Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Подосокорської А.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа Дзержинський районний у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою, вселення, визнання особи такою, що втратила право користування житловии приміщенням та виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

Установив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати поважними причини його відсутності у квартирі АДРЕСА_3, усунути перешкоди у користуванні зазначеною квартирою шляхом вселення його у квартиру АДРЕСА_3, визнати ОСОБА_3, її сина ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням (квартирою) за адресою: АДРЕСА_3, позбавити їх права користування зазначеним житловим приміщенням та виселити їх з квартири без надання іншого жилого приміщення, зобов'язати Дзержинський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_3, 1961 року народження, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3, судові витрати покласти на відповідачів.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.10.2001 року Харківською КЕЧ Київського районного військового округу Міністерства оборони України його батьку ОСОБА_6 видано ордер № 253 на право зайняття жилого приміщення - однієї кімнати площею 17,5 кв.м. в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_3. На той час його батько був одружений на ОСОБА_3, вони разом проживали в квартирі ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2, проте доволі часто батько у зв'язку з конфліктами з ОСОБА_3 періодично проживав в інших місцях. З цієї причини після отримання ордера на жиле приміщення його батько ОСОБА_6 вселився у зазначену квартиру та був у ній зареєстрований 31.10.2001 року, а в подальшому проживав то в спірній квартирі, то у відповідача ОСОБА_3 за її адресою. В травні 2003 року за згодою батька ОСОБА_6 він вселився у квартиру АДРЕСА_3 та 28.05.2003 року зареєструвався. При цьому вони з батьком домовилися про спільну сплату комунальних послуг, квартирної плати, можливість проживання у квартирі та постійного проживання в разі тимчасової відсутності батька або смерті. Після погіршення відносин батька та ОСОБА_3, ОСОБА_6 повернувся у спірну квартиру та він був вимушений виїхати відповідно до домовленості між ним про порядок користування житловим приміщенням. В подальшому 18.01.2006 року ОСОБА_3 була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_3, проте жодного дня в цій квартирі не проживала. Не дивлячись на те, що відповідачу ОСОБА_3 було відомо про домовленість між ним та батьком про порядок користування спірною квартирою, остання стала чинити йому перешкоди у користуванні квартирою. Це призвело до конфлікту між ним та батьком ОСОБА_6 і він був вимушений забрати частину своїх речей та документів з квартири. В подальшому на початку 2007 року ОСОБА_3 умовила його батька перевезти свої речі до її приватної квартири за адресою: АДРЕСА_2, де вона фактично проживала разом з сином ОСОБА_5 та надати останньому, оскільки той одружився, квартиру АДРЕСА_3 для проживання. Сама ж ОСОБА_3 фактично у спірній квартирі не проживала. ОСОБА_5 жодного дня не проживав разом з його батьком у квартирі АДРЕСА_3, не вів з ним спільного господарства. За таких обставин, вважав, що фактично ОСОБА_6 спірна квартира була здана ОСОБА_5 у піднайом. Вважає, що на час надання ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_3 для проживання він не втратив права користування нею, як член сім?ї наймача, оскільки під час його вселення у квартиру у травні 2003 року між ним та батьком була відповідна домовленість про порядок користування спірною квартирою, частина особистих речей та документів перебувала в ній, проте його права були порушені. Після смерті батька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 неодноразово звертався до відповідачів з проханням не чинити перешкод у користуванні квартирою та виконати бажання батька про його проживання разом з родиною у квартирі АДРЕСА_3 після його смерті та визнання його наймачем квартири. Однак, відповідачі відмовляються допускати його у квартиру, передавати ключі та звільняти, у зв'язку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача ОСОБА_7 в попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. В судове засідання 11.08.2015 року не з'явилась, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_4 не визнала, заперечувала проти їх задоволення, звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_3. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 лютого 1999 року між нею та ОСОБА_6 укладено шлюб. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та його знято з реєстраційного обліку у спірній квартирі. 28 травня 2003 року її чоловік за наполегливим проханням сина ОСОБА_4 зареєстрував останнього у спірній квартирі. Реєстрація позивача у квартирі АДРЕСА_3 носила формальний характер, так як він не збирався мешкати у цій квартира, оскільки вона є однокімнатною, а вони з чоловіком, з дня отримання та вселення в цю квартиру, постійно мешкали в ній, так як іншого житла не мали. ОСОБА_4 проживав окремо від свого батька, матеріальної допомоги не надавав, в спірній квартирі не мешкав, а тому вважає, що відповідач за зустрічним позовом втратив права користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 підтримала зустрічні позовні вимоги, просила їх задовольнити та відмовити у задоволенні первісного позову.

Представник третьої особи Дзержинського відділу державної міграційної служби у місті Харкові надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при розгляді справи покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов та зустрічна позовна заява підлягають залишенню без задоволення.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Право зайняття квартири АДРЕСА_3 надано ОСОБА_6 на підставі ордера № 253 від 03.10.2001 року.

З 28.05.2003 року у зазначеній квартирі зареєстрований ОСОБА_4, а з 18.01.2006 року - ОСОБА_3.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 6123.

Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім?ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім?ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Таким чином, позивачі за первісним та зустрічним позовами є членами сім?ї наймача квартири АДРЕСА_3, мають рівні права та несуть обов'язки.

Відповідно до статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.1989 року, № 13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь -які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Позивачем за первісним позовом ОСОБА_4 не надано доказів на підтвердження наявності перешкод з боку відповідачів у здійсненні права користування спірною квартирою та неможливості вселення останнього у квартиру АДРЕСА_3. Доводи ОСОБА_4 щодо наявності договору між ним батьком ОСОБА_6 щодо порядку користування квартирою АДРЕСА_3 не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Враховуючи викладене суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

Також, суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_3, оскільки суду не надано доказів про відсутність ОСОБА_4 у спірній квартирі понад шість місяців, не виконання обов'язків щодо спірного житлового приміщення як члена сім?ї наймача.

Керуючись ст.ст.10,11,14, 27, 31, 60, 61,213-215 ЦПК, ст.ст.64,71,72 ЖК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.1989 року, № 13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа Дзержинський районний у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою, вселення, визнання особи такою, що втратила право користування житловии приміщенням, виселення та зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, починаючи з 17.08.2015 року. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий