Справа № 201/5889/15-ц
Провадження № 2-з/201/162/2015
УХВАЛА

20 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ходаківський М.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Ферронік» про зобовязання розірвати договір, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 09.04.2015 позивача було звільнено від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

До суду 20.04.2015 надійшла заява позивача про забезпечення позову, у якій останній просить винести ухвалу про забезпечення позову, якою накласти тимчасову заборону на будівництво в районі вул. Жуковського, 16-24, у м. Дніпропетровську до закінчення слухання справи та набрання рішення законної сили.

Розглянувши заяву, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України з аява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ Фірма «Фероннік», в якій просить зобовязати відповідача розірвати договір, укладений останнім з ТОВ «ДСК-17».

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи зазначені приписи законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки в матеріалах справи відсутні докази реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, а також, те що вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, є неспівмірним з позовними вимогами.

Керуючись ст. ст. 151-153, 294 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Ферронік» про зобовязання розірвати договір відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.П. Ходаківський