Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є. у. № 234/8498/14
Провадження № 22-ц/778/2656/15 Головуючий у 1-й інстанції: Фоміна Ю.В.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Краснокутської О.М.

Сапун О.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 16 лютого 2015 року по справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2014 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначало, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 26.02.2013 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 29 269 грн. 90 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував. Станом на 04.09.2014 року виникла заборгованість в розмірі 30 668 грн. 78 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 22 071 грн. 73 коп.; з заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 2 189 грн. 31 коп.; залишок за несплаченим штрафом, передбаченим пунктом 2.2 Генеральної угоди, у сумі 6 407 грн. 74 коп.

На підставі статей 526,527,530,1050,1054 ЦК України товариство просило стягнути вказані суми з відповідача.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 16 лютого 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором б/н від 26.02.2013 року, яка утворилася станом на 04.09.2014 року, у розмірі 30 668 грн. 78 коп., з яких: заборгованість за кредитом у сумі 22 071 грн. 73 коп.; з заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 2 189 грн. 31 коп.; залишок за несплаченим штрафом, передбаченим пунктом 2.2 Генеральної угоди, у сумі 6 407 грн. 74 коп., а також судовий збір у розмірі 306 грн. 69 коп.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням в частині стягнення штрафу в сумі 6 407 грн. 74 коп., ОСОБА_4 подав апеляційну. Посилався на те, що з поважних причин не мав змоги своєчасно погашати заборгованість по кредиту, хоча намагався частково сплачувати певні кошти. Завдяки цьому борг за період з січня 2014 року по вересень 2014 року зменшився з 22 071 грн. 73 коп. до 16 295 грн. 93 коп. Вважає, що з поважних причин, а саме через виняткові обставини ( проведення з 14.04.2014 року на території Донецької області антитерористичної операції ) не міг своєчасно погашати отриманий кредит. Просив рішення Краматорського міського суду Донецької області від 16 лютого 2015 року в частині стягнення з нього штрафу в сумі 6 407 грн. 74 коп. скасувати. В цій частині ухвалити нове рішення про відмову у позові. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судове засідання апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2 не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не сповістив, тому колегія суддів, на підставі положень частини 2 статті 305 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду Запорізької області доповідь судді, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статей 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що за Генеральною угодою від 04.07.2013 року про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт Банк надав відповідачу строковий кредит у сумі 29 269 грн. 91 коп. строком до 29.02.2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобов'язання ОСОБА_2 по поверненню кредиту, сплати процентів в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості необхідно було здійснювати, починаючи з 01 по 25 число кожного місяця шляхом надання Банку грошових коштів ( щомісячний платіж ) в сумі 1 061 грн. 91 коп. ( а. с. 7-8 ).

Оскільки ОСОБА_2 не в повній мірі виконував зобов'язання по поверненню кредиту, суд першої інстанції на підставі статей 526,1050,1054 ЦК України стягнув з відповідача на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість по тілу кредиту у сумі 22 071 грн. 73 коп., заборгованість про процентам за користування кредитними коштами у сумі 2 189 грн. 31 коп.

В цій частині судове рішення сторонами не оскаржується.

ОСОБА_2 просив скасувати судове рішення в частині стягнення з нього 6 407 грн. 74 коп. і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість і добросовісність, яких повинна дотримуватись особа при здійсненні своїх прав із тим, щоб не порушувати права інших осіб (ст. ст. 12,13 ЦК України).

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості ( ч. 3 ст. 509 ЦК України, п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобов'язання санкція у вигляді неустойки спрямована на забезпечення виконання боржником своїх зобов'язань по поверненню позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживає у м. Краматорську Донецької області, де проводиться антитерористична операція відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України". Зазначені обставини мають непередбачений, надзвичайний та невідворотній характер, вони суттєво впливають на фінансовий стан та платоспроможність позичальника, тому, на думку колегії суддів, мають враховуватися при застосуванні санкцій за порушення зобов'язань по погашенню кредиту.

З матеріалів справи вбачається, що середньомісячна заробітна плата відповідача дорівнює 1 534 грн. 74 коп. Незважаючи на складений як загальний стан у зоні проведення антитерористичної операції, так і майновий стан, відповідач намагається погашати наявну заборгованість. Впродовж січня-вересня 2014 року він сплатив позивачеві 5 775 грн. 80 коп., у тому числі і 428 грн. 50 коп. штрафу по п. 2.2 генеральної угоди, про що свідчать наявний у справі розрахунок боргу, сума заявлених банком вимог ( а. с. 6 ).

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, а також виходячи загальних засад цивільного законодавства - пункту 6 частини 1 статті 3 ЦК України, що спонукають суди саме до справедливості та розумності судових рішень, виходячи з правової природи штрафу, колегія суддів вважає за можливе на підставі статті 212 ЦПК України, частини 3 статті 551 ЦК України обмежитися сумою сплаченого відповідачем по пункту 2.2 генеральної угоди штрафу у сумі 428 грн. 50 коп., а судове рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 залишку штрафу у розмірі 6 407 грн. 74 коп. скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у позові.

В іншій частині рішення не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 16 лютого 2015 року в часині стягнення з ОСОБА_2 штрафу у сумі 6 407 грн. 74 коп. скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог.

В іншій чатсині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: