УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним, усунення від спадкування,

в с т а н о в и в :

У січня 2015 ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому, посилаючись на положення ст.ст. 24, 39 СК України та ст. ст. 1224 ЦК України, просила суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним шлюб, який укладений між її сином - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та усунути останню від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, при цьому за п'ять місяців до своєї смерті, ОСОБА_4 скасував заповіт відносно своєї доньки - ОСОБА_5 та повторно зареєстрував шлюб із ОСОБА_3

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належну йому квартиру АДРЕСА_1. Спадкоємцями за законом першої черги є позивач, донька померлого та відповідач.

ОСОБА_2 посилається на те, що її син мав онкологічне захворювання IV ступені, а тому не був здатний усвідомлювати значення своїх дій, через що під тиском ОСОБА_3, розірвав заповіт та повторно зареєстрував шлюб.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 березня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу передати на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції дійшов вірного висновку що позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, не було надано доказів відповідно до викладених обставин, якими позивачі обґрунтовували свої вимоги, у зв'язку з чим у суду не було правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним, усунення від спадкування.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук