Справа № 645/6079/15-ц
Провадження № 2/645/2049/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2015 року

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді Алфьорової Т.М,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру, посилаючись на те, що його матір ОСОБА_2 (дівоче прізвище - ОСОБА_4) Г.О. набула право власності на кооперативну кватиру №3, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, буд. № 11 загальною площею 45,9 м.2, сплативши пайові внески у повному обсязі в жовтні 1978 року. Зазначений факт підтверджується довідкою ЖК «Швейник» №34 від 02.07.15., а також довідкою КП «Харківське МіськБТІ» №2071135 від 01.07.15р. Після смерті матері 15.04.1987 року батько фактично прийняв спадщину, продовживши мешкати у зазначеній квартирі та будучі в ній зареєстрованим. Відповідно до довідки №24 від 02.07.15, виданої ЖК «Швейник» разом із матірю станом на день її смерті у квартирі були прописані він, батько ОСОБА_5, брат ОСОБА_6 В подальшому батько ОСОБА_7 помер 07.07.1990 року і на момент його смерті він постійно проживав з ним в одній квартирі, доглядаючи за ним. Відповідач ОСОБА_3 ніколи не мав бажання приймати спадщину та на теперішній час нотаріально засвідчив свою відмову від прийняття спадщини у вигляді зазначеної квартири.

Отже, станом на теперішній час він є єдиний спадкоємцем першої черзі, якій прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном після смерті батька, так як яка із самого початку був зареєстрований у зазначеній квартирі, про що свідчить копія мого паспорту та довідка ЖК «Швейник» №37 від 14.07.15 та проживав в квартирі. Заповітів батьками за час життя складено не було, інших осіб, які б подавали заяву про прийняття спадщини за законом не має. Він завертався до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 було відмовлено у здійснені нотаріальних дій через те, не подано оригінал довідки ЖК «Швейник» №5 від 10.03.1997 року, на підставі якої було зареєстровано право власності на матір ОСОБА_9 тому вимушений звертатися до суду з цим позовом.

В судовому засіданні позивач та його законний представник ОСОБА_10 позовні вимоги підтримали в повному обсязі і дали пояснення про обставини викладені вище.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи сповіщався належним чином, надав письмову заяву про визнання позовних вимог та прохав слухати справу за його відсутність.

Відповідно до положень ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно статті З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 (дівоче прізвище - ОСОБА_4) ОСОБА_11, 1936 р. н., набула право власності на кооперативну кватиру №3, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, буд. № 11 загальною площею 45,9 м. 2, сплативши пайові внески у повному обсязі в жовтні 1978 року. Зазначений факт підтверджується довідкою ЖК «Швейник» №34 від 02.07.15.

Крім того, відповідно до довідки КП «Харківське МіськБТІ» № 2071135 від 01.07.15р. власником вказаної квартири зазначена ОСОБА_4. Підставою виникнення та реєстрації права власності є довідка ЖБК «Швейник» №5 від 10.03.1997 року.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЗУ «Про власність», який діяв на той момент, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Відповідно п. 3.3 (абзац 32) листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово- будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини.

Після смерті матері 15.04.1987 року (свідоцтво про смерть №2383040 від 16.04.1987 ) батько сторін ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину, продовживши мешкати у зазначеній квартирі та будучі в ній зареєстрованим.

Відповідно до довідки №24 від 02.07.15, виданої ЖК «Швейник» разом із ОСОБА_12 станом на день її смерті у квартирі були зареєстровані позивач, ОСОБА_5 та брат ОСОБА_6

Відповідно до ст.525 ЦК України (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день,

зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.1 ст.549 ЦК України (1963р.) передбачено: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та управління спадковим майном.

ОСОБА_7 помер 07.07.1990 року (свідоцтво №270205 від 10.07.1990). На момент його смерті в квартирі було зареєстровані сторони, про що свідчить довідка № 37 від 14.07.15р. виданої ЖК «Швейник».

ОСОБА_3 нотаріально засвідчив свою відмову від прийняття спадщини у вигляді зазначеної квартири, що підтверджується заявою від 11.07.2015 року.

Заповітів подружжя ОСОБА_3 за час життя складено не було, інших осіб, які б подавали заяву про прийняття спадщини за законом не має.

Зазначене підтверджується витягами №№40936398, 40936543, 40546290, 40936505, 40936561 зі спадкового реєстру за категоріями: заповіти/спадкові договори, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач ОСОБА_2 на підставі ст. 549 Цивільного кодексу України ( в редакції 1963р.) спадщину в установленому законом порядку прийняв.

Оформити спадщину через Дванадцяту Харківську державну нотаріальну контору позивач не має можливості, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.07.2015 року державного нотаріуса Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_8,згідно якої ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що не надано оригінал довідки ЖК «Швейник» №5 від 10.03.1997 року, на підставі якої було зареєстровано право власності на ОСОБА_9 Вказана довідка в теперішній час є втраченою, що унеможливлює її подання до нотаріальної контори.

За таких обставинах, суд вважає достатніми представлені докази, що підтверджують законність і правочинність вимог позивача.

У відповідності до вищевикладеного, керуючись ст.ст.10 -11, 60, 212, 213,215, ЦІІК України та ст.ст. 526, 549 ЦК України ( в редакції 1963р.) ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІН НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на квартиру № 3 за адресою м. Харків, вул. Танкопія, буд.11.(загальна площа 45,9 м. 2, житловою площею 30,6 м.2 ) після смерті ОСОБА_5

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя - Т.М. Алфьорова