Справа № 175/1231/15-ц
Провадження № 2/175/503/15
Рішення

Іменем України

(заочне)

29 квітня 2015 року смт. Ювілейне

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шабанова А.М.,

за участю секретаря Ратушної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Анатолійвна про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

Позивач звернулась до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з зазначеною позовною заявою в якій просила стягнути з відповідача на її користь борг за договором позики від 14 лютого 2012 року в сумі 278 400 грн. та за договором позики від 10 листопада 2013 року в сумі 92 800 грн., а всього стягнути 371 200 грн., також просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві зазначається, що 14 лютого 2012 року вона та відповідач уклали договір позики шляхом надання грошових кошти в бог у розмірі 12 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ на час звернення до суду становить 278 400 грн., з граничним терміном повернення до 14 лютого 2013 року та сплатою 17 % річних.

10 листопада 2013 року вона надала відповідачу грошові кошти в борг у розмірі 4 000 доларів США, що на момент офіційного курсу НБУ на час звернення до суду з даною позовною заявою становить 92 800 грн., з і не виконує, грошові кошти не повернув, тому він змушений звернутись до суду з даною позовною заявою.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву щодо розгляду цивільної справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно чинного законодавства, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України.

Розгляд справи проводиться в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 2012 року позивач та відповідач уклали договір позики шляхом надання позивачем грошових кошти в борг відповідачу в розмірі 12 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ на час звернення до суду становить 278 400 грн., з граничним терміном повернення до 14 лютого 2013 року та сплатою 17 % річних, граничний термін повернення якого було подовжено на 1 (один) рік, тобто до 14 лютого 2014 року, що підтверджується копіями розписки від 14 лютого 2012 року (а.с. 5).

10 листопада 2013 року позивач надала відповідачу грошові кошти в борг у розмірі 4 000 доларів США, що на момент офіційного курсу НБУ на час звернення до суду з даною позовною заявою становить 92 800 грн., з граничним терміном повернення за вимогою позивача та сплатою 17% річних, що підтверджується копією розписки від 10 листопада 2013 року (а.с. 6).

Як вбачається з правового висновку Верховного Суду України від 18.09.2013 року по справі № 6-63 цс 13, у спорі про стягнення боргу за договором позики, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Позивач неодноразово зверталась до відповідача з вимогою виконання взятих на себе зобовязань, але відповідач під будь-яким приводом ухиляється від їх виконання.

Відповідно до приписів статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Отримавши грошові кошти, відповідач взятих на себе зобовязань за договорами позики від 14 лютого 2012 року та 10 листопада 2013 року по поверненню грошової суми та сплати процентів не виконує, в звязку з чим, станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача за зазначеними договорами становить 371 200 грн., із розрахунку офіційного курсу НБУ 1 долар США є еквівалентом 23,28 грн., що підтверджується випискою з офіційного курсу НБУ (а.с.7).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги повністю обґрунтовані та підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за договором позики від 14 лютого 2012 року в сумі 278 400 грн. та за договором позики від 10 листопада 2013 року в сумі 92 800 грн.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 533, 525, 526, 1046, 1047, ЦК України, ст.ст. 57-60, 77, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позивні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Анатолійвна про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_1) проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованість за договором позики від 14 лютого 2012 року в розмірі 278 400 грн. (двісті сімдесят вісім тисяч чотириста гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_1) проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованість за договором позики від 10 листопада 2013 року в розмірі 92 800 грн. (девяносто дві тисячі вісімсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_1) проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, витрати по сплаті судового збору за позовною заявою в розмірі 3 654 грн. 00 коп. (три тисячі шістсот пятдесят чотири гривні).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, тобто до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: А.М. Шабанов