Ухвала

Іменем України

01 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням за касаційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Донецької області від 17 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він є власником 2/3 частин квартири АДРЕСА_1, які він успадкував після смерті батька, ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року. За життя його батько зареєстрував у квартирі свою подругу - ОСОБА_3, яка після його смерті у цій квартирі не проживає понад три роки. Враховуючи викладене, позивач просив усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування нею.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 06 травня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 17 червня 2015 року рішення місцевого суду скасовано. Визнано ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1. Розподілено судові витрати.

У касаційних скаргах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, й залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та усуваючи позивачу перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. ст. 321, 383, 391 ЦК України), апеляційний суд на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно виходив із того, що позивач реалізував своє право на захист власного майна, а відповідач мала похідне право користування житлом від наявності такого права у особи, членом сім'ї якого вона була. Із припиненням такого права, втратилось і її право на користування житлом.

Такий висновок відповідає постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року № 6-158цс14 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

І.М. Фаловська