Справа № 630/413/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року м.Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складіголовуючого ОСОБА_1,за участю секретаря судового засідання Тімченко Ю.С.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Люботин цивільну справуза позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 30441,75 грн. за кредитним договором № б/н від 10.06.2010 р., яка складається з: заборгованості за кредитом - 20585,35 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 7930,60 грн., штрафів - 500 грн. (фіксована частина), 1425,80 грн. (процентна складова), а також судові витрати в розмірі 304,42 грн.

Позов обґрунтований тим, що між сторонами 10.06.2010 р. був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 18000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначає, що ним зобов'язання за договором виконані у повному обсязі, в той час як відповідач свої зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка складає 30441,75 грн. Враховуючи, що відповідач добровільно не погашає заборгованість, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідачав судовому засіданні поданий позов не визнавала, пояснюючи це тим, що сума заборгованості є завищеною, крім того сума заборгованості за тілом кредиту перевищує розмір кредитного ліміту, який не підвищувався. Однак, в судовому засіданні 20.10.2015р. представник відповідача пояснила, що дійсно відповідачем у грудні 2012 року було здійснено покупку товару на велику суму в зв'язку з чим був перевищений кредитний ліміт. Про дану покупку вона забула, однак на теперішній час позов визнає та погоджується з правильністю розрахунку заборгованості. Крім того, представник відповідача просила відстрочити виконання рішення суду в зв'язку зі скрутним матеріальним становищем.

Під час розгляду справи судом встановлено наступне.

10 червня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № б/н (далі по тексту - Договір), згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 18000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, що є додатком до договору, Позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, визначених даним договором.

Позивач вказує, що відповідачем зобов'язання за кредитним договором не виконуються, в зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 30441,75 грн., яка складається з:

-заборгованості за кредитом - 20585,35 грн.;

-заборгованості про процентам за користування кредитом - 7930,60 грн.;

-штрафу (фіксована частина) - 500 грн.;

-штрафу (процентна складова) - 1425,80 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме заявою ОСОБА_2 б/н від 10.06.2010 р., умовами та правилами надання банківських послуг, розрахунком заборгованості, випискою по рахунку.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

В судовому засіданні представником відповідача було визнано позовні вимоги позивача та заявлено клопотання про відстрочення виконання судового рішення строком на два місяці.

Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Проте, представник відповідача не надала суду належних доказів наявності обставин, які фактично унеможливлюють виконання рішення відповідачем, в тому числі доказів на підтвердження скрутного фінансового становища відповідача.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав відстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 213-215, 218, 223-225, 232, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1., і.н. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (юридична адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, , р/р 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором у розмірі 30441 (тридцять тисяч чотириста сорок одна) грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 304,42 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Зінченко

Повний текст рішення виготовлено 22.10.2015 р.