Справа № 2-15/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого - судді Лиходєдова А.В.

при секретарі Поліян І.В.

за участі: представника позивача - адвоката Залюбовського В.В.

відповідача ОСОБА_2, його представника - адвоката Цепелєва Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь на відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою: 1296,97 грн. матеріальної шкоди, 2000 моральної шкоди та судові витрати, пов'язані зі сплатою держмита та оплати послуг адвоката, посилаючись на те, що 15 жовтня 2005р., приблизно о 12 годині він, керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ - 21» д.н. НОМЕР_1, який належить йому на праві приватної власності, проїжджав по вулиці 23 - Лютого в Тернівському районі м. Кривого Рогу зі сторони 17-го кварталу в напрямку Веселих Тернів.

Проїхавши АЗС „ТНК", він виїхав в крайній лівий ряд і повернув ліворуч в напрямку ГБК „Авангард". У цей час на його автомобіль скоїв наїзд автомобіль «Мерседес Бенц 208 Д» д.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який з великою швидкістю рухався в попутному напрямку по зустрічній полосі.

Внаслідок ДТП автомобілю «ГАЗ - 21» д.н. НОМЕР_1, 1960 р. випуску, що належить йому на праві приватної власності, завдано технічні пошкодження.

Згідно звіту №445 про оцінку дорожнього транспортного засобу встановлено наступне: матеріальна шкода, спричинена власнику автомобілю «ГАЗ-21» д.н. НОМЕР_1, пошкодженого в результаті ДТП складає 1046,97 грн.. Послуги по складанню калькуляції - 250,00 грн., загальна сума матеріальних збитків становить 1296,97 грн..

Під час дорожньо-транспортної пригоди у нього виникли психотравматичні фактори, що спричинили негативні емоції і переживання, призвели по погіршення здоров'я, вплинули на реалізацію його намірів та ділових стосунків. Після ДТП він змушений був звернутися до лікарні. В період з 19.10.2005р. по 25.10.2005р. він знаходився на стаціонарному лікуванні 8-ї міській лікарні м. Кривого Рогу зі скаргами на постійний головний біль в тіменно-затилочній частині та шийному відділі і грудному відділі хребта, слабкість в руках, ногах, загальну слабкість. Без засобів транспорту залишилася його сім'я, яка складається з 4-х чоловік.. А це для нього важливий фактор, так як він є інвалідом 2 групи і йому досить важко пересуватися без автомобіля. Моральну шкоду він оцінює в 2000 грн..

Відповідач надав до суду зустрічний позов, просячи стягнути з ОСОБА_4 1756,55 грн. матеріального збитку, 3000 грн. моральної шкоди та 479,50 грн. судових витрат, а всього 5236,05 грн., посилаючись на те, що 15.10.2005р., приблизно в 12 год. 00 хв., по вул. 23 Лютого з боку 17 кварталу м. Кривий Ріг, в напрямку Веселих Тернів рухався автомобіль «Мерседес-Бенц 208Д», р.н. НОМЕР_6 під його керуванням. В цей час попереду - праворуч, в попутному напрямку рухався автомобіль «ГАЗ-21 «Волга» р.н. НОМЕР_5 під керуванням водія - ОСОБА_4, який в районі ГБК «Авангард» не виконав вимог п. 12.1 ПДР України, виконав лівий поворот та скоїв зіткнення з автомобілем «Мерседес-Бенц 208 Д», р.н. НОМЕР_6 під його керуванням.

Адміністративна справа розглядалася у відношенні нього за ст. 124 КУпАП в Тернівському районному суді. При повторному розгляді справи проводилась авто-технічна експертиза в Криворізькому НДЕКЦ №58/27-124 від 17.06.2008 р. згідно якої, дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР, а дії водія ОСОБА_4, вимогам п. 9.2 (б), 9.4, 10.1, 10.4 ПДР, тобто була встановлена обоюдна вина водіїв - учасників ДТП, в скоєнні зіткнення транспортних засобів. Відповідно по постанови суду від 3 вересня 2009 р. справа була повторно закрита на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

В даному випадку відносно водія ОСОБА_7 адміністративний протокол не складався, але його дії по керуванню автомобілем «ГАЗ-21» «Волга» при здійсненні маневру повороту, знаходились в причинному зв'язку з технічними наслідками ДТП, і він керуючи своїм автомобілем був безпосереднім заподіювачем шкоди, визнається відповідальним за причинену шкоду і є цивільним відповідачем по зустрічному позову. При розгляді обставин справи судом, врахування вини потерпілого, при грубій необережності, в діях по керуванню транспортним засобом, передбачене ст. 1193 ЦПК України.

Для встановлення матеріальної шкоди, заподіяної йому в наслідку ДТП було проведено авто-товарознавче дослідження експертом-товарознавцем, що внесений в Державний реєстр атестованих експертів України № Д 13/05/06 від 16.06.2006п., згідно висновків якого, сума матеріального збитку нанесеного власнику пошкодженого мікроавтобуса «Мерседес-Бенц 208 Д» склала 1756 грн. 55 коп.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди виходить із ступеню провини відповідача, обставин при яких була заподіяна шкода, характеру і тривалості переживань, істотності змушених змін життєвих відносин, часу й зусиль, необхідних для відновлення автомобіля. Моральну шкоду оцінює в 3000 грн..

Представник позивача в судовому засідання позов підтримав, а зустрічний позов не визнав.

Відповідач і його представник зустрічний позов підтримали, а первісний - не визнали, в тому числі в зв'язку з тим, що не доведено, що відповідач повинен нести відповідальність, так як його автомобіль було застраховано, а позивач також не довів розмір завданої йому матеріальної шкоди, так як не було проведено експертизу, та не довів завдання моральної шкоди.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи - докази: копії: звіту № 445 від 19.12.2005 р. про оцінку дорожнього транспортного засобу; свідоцтва № 3190 від 17.06.2005 р. про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів; квитанції по оплаті послуг оцінювача; свідоцтва про реєстрацію ТЗ «ГАЗ21»; постанови від 03.09.2009 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу; висновок фахівця - автотоварознавця № Д13/05/06 від 16.06.2006 р. щодо сум матеріальної шкоди (а.с. 6-20, 21, 24, 76-77, 139-157), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні правовідносини.

15.10.2005 р., приблизно о 12-00, по вул. Червонопрапорній в м. Кривому Розі, водій ОСОБА_2, керуючи належним йому автомобілем «Мерседес Бенц 208 Д», реєстраційний номер НОМЕР_7, при виникненні небезпеки у русі, яку об'єктивно оцінив, не вжив заходів для зменшення швидкості, почав змінювати напрям руху ліворуч і виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення з автомобілем «ГАЗ-21», реєстраційний номер НОМЕР_8, під керуванням водія ОСОБА_4, який є власником вказаного автомобіля, що здійснив поворот ліворуч, рухаючись в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, а саме «Мерседес - Бенц 208 Д» на 1756,55 грн., а «ГАЗ-21» на 1296,76 грн.. При цьому водієм ОСОБА_2 було порушено п. п. 11.2, 11.4, 11.6 та дорожньої розмітки п. 1.3. ПДР України, що знаходиться в причинному зв'язку з ДТП, а в діях водія ОСОБА_4 є порушення п. 10.1 ПДР України, що не знаходиться в причинному зв'язку з ДТП.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Із аналізу вказаних норм ЦК України, що регулюють правовідносини, які виникли з встановлених обставин слідує, що для покладення на особу, яка була учасником ДТП відповідальності необхідною є наявність складу правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; 2) шкідливого результату такої поведінки (шкоди); 3) причинного зв'язку між поведінкою та шкодою; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду.

Після дослідження та оцінки доказів і справі, що надані учасниками процесу відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, а також аналізу діючого законодавства, суд приходить до висновку, що обидва позови не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 постанови від 01.03.2013 р. № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», потерпілий, в даному випадку надає докази, що в тому числі підтверджують розмір завданої шкоди.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Тому, суд вважає, погоджуючись з запереченнями, наданими відповідачем, що розмір завданої шкоди, має бути підтверджений висновком експерта, який має право проводити автотоварознавчі експертизи з визначення розміру нанесеного збитку власнику транспортного засобу, а не звітом про оцінку дорожнього транспортного засобу, складеним суб'єктом оціночної діяльності, який має право здійснювати оцінку майна та майнових прав, за деякими напрямками, а не визначати розмір завданого збитку. Відповідно, в позовній вимозі позивача про відшкодування матеріальної шкоди повинно бути відмовлено.

Таким чином, не доведено й наявність пошкодження майна позивача. Це, а також недоведеність причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та тим, що позивач потрапив до лікарні через декілька днів після ДТП, так як у епікризі не зазначено причиною звернення до лікарні наслідки цієї ДТП, а вказано, що звернувся за наслідками виробничої травми 1998 р., не дає суду права задовольнити також вимогу позивача про відшкодування моральної шкоди.

У вказаному раніше п. 4 постанови від 01.03.2013 р. № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», зазначено, що відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України, обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Тому, в даному випадку в зустрічному позові до первісного позивача теж повинно бути відмовлено в повному обсязі, так як між його діями (позивача), що були теж неправомірними, оскільки ним було порушено вимоги п. 10.1 ПДР України, та шкодою, завданою майну відповідача, відсутній безпосередній причинний зв'язок, про що зазначено в дослідженій та проаналізованій судом постанові від 03.09.2009 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, в якій навпаки вказано про наявність причинного зв'язку лише між порушенням вимог ПДР зі сторони відповідача та ДТП, що сталася внаслідок цього.

На підставі викладеного, ст. ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, керуючись ст. ст. ст. ст. 10, 11, 58-60, 61, 212- 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою - відмовити.

У зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-и денний строк з дня його проголошення. Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: