АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/400/15 Справа № 180/1819/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Янжула О. С. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Глущенко Н.Г., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пожежі,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому посилається на те, що він є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування житлового будинку від 26 грудня 2000 року. 03 квітня 2014 року близько 14.00 години відбулася пожежа, внаслідок якої вигорів дах його будинку. Вважає, що пожежа виникала з вини відповідачки ОСОБА_7, яка необережно поводилася з вогнем, спалюючи сміття на території свого домоволодіння АДРЕСА_2. Добровільно відшкодувати шкоду відповідачка відмовляється, тому просив стягнути з відповідачки на його користь матеріальну шкоду в розмірі 7 502,63 грн. - витрати, понесені ним на відновлення даху, а також моральну шкоду у розмірі 7 497,37 грн., спричинену внаслідок моральних страждань та переживань з приводу пожежі, крім того, просив стягнути з відповідачки на його користь судові витрати у сумі 243,60 грн.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволені частково: стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 7 497,37 грн., моральну шкоду в розмірі 3 000 грн., а також судові витрати у розмірі 243,6 грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 ставила питання про скасування рішення суду, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено із порушенням норм матеріального права та без врахування обставин у справі, та просила відмовити у задоволенні позову.

Після подачі апеляційної скарги, у зв'язку із смертю ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року до участі у справі залучені правонаступники відповідачки ОСОБА_7 - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які є спадкоємцями померлої.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити із наступних підстав.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування житлового будинку від 26 грудня 2000 року. Відповідачка ОСОБА_7 є власником домоволодіння АДРЕСА_2.

03 квітня 2014 року близько 14.00 години в будинку позивача, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 сталася пожежа, в результаті якої згорів дах його будинку.

Згідно акту про пожежу № 41 від 03 квітня 2014 року, складеного працівниками підрозділу МНС України Марганецького МВ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, ймовірною причиною виникнення пожежі зазначено «необережне поводження з вогнем при спаленні сміття на території сусіднього домоволодіння».

Постановою слідчого СВ Марганецького МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ст. лейтенанта міліції Жужи О.В. від 14 квітня 2014 року про закриття кримінального провадження встановлено, що вогнем знищено дах будинку, заподіяна шкода потерпілому. З причин малозначності кримінальне провадження за фактом пошкодження майна ОСОБА_6 закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Виходячи з вищенаведених обставин, посилаючись на вимоги ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст.ст. 22, 319, 386, 1166 ЦК України, а також ч. 4 ст. 2 Закону України «Про пожежну безпеку в Україні» та п.2.2. «Правил пожежної безпеки в Україні», суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення з відповідачки на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 7 459,63 грн., що підтверджується копіями чеків, наявними в матеріалах справи.

Посилаючись на ст. 1167 ЦК України, ч. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд вказав, що позивачу внаслідок пожежі та знищення його майна завдано моральну шкоду, тому враховуючи обставин справи, виходячи з вимог розумності і справедливості, дійшов висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 3 000 грн., відмовивши у задоволенні решти заявлених вимог.

Не можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що вина відповідачки не доведена, а докази у справі не свідчать про спричинення шкоди позивачу саме внаслідок розведення вогнища на території домоволодіння відповідачки.

В судовому засіданні знайшло підтвердження те, що 03 квітня 2014 року близько 14.00 години у будинку АДРЕСА_1, власником якого є позивач, сталася пожежа, внаслідок якої вигорів дах його будинку.

Як вбачається із акту про пожежу № 41 від 03 квітня 2014 року, складеного працівниками підрозділу МНС України Марганецького МВ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, ймовірною причиною пожежі зазначено - «необережне поводження з вогнем при спаленні сміття на території сусіднього домоволодіння». В акті відсутні дані про те, що причиною пожежі була несправність електрообладнання у будинку позивача.

Цей акт відповідачка ОСОБА_7 у суді першої інстанції не спростувала належними та достовірними доказами, відповідно до вимог ст.ст.57-60,64,66 ЦПК України.Також із приводу неправомірності складення акту вона не зверталась до уповноважених органів для проведення додаткової перевірки.

Відповідно до вимог ч.6 ст.55 Кодексу цивільного захисту України обов'язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями покладається на їх власників.

Відповідно до вимог пункту 2.2 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства з питань надзвичайних ситуацій від 19.10.2004 року № 126 (які діяли на час спричинення шкоди позивачу) забезпечення пожежної безпеки в житлових будинках (квартирах) приватного житлового фонду та інших приватних, окремо розташованих господарських спорудах і гаражах, на територіях, а також у дачних будинках, на садових ділянках покладається на їх власників.

А пунктом 7.1.9. цих Правил передбачено, що розпалювання багать для спалювання сухого листя, бадилля, сміття тощо на території житлових будинків садибної забудови, дач, садових ділянок дозволяється на відстані не менше 15 м від житлових та господарських будівель і лише під наглядом дорослих. Забороняється розведення багать у вітряну погоду.

Докази того, що пожежа у будинку ОСОБА_6 виникла через інші причини в матеріалах справи відсутні.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позивач надав суду копії чеків про придбання матеріалів для відновлення будинку на загальну суму 7502,63 гривень, що не перевищує розміру заявлених ним вимог про відшкодування матеріальної шкоди.

Визначена судом грошова сума на відшкодування моральної шкоди не суперечить вимогам ч.3 ст.23, ст.1167 ЦК України, а також встановленим обставинам у справі.

Заявлені позивачем розміри грошових сум на відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідачка у суді першої інстанції не ставила під сумнів та не спростовувала будь-якими доказами. Доводи у апеляційній скарзі на відсутність доказів щодо розміру спричинення матеріальної шкоди позивачу, також не спростовані належними та достовірними доказами.

Таким чином, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили із моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: