Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 225/3938/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Бабенко С.С.
№ провадження 22-ц778/1439/15 Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Стрелець Л.Г.,

суддів Гончар М. С.,

Каракуші К.В.

при секретарі: Мосіній О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 05 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області про відшкодування моральної шкоди.

В позовній заяві зазначав, що з 23.08.2002 року він знаходиться в трудових відносинах з ДП "Дзержинськвугілля" шахта "Південна".

26.01.2003 року при виконання трудових обов'язків він отримав виробничу травму, у зв'язку з чим, 04.06.2003 року за висновком МСЕК йому було встановлено 15% втрати працездатності вперше.

Зазначає, що він тривалий час лікувався, не міг працювати за професією, був вимушений звільнитися з шахти.

На теперішній час він знов працює на шахті, відчуває фізичні і моральні страждання, які полягають в постійному фізичному болі в спині, йому важко виконувати свої трудові обов'язки, допомагати сім'ї по дому.

Отримана ним травма, не дає можливості вести йому повноцінний образ життя, оскільки він займався спортом, вів активний спосіб життя, а зараз позбавлений цього в силу фізичної неспроможності.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 15 000 грн.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 05 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області на користь ОСОБА_3 в відшкодування моральної шкоди 4 500 грн.

В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Положення ст.21,28,34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"(в редакції чинній на час виникнення шкоди) передбачали обов'язок Фонду провести потерпілому страхову виплату за моральну шкоду за наявності факту заподіяння йому такої шкоди.

За змістом ст. 21,28,30,34,35 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" право на отримання потерпілим страхових виплат у разі настання стійкої втрати працездатності, у тому числі виплати за моральну шкоду, виникає в особи з дня встановлення їй такої стійкої втрати працездатності вперше висновком МСЕК.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Також відповідно до частин 1,2 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Норми Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" передбачали відшкодування моральної шкоди застрахованим особам як страхову виплату, а отже покладення на відділення Фонду обов'язку по сплаті такої страхової виплати не є цивільною відповідальністю зазначеного органу.

Установлено, що висновком МСЕК від 04.06.2003 року позивачу вперше було встановлено 15% втрати професійної працездатності (а.с.7).

Задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про те, що саме відповідач повинен відшкодувати позивачу шкоду в зв'язку з тим, що позивачу первинно встановлено стійку втрату професійної працездатності у червні 2003 року, згідно ст.21,28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" відшкодувати заподіяний громадянам збиток від нещасних випадків, включаючи і моральну шкоду було покладено на Фонд.

Відповідно до вимог статей 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач запропонував суду докази про завдання йому шкоди цими доказами доводив певний її розмір і не просив суд про призначення медико-соціальної експертизи.

В такому разі, суд не мав підстав для відмови в позові чи призначення експертизи з власної ініціативи, оскільки це не передбачено положеннями ЦПК України (зокрема ст.10, 143-145), які мають суто змагальний характер доказування.

Не погоджуючись з доводами позивача про наявність моральної шкоди та її розміром, визначеним позивачем, відповідно до вимог статей 10,60 ЦПК України, Фонд соцстраху не заявляв клопотання про призначення такої експертизи.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду першої інстанції не має.

Керуючись ст.307,308,313-315,317 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області відхилити.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 05 грудня 2014 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: