Справа № 177/3351/14-ц
Провадження № 2/177/185/15
У Х В А Л А

16.04.2015

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Приміч Г. І.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

представника відповідача ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» - ОСОБА_4

представника третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі заяви про збільшення позовних вимог у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання договорів поруки та додаткових договорів нікчемними, недійсними, скасування платіжних доручень, визнання дій відповідачів протиправними, зобовязання вчинити певні дії, стягнення пені, інфляційних втрат та 3-х відсотків річних,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «МІК» звернувся до суду 18.11.2014 року та просив визнати договір поруки №5711Р1 від 02.02.2011 року, додатковий договір №5711Р1-1 від 23.06.2011 року, додатковий договір №5711Р1 від 09.11.2011 року, укладені між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ТОВ «МІК» та ОСОБА_2, в забезпечення Генеральної угоди №5711N1 від 02.02.2011 року, нікчемними, фіктивними та такими, що порушують публічний порядок.

28.11.2014 року відкрите провадження по вказаній цивільній справі (а.с.17).

04.02.2015 року через канцелярію суду представник позивача ТОВ «МІК» надав уточнену позовну заяву, в якій залучив в якості третьої особи Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області та збільшивши розмір позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії ОСОБА_2 та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», що повязані з перерахуванням 443 702,96 грн. на рахунок №0785 в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на імя отримувача ВДВС Криворізького РУЮ, код 34545939 платіжним дорученням ТОВ «МІК» №1 від 15.01.2014 року;

- скасувати платіжне доручення ТОВ «МІК» №1 від 15.01.2014 року;

- зобовязати ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» повернути кошти в сумі 443702, 96 грн. в розпорядження ТОВ «МІК» як помилково списані;

- зменшити розмір нарахованих відсотків за користування кредитними коштами по Генеральній угоді №5711N1 в розрахунку з суми 443 702, 96 грн. з 15.01.2014 року;

- стягнути з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»» пеню в сумі 34253,87 грн.;

- стягнути з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» компенсацію втрат від інфляції в сумі 110 482,04 грн.;

- стягнути з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» компенсацію трьох процентів річних в сумі 13311,09 грн. та судовий збір.

05.02.2015 року через канцелярію суду представник позивача подав ще одну уточнену позовну заяву, в якій просив:

- визнати як правочини вчинені під впливом помилки, і недійсними платіжні доручення №1317 від 07.05.2013 року про перерахування 350 000,00 грн., №1320 від 07.05.2013 року про перерахування 30 000, 00 грн., №1320 від 08.05.2013 року про перерахування 194 753, 98 грн. з кредитного рахунку 997 в філії АТ «УКРЕКСІМБАНК» м. Кривий Ріг МФО 305589 на рахунок «6001 в ПАТ «КРЕДИТВЕСТБАНК», МФО 380441 на імя отримувача «Дніпроолія» код 36726560 з призначенням платежу відповідно «Погашення заборгованості по орендній платі зг. Постанови від 09.04.2013 р. у справі №22/904/248/2013 у т.ч. ПДВ 58333,33 грн.», «Погашення заборгованості по орендній платі зг. Постанови від 09.04.2013 р. у справі № 22/904/248/2013 в т.ч. пеня 34573, 74; 3% -7084,57; суд.зб.11269,69»;

- скасувати платіжні доручення №1317 від 07.05.2013 року про перерахування 350 000,00 грн., №1320 від 07.05.2013 року про перерахування 30 000, 00 грн., №1320 від 08.05.2013 року про перерахування 194 753, 98 грн. . з кредитного рахунку 997 в філії АТ «УКРЕКСІМБАНК» м. Кривий Ріг МФО 305589 на рахунок «6001 в ПАТ «КРЕДИТВЕСТБАНК», МФО 380441 на імя отримувача «Дніпроолія» код 36726560;

- зобовязати ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» повернути кошти в сумі 574 753,98 грн. в розпорядження ТОВ «МІК» і.к. 19096149 як помилково списані;

- зменшити розмір нарахованих відсотків за користування кредитними коштами по Генеральній угоді №5711N1 в розрахунку з суми 574 753, 98 грн. з 08.05.2013 року;

- стягнути з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»» пеню в сумі 73338,61 грн.;

- стягнути з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» компенсацію втрат від інфляції в сумі 131043,91 грн.;

- стягнути з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» компенсацію трьох процентів річних в сумі 28737,70 грн. та судовий збір.

Ухвалою суду від 05.02.2015 року прийняті до розгляду вказані заяви ТОВ «МІК» про збільшення розміру позовних вимог та залучено до участі у справі в якості третьої особи Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.

Розглянувши вище вказані заяви, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі в частині збільшених позовних вимог про визнання протиправними дій ОСОБА_2 та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» щодо перерахунку грошових засобів, визнання недійними та скасування платіжних доручень про перерахування грошових коштів на імя ВДВС Криворізького РУЮ та ТОВ «Дніпроолія», зобовязання ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» повернути грошові кошти, зменшити розмір нарахованих відсотків, стягнення пені, інфляційних втрат та 3-х відсотків річних, з наступних підстав.

В обґрунтування позову зі збільшеними позовними вимогами ТОВ «МІК» вказував, що ОСОБА_2, перебуваючи на посаді директора ТОВ «МІК», уклала з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» генеральну угоду від 02.02.2011 року про фінансування інвестиційної, торгово-закупівельної, виробничої та іншої діяльності, зокрема кредитний договір № 5712 К 23 від 06.12.2012 року про надання ТОВ «МІК» кредитної лінії.

15.01.2014 року ОСОБА_2 подала до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» платіжне доручення № 1 на часткову оплату платіжної вимоги № 1 від 14.01.2014 року на виконання ухвали № 904/6113 від 08.08.2013 року та рішення Господарського суду № 904/6113 від 06.12.2013 року. Також 07.05.2013 року ОСОБА_2 подала до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» платіжні доручення №1317 та №1320, а 08.05.2013 року №1320 про перерахування коштів з кредитного рахунку на користь ТОВ «Дніпроолія» на підставі постанови №22/904/248/2013 від 09.04.2013 року.

Вважає дії ОСОБА_2, які полягали в отриманні кредиту на суму вказану в договорі, без згоди засновників, перерахуванні кредитних коштів на користь «Дніпроолії», а також дії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» по проведенню транзакції протиправними. В звязку з чим вважає, що банк зобовязаний повернути кошти помилково списані з рахунку ТОВ «МІК», зменшити розмір відсотків та сплати пеню, компенсацію втрати від інфляції та три проценти річних.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, в порядку цивільного судочинства розглядаються справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також щодо інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається зі змісту позову предметом даного спору є дії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» вчинені на виконання господарського договору - договору кредиту між юридичними особами, та дії ОСОБА_2, яка діяла від імені ТОВ «МІК», будучи директором підприємства.

Зі змісту ст. 1, 2 ГК України вбачається, що господарськими відносинами є відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання. При цьому учасниками таких відносин, серед інших, є суб'єкти господарювання, а також громадяни, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

З аналізу ст.1, 2 ГК України, ст. 12 ГПК України, п. 3 Постанови Пленуму ВГСУ № 10 від 24.10.2011 року «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», вбачається, що вище вказані вимоги ТОВ «МІК» до ОСОБА_2, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» є спором, що підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а отже є непідвідомчий Криворізькому районному суду Дніпропетровської області.

Як встановлено пунктом 1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, у звязку з тим, що заяви зі збільшеними позовними вимогами про визнання протиправними дій ОСОБА_2 та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області щодо перерахунку грошових засобів, визнання недійними та скасування платіжних доручень про перерахування грошових коштів на імя ВДВС Криворізького РУЮ та ТОВ «Дніпроолія», зобовязання ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» повернути грошові кошти, зменшити розмір нарахованих відсотків, стягнення пені, інфляційних втрат та 3-х відсотків річних не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, суд вважає за необхідне провадження у справі в цій частині закрити.

Відповідно до ч.3 ст. 206 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.1, 2 ГК України, ст. 12 ГПК України, п. 3 Постанови Пленуму ВГСУ № 10 від 24.10.2011 року «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», ч. 1 ст. 15, 205, 206 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання договорів поруки та додаткових договорів нікчемними, недійсними, скасування платіжних доручень, визнання дій відповідачів протиправними, зобовязання вчинити певні дії, стягнення пені, інфляційних втрат та 3-х відсотків річних, в частині позовних вимог про визнання протиправними дій ОСОБА_2 та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області щодо перерахунку грошових засобів, визнання недійними та скасування платіжних доручень про перерахування грошових коштів на імя ВДВС Криворізького РУЮ та ТОВ «Дніпроолія», зобовязання ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» повернути грошові кошти, зменшити розмір нарахованих відсотків, стягнення пені, інфляційних втрат та 3-х відсотків річних - закрити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: