Провадження № 6/645/126/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Горпинич О.В.

за участю секретаря судового засідання - Денісенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові подання старшого державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання старшого державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 для подальшого направлення до органів паспортного контролю та Адміністрації Державної прикордонної служби.

В обґрунтування подання зазначалося, що на примусовому виконанні у Фрунзенському ВДВС Харківського МУЮ знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини. Боржник був попереджений з тим, що він має сплачувати аліменти на утримання дитини, але останній не вжив жодних заходів для погашення суми боргу та сплати щомісячних коштів. Боржник не виконує рішення суду, у звязку з чим, утворилася заборгованість. Про обєктивні причини, які перешкоджають боржнику сплатити заборгованість, державного виконавця не повідомляє та доказів, через які останній не може сплачувати аліменти у повному обсязі, не надає. Приймаючи до уваги великий розмір заборгованості боржника та його можливість в будь який момент виїхати за межі України, державний виконавець звернувся до суду із відповідним поданням.

В судове засідання старший державний виконавець Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2, належним чином повідомлена про час та місце розгляду подання, не зявилась. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд подання за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали виконавчого провадження, вважає, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (далі - Закон) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

В статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема якщо боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

При цьому сам факт наявності невиконаного рішення суду боржником не є, відповідно до цього Закону, підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов'язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання судового рішення.

За замістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону, громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

З аналізу цих правових норм вбачається, що особі, яка має паспорт для виїзду за межі України, та має такий намір, може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадку ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Окрім того факт ухилення має підтверджуватися сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

Згідно листа Міністерства юстиції України «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішенням судів» від 6 червня 2008 року № 25-32/507, подання повинно відповідати вимогам, що визначені цим листом, а саме: подання готується на бланку відповідного відділу державної виконавчої служби за підписом начальника цього відділу та обов'язково має містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх обов'язків.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням, органи державної виконавчої служби повинні зазначати обставини та надати відповідні докази про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобов'язань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

Судом встановлено, що постановою від 19 червня 2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду.

ОСОБА_1 відомо стосовно відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно до її повноліття та що станом на 04 листопада 2014 року він має заборгованість за аліментами в розмірі 5864 грн. 52 коп., що підтверджується власноруч написаними ним поясненнями, доданими до подання.

На час звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен відбутися, бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, установлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасне з'явлення за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Тобто, під поняттям ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням, розуміються будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Судовим розглядом встановлено, що за ОСОБА_1 нерухоме майно та автотранспортні засоби не зареєстровані, боржник офіційно не працевлаштований, пенсію не отримує.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення подання старшого державного виконавця Фрунзенського ВДВС Харківського міського управління юстиції, оскільки ним не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що державним виконавцем вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на виконання рішення суду.

Державним виконавцем також не надано суду доказів на підтвердження того, що боржник отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження та про те, що боржник, ухиляючись від виконання рішення, вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, за час виконання рішення виїжджав за межі України (довідку Державної прикордонної служби), що призвело до виникнення заборгованості, або боржник безпідставно не зявлявся на виклики державного виконавця.

Крім того, подання не містить доказів щодо наявності інформації про бажання боржника виїжджати за кордон та здійснення ним будь-яких дій, повязаних з оформленням його виїзду.

З огляду на наведене, подання державного виконавця не ґрунтується на вимогах закону, у звязку з чим, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України», ст. 3 Конституцією України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом пяти днів з дня її проголошення; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя -