 грн. з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як із спадкоємців померлого боржника на підставі вимог ст.1282 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Тобто, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, як спадкоємці ОСОБА_5 зобов'язані задовольнити вимоги Банку, який є кредитором ОСОБА_5 за кредитним договором №209/ФКв-07 від 11.05.2011р., повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Зокрема, для покладення такого обов'язку на спадкоємців необхідно довести наявність майна, одержаного ними у спадщину та його вартість.

Проте Банк не надав суду першої інстанції доказів, які б вказували, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 одержали у спадщину від ОСОБА_5 будь-яке майно та доказів про його вартість.

Не надано таких доказів Банком і суду апеляційної інстанції та не заявлено відповідних клопотань, хоча апеляційним судом відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України про таке право стороні позивача було роз'яснено.

Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивачем не доведено об'єм та вартість спадкового майна, одержаного ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у спадщину від ОСОБА_5, який є боржником за кредитним договором, то підстав, передбачених ст.1282 ЦК України для задоволення позову у суду не було.

Тому суд обґрунтовано відмовив у позові в цій частині і рішення у даній частині відповідно до ст.308 ЦПК України підлягає залишенню без змін.

Відмовляючи Банку у позові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, як з поручителя, суд першої інстанції виходив з того, що порука останньої є припиненою на підставі ч.4 ст.559 ЦК України.

Проте з таким висновком погодитися не можливо з наступних підстав.

Згідно до ст.553 ЦК - за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ч.3 ст.559 ЦК України порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Як вбачається із п.1.1 договору поруки, поручитель ОСОБА_1 зобов'язалася перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником ОСОБА_5 зобов'язань щодо повернення суми кредиту, однак не поручалася за нового боржника у даному зобов'язанні.

Оскільки ОСОБА_5 помер, а поручитель ОСОБА_1 не поручалася за нового боржника у даному зобов'язанні, то порука останньої є припиненою відповідно до ч.3 ст.559 ЦК України, що в свою чергу є підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення з неї заборгованості за кредитом, як із поручителя.

Проте, суд вирішуючи спір помилково відмовив у позові в цій частині з підстав, передбачених ч.4 ст.559 ЦК України.

Тому, рішення суду у зазначеній частині відповідно до ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 липня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, як з поручителя, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, як з поручителя, з інших підстав.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді