АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2520/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Красюк Г. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБондаренка С. І.
суддівХрапка В. Д. , Новікова О. М.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу СТОВ «Агроспілка» на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до СТОВ «Агроспілка» про стягнення недоотриманої орендної плати по договору оренди землі, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до СТОВ «Агроспілка» про стягнення недоотриманої орендної плати по договору оренди землі, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач є власником земельної ділянки площею 3.23 га кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої в межах Соболівської сільської ради Шполянського району Черкаської області.

19 лютого 2008 року , щодо вказаної земельної ділянки, між сторонами був укладений договір оренди землі.

В договорі була зазначена орендна плата нижче мінімально встановленої, зокрема Указом Президента України №725/2008 року, внаслідок чого відповідачем позивачу не доплачено орендну плату в сумі 7727.20 гривень.

На підставі наведених обставин позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за договором оренди землі, з вирахуванням податку з доходу фізичних осіб, в сумі 6972.25 гривень та пеню в сумі 803.48 гривень.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з СТОВ «Агроспілка» на корить ОСОБА_6 заборгованість по орендній платі в сумі 4513.66 гривень, 520.11 гривень пені та 243.60 гривень судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, СТОВ «Агроспілка» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що Указом Президента України від 2.02.2002 року «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» мінімальний розмір плати повинен бути не меншим за 3% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, що не було дотримано відповідачем при проведення оплати.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 3.23 га яка розташована в межах Соболівської сільської ради Шполянського району Черкаської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку.(а.с.8)

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно частини 1,2 статті 21 Закону України «Про оренду землі» в редакції чинній на час виникнення правовідносин, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю").

Пунктом 1 Указу Президента України №92/2002 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», у редакції чинній на момент укладення сторонами договору оренди земельної ділянки, визнано одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 1,5 відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря.

Указом Президента України №725/2008 внесено зміни до Указу Президента №92/2002 та встановлено розмір орендної плати не менше 3 відсотки визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. Цей Указ набрав чинності з дня його опублікування. В його тексті відсутнє посилання на те, що його дія розповсюджується на договори, укладені до набрання ним чинності, а тому змінити розмір орендної плати можна лише за згодою сторін.

Крім того наведені Укази Президента носять рекомендаційний характер.

За умовами укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки від 19 лютого 2008 року орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі : грошовій 676 гривень на рік , натуральній 800 кг зерна, що в розрахунку складає 1.5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і вказаний розмір був виплачений позивачу, а тому посилання останнього як на підставу позовних вимог, що вказаний розмір орендної плати повинен розраховуватись виходячи з 3% є безпідставним.

Оскільки не встановлено порушення розміру орендної плати то відповідно не підлягає стягненню і пеня яка є забезпеченням виконання зобов'язань.

Саме з зазначених мотивів позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції вказані норми права не врахував, а тому помилково прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів, приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст..ст.303,307,309,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу СТОВ «Агроспілка» - задовольнити, а рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення яким:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до СТОВ «Агроспілка» про стягнення недоотриманої орендної плати по договору оренди землі - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь СТОВ «Агроспілка» судові витрати в сумі 121 гривна 80 копійок.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :