АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/125/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1917/15Головуючий у 1-й інстанції Рожкова Н. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Кузнєцової О.Ю., Чічіля В.А.

при секретарі Колодюк О.П.

за участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Аршиця"

на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14 травня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Аршиця" про витребування земельної ділянки з незаконного користування, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом та просив витребувати у ТОВ "Агрофірма "Аршиця" із незаконного користування земельну ділянку площею 3,44 га, розташовану в межах Світлогірської сільради Кобеляцького району, кадастровий номер 000020279 та належить йому на праві приватної власності; стягнути з ТОВ "Агрофірма "Аршиця" на його користь судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що він є власником земельної ділянки площею 3,44 га кадастровий номер 000020279, відведеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Світлогірської сільської ради.

30 вересня 2009 року він уклав з ТОВ «АгроСвіт» , яке в подальшому реорганізовано в ТОВ «Агрофірма» «Аршиця», договір оренди землі площею 3,44 га терміном на 5 років, передав орендарю земельну ділянку, яку останній обробляє з 30 вересня 2009 року.

Вказував, що у вересні 2014 року він звернувся до орендаря про повернення земельної ділянки в звязку з закінчення строку договору оренди, однак орендар відмовив, мотивуючи відмову тим, що термін дії договору оренди закінчується 28 травня 2017 року, тобто через 5 років з моменту державної реєстрації договору оренди землі, яка була здійснена 28 травня 2012 року.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі.

Витребувано у ТОВ "Агрофірма "Аршиця" із незаконного користування належну ОСОБА_4 земельну ділянку площею 3,44 га, кадастровий номер 000020279, розташовану в межах Світлогірської сільради Кобеляцького району Полтавської області та передано власнику.

Вказане рішення місцевого суду в апеляційному порядку оскаржило ТОВ "Агрофірма "Аршиця" та просило скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме помилковий висновок суду про початок дії договору оренди землі з моменту його укладення, не встановлення наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору на новий строк та наміру використовувати земельну ділянку для особистих потреб.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ТОВ "Агрофірма "Аршиця" не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214, ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачеві ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка площею 3,44 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 000020279, що підтверджується державним актом на право власності на землю серії 1-ПЛ №041334 (а.с.12-14).

Відповідно до договору оренди землі від 30 вересня 2009 року орендодавець ОСОБА_4 передав в строкове платне користування орендарю ТОВ «АгроСвіт» земельну ділянку площею 3,44 га. Договір укладено на 5 років. Державна реєстрація договору оренди здійснена 28 травня 2012 року ( а.с.11).

Згідно акту прийому-передачі від 30 вересня 2009 року, позивач передав орендарю ТОВ «АгроСвіт» земельну ділянку площею 3,44 га( а.с.15).

Відповідно до Статуту ТОВ «Агрофірма «Аршиця», до товариства приєднане ТОВ «АгроСвіт» в результаті чого ТОВ «Агрофірма «Аршиця» є правонаступником всого майна, всіх прав і обовязків ТОВ «АгроСвіт».( а.с.48).

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник майна має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що договір оренди землі припинив свою дію 30 вересня 2014 року, а час його державної реєстрації не впливає на момент, з якого він починає діяти.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Статтею 34 Закону України «Про оренду землі» визначено - у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Суд дійшов правильного висновку, що дія договорів оренди землі сплила 30 вересня 2014 року, що підтверджується правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 06 березня 2013 року по справі № 6-5 цс 13, рішення якого є обов'язковими для всіх судів України у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України , а саме державна реєстрація договору оренди земельної ділянки у період визначеного сторонами строку дії договору забезпечує правомірне, договірне використання орендарем орендованої земельної ділянки відповідно до норм Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України № 161-ХІV «Про оренду землі» та Закону України від 11.02.2010 року № 1878-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» незалежно від дати проведення такої реєстрації - до пред'явлення позову про повернення земельної ділянки чи після його пред'явлення.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Виходячи зі змісту ст. 640 ЦК України та ст. 18 Закону України «Про оренду землі», твердження апелянта про те, що строк дії оспорюваних договорів оренди землі починається з дати його державної реєстрації є помилковими, так як державна реєстрація договору вказує на його чинність і не може змінювати день його укладання, тобто строк дії договору.

При цьому, посилання апелянта на те, що договором передбачено, що він набирає чинності після підписання сторонами, а строк дії договору відраховується з часу його державної реєстрації не вказують на помилковість висновків суду першої інстанції, оскільки судом встановлено факт виконання умов договору саме з 30 вересня 2015 року.

Крім того, незважаючи не те, що державна реєстрація договорів оренди здійснена пізніше, сторони згідно вимог ст. 651 ЦК України не внесли зміни до договору щодо строку його дії.

Доводи апелянта щодо не встановлення незгоди орендодавця на переукладення договору оренди є неспроможними, оскільки факт оспорювання користування орендарем спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди вказує на відсутність згоди ОСОБА_4 на продовження договірних відносин з ТОВ "Агрофірма "Аршиця".

Факт необхідності спірної земельної ділянки ОСОБА_4 для особистого обробітку колегія суддів вважає належним чином встановленим, при цьому апелянтом щодо цього питання не надано жодних обґрунтованих заперечень.

Посилання апелянта на неправильне вирішення судом питання про розподіл судових витрат є безпідставним.

Відповідно до ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Таким чином, законодавство не встановлює обовязкової участі представника або адвокати під час судового розгляду справи для того, щоб витрати повязані з оплатою юридичних послуг було віднесено до судових.

Позивачем належним чином доведено факт отримання правової допомоги та вартість відповідних послуг.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Аршиця" відхилити.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді О.Ю. Кузнєцова

ОСОБА_5

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: