У Х В А Л А

28 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів: Романюка Я.М,

Гуменюка В.І., Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року в справі за позовом державного професійно-технічного навчального закладу «Путивльський професійний ліцей» до ОСОБА_3, третя особа - Путивльська районна державна адміністрація Сумської області, про виселення з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення,

встановила:

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 31 липня 2014 року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 29 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року рішення суду апеляційної інстанції скасовано, залишено в силі рішення суду першої інстанції.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_3 просить скасувати рішення Путивльського районного суду Сумської області

від 31 липня 2014 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статей 125, 132 Житлового кодексу України (далі - ЖК Української РСР), пункту 44 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 3 червня 1986 року № 208.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

У справі, що переглядається суд касаційної інстанції погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, виходив із того, що єдиною підставою для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видає адміністрація підприємства, установи, організації на підставі спільного з профспілковим комітетом рішення про надання жилої площі в гуртожитку. Закріплені у статті 125 та частині 3 статті 132 ЖК Української РСР гарантії не можуть бути застосовані при вирішенні спору про виселення з гуртожитку громадян, які не перебували чи не перебувають з організацією у трудових відносинах. Установивши, що ордер на заняття спірного приміщення ОСОБА_3 або її чоловіку ОСОБА_4 не видавався, а вселення відповідача до гуртожитку було проведено з відома адміністрації позивача на підставі цивільно-правової угоди, строк дії якої закінчився, і його не було продовжено у встановленому законом порядку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення відповідачем порядку звільнення жилого приміщення гуртожитку та наявності правових підстав для виселення без надання іншого жилого приміщення.

У наданому для порівняння рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2011 року суд касаційної інстанції, виходив із того, що позовні вимоги про виселення відповідачів без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку на підставі п. 44 Примірного положення про гуртожитки та ст. 116 ЖК України, як осіб, що самоправно зайняли жилу площу не підлягають задоволенню, оскільки судами було встановлено, що особи проживають в гуртожитку на підставі цивільно-правової угоди - договору оренди житла, а тому відсутні підстави для виселення зазначених осіб із займаного житла в гуртожитку.

Порівняння вищенаведеного судового рішення із судовим рішенням, яке переглядається, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом державного професійно-технічного навчального закладу «Путивльський професійний ліцей» до ОСОБА_3, третя особа - Путивльська районна державна адміністрація Сумської області, про виселення з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

В.І. Гуменюк

А.Г. Ярема