У Х В А Л А

22.10.2015 Справа №607/16739/15-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Тернопільської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на самочинне будівництво, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 подали до суду позовну заяву до Тернопільської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на самочинне будівництво приміщення, реконструйовані з квартир № 23, 24 з добудованими нежитловими приміщеннями (приміщення 1, 2, 3, 4, 5 та добудова з підвалом (приміщення 6) загальною площею 100,75 кв.м), що самочинно збудовано за адресою: бульв. Т.Шевченка, 33 в м. Тернополі, зокрема за ОСОБА_1 на 8/11 та за ОСОБА_2 на 3/11 частини вказаного обєкта самочинного будівництва.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1 7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зазначена позовна заява не відповідає вказаним вимогам, оскільки:

- в порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в позовній заяві не вказано ціни позову, хоч заявлено вимоги майнового характеру;

- відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України в позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна та згідно з п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України в позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Дійсної вартості спірного самочинно збудованого нерухомого майна, на яке позивачі просять визнати право власності, та відповідних доказів на підтвердження його розміру в позовній заяві не зазначен о;

- при цьому посилання позивачів на те, що в них немає можливості визначити вартість нерухомого майна не обґрунтовано жодними доказами, зокрема, що позивачі позбавлені можливості отримати ці відомості в субєктів, які вправі проводити оцінку майна (до прикладу, зверталися них з приводу надання такої оцінки, однак з обєктивних причин їм було відмовлено в цьому);

- визначення ціни позову та зазначення її у позовній заяві є обовязком позивача. Ч. 2 ст. 80 ЦПК України, на положення якої покликаються позивачі, стосується випадків, коли визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо. Однак, позивачі ціни позову не визначили, доказів про те, що встановити дійсну вартість спірного майна, в позовній заяві не зазначили;

- більше того, відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача;

- при пред'явленні зазначеного позову кожним із позивачів сплачено по 487 гривень 20 копійок судового збору;

- відповідно до зп.п. 1 п. 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позивачем фізичною особою або фізичною особою-підприємцемпозовної заяви майнового характеру, ставки судового збору встановлюються в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно з ч. 6 ст. 6 цього Закону в разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Таким чином судовий збір сплачено позивачами з порушенням вимог закону, оскільки при визначенні його розміру не враховано ціни позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином позивачам слід виправити зазначені недоліки позовної заяви, зокрема:

- визначити та вказати в позовній заяві ціну позову і зазначити докази, якими вона обґрунтовується;

- обчислити, виходячи з зазначених вище вимог закону, судовий збір з урахуванням загальної суми позову;

- сплатити його недоплачену різницю кожному позивачу пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити терміном п'ять днів із дня отримання копії ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст.121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Тернопільської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на самочинне будівництво залишити без руху і надати позивачам строк для усунення виявлених недоліків терміном п"ять днів із дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вимог даної ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя