АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/2375/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Запорожець Л.М.
Провадження № 22-ц/789/590/15 Доповідач - Загорський О.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Загорського О.О.

суддів - Хома М. В., Демкович Ю. Й.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін - представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

07.10.2014 року ОСОБА_3 звернулася з вищенаведеним позовом. Вимоги аргументовано тим, що донька позивача - ОСОБА_5 є інвалідом 2 групи з дитинства і для її лікування і реабілітації не вистачає коштів. Відповідач обов'язку з утримання доньки не виконує.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 12.03.2015 року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, визначений рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 20.09.2012 року, визначивши його в твердій грошовій сумі - 1000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої доньки (інваліда - дитинства 2 групи) ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі - 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили - постійно.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись на незаконність, необгрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що суд не врахував одержання повнолітньою донькою матеріального забезпечення від держави та перебування її на утриманні чоловіка позивача. Суд не надав належної оцінки факту перебування ОСОБА_1 на обліку в пошуку роботи. Тимчасове обмеження відповідача у праві виїзду за межі України позбавляє його можливості одержання заробітку за кордоном. Суд безпідставно керувався ст.ст. 182, 184, 192 СК України, оскільки положення закріплені в них застосовуються лише до відносин з утримання батьками неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та надав відповідні пояснення за апеляційною скаргою.

Представник ОСОБА_3 заперечив у задоволенні апеляційної скарги і надав відповідні пояснення. Вказав, що наявність у ОСОБА_3 іншого чоловіка не підтверджено документально, але наявність іншого чоловіка не позбавляє рідного батька обов'язку допомагати хворій дочці і матері дуже не хватає коштів на лікування ОСОБА_5 Зазначив, що заборгованість по сплаті аліментів становить 27000 грн., хоча ОСОБА_1 був за кордоном з 2006 року, а після депортації змінив своє прізвище і знову виїхав за межі України. Вказав, що апелянт є фізично здоровою людиною і може знайти роботу, щоб допомогти своїй хворій дитині.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з обов'язку відповідача як батька, згідно ст.198 СК України, утримувати свою повнолітню доньку, яка є інвалідом 2 групи психічного захворювання, потребує постійного лікування та реабілітації.

Судом встановлено, що рішенням Чортківського районного суду від 20.09.2012 року вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_1. в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі щомісячно - 500 гривень починаючи з 10.09.2012 року до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання повнолітньої доньки - інваліда дитинства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 - 500 гривень щомісячно, починаючи з 10 вересня 2012 року постійно (а.с.6).

ОСОБА_1 змінив своє прізвище та ім'я на ОСОБА_1 (а.с. 8, 20).

ОСОБА_5 є інвалідом другої групи з дитинства, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 19.05.2010 року, виданим Управлінням праці та соціального захисту населення Чортківської РДА та листом індивідуальної реабілітації інваліда № 594 від 10.04.2014 року Тернопільської обласної МСЕК і їй потрібний відповідний режим та постійний догляд (а.с.11,13,14).

Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до змісту ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними є особи, які визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди.

Непрацездатність ОСОБА_5 підтверджується:

- довідкою до акту огляду медико-соціальної комісії АВ №0328298 від 10.04.2014 року - ОСОБА_5 є інвалідом другої групи з дитинства (а.с.80).

- висновком райЛКК № 1/105 від 31 січня 2015 року Чортківської ЦКРЛ з якого вбачається, що ОСОБА_5, навчається в Чортківському інституті підприємництва та бізнесу, є інвалідом 2 групи з діагнозом симптомна епілепсія у вигляді частих поліморфозних нападів (1-2 рази в місяць). Вроджені атрофічні зміни лобної ділянки та хвостового ядра лівої гемісфери. Потребує медикаментозного лікування (а.с.81).

Твердження апелянта про обов'язок нового чоловіка ОСОБА_3 забезпечувати хвору дитину ОСОБА_1, колегія суддів оцінює критично, оскільки і при укладенні жінкою нового шлюбу рідний батько не позбавляється обов'язку утримувати дочку.

Доказів, що ОСОБА_3 вийшла заміж, чи проживає з іншим чоловіком, який утримує хвору дитину не представлено.

Доводи апеляційної скарги, що дочка ОСОБА_5 не потребує матеріального забезпечення, оскільки отримує пенсію оцінюється критично, - оскільки отримання пенсії від держави не може свідчити про достатність матеріального забезпечення непрацездатної дочки - інваліда 2 групи, яка потребує лікування.

Доводи апелянта про відсутність у ОСОБА_1 будь-яких джерел доходу не підтверджені доказами, оскільки з довідки Чортківського РЦЗ № 02/52 від 23.01.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в пошуку роботи, без надання статусу безробітнього та призначення допомоги по безробіттю (а.с.59) - що не свідчить про безробіття відповідача і відсутність доходу.

Матеріали справи не містять і доказів непрацездатності ОСОБА_1

Тимчасове обмеження відповідача у праві виїзду за кордон не позбавляє його можливості одержувати дохід від праці в Україні.

Враховуюючи наведене, колегія суддів вважає, що апелянтом не доведено неможливість надання ОСОБА_1 матеріальної допомоги непрацездатній повнолітній дочці - інваліду 2 групи.

Колегія суддів оцінює критично твердження апелянта, що положення ст.ст. 182, 192 СК України можуть застосовуватись лише до відносин, які виникають між батьками стосовно обов'язку утримання неповнолітніх дітей і суд помилково керувався нормами закріпленими в зазначених статтях при вирішенні вимоги про зміну розміру аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дочки, оскільки:

- відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

- відповідно до ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Змінюючи розмір аліментів на утримання непрацездатної повнолітньої дочки, суд обґрунтовано взяв до уваги встановлені обставини справи та врахувавши, що ОСОБА_5 потребує постійного медикаментозного лікування і особливого догляду правомірно збільшив розмір аліментів до 1000 грн. щомісячно.

Позиція колегії суддів відповідає і правовій позиції колегії суддів судової палати у цивільних справах ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладеній в ухвалі від 18.02.2015 року у справі №6-18840св14.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України саме апелянт повинен довести належними доказами обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, що ним зроблено не було.

У відповідності до ч.1 ст.308 Цивільного процесуального кодексу України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду постановлено у відповідності до чинних норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.О. Загорський