Провадження № 2-о/202/20/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 травня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Калиновський ДО.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Індустріальний відділ РАГС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності її бабусі по лінії матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлій 31 березня 2014 року у м. Дніпропетровськ, свідоцтва про шлюб серії V111-УР № 151235, видане 16 квітня 1965 року АНД рай бюро ЗАГС м. Дніпропетровська, посилаючись на те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про спадщину після смерті бабусі через те,що у Свідоцтві помилково зазначено імя бабусі як «Валентина» замість «Варвара».

Представник заявника доводи заяви підтримав та просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи Індустріального відділу РАГС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області у судове засідання не зявився. В матеріалах справи є заява заінтересованої особи про розгляд справи без участі їх представника.

Заінтересована особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася. Причину неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, показання свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи по встановленню факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначені в свідоцтві про народження або в паспорті.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно повторного Свідоцтва про народження, виданого 18.12.1984 року відділом РАГС Зачепилівського райвиконкому Харківської області, ОСОБА_4 народилася 02 березня 1930 року, про що в книзі реєстрації актів про народження було зроблено запис № 26. Згідно Свідоцтва про одруження серії V111-УР № 151235, видане 16 квітня 1965 року ОСОБА_5 одружився з ОСОБА_6 та остання взяла прізвище «Суслова». З копії паспорта ОСОБА_3 вбачається, що вона уклала шлюб із ОСОБА_5. Згідно Свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла 31 березня 2014 року.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місце і час народження цієї особи, а саме свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПУ України, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.

За таких обставин суд вважає, що вимоги заявника задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 256 ЦПК України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко