Справа № 462/7084/14 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/783/2929/15 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Щербая В.П.,

з участю: ОСОБА_2 та її представників ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙПІЄ-Л" про повернення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави, -

ВСТАНОВИЛА:

08 жовтня 2014 року фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому з урахуванням уточнених вимог від 08 грудня 2014 року на підставі ст.ст.23,530,1212-1213,1167 ЦК України просила стягнути з відповідача -ТзОВ «АЙПІЄ-Л» на її користь кошти набуті без достатньої правової підстави:

10 000 гривень - згідно квитанції №764 від 07 травня 2003 року, плата за магазин;

14085 гривень - згідно квитанції №882 від 21 травня 2003 року, плата за магазин;

3250 гривень - згідно квитанції №883 від 21 травня 2003 року, за проведення світла, реклами, сигналізації, разом 27335 гривень, а з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за період з травня 2003 року по листопад 2014 року - 100934 гривень.

Крім того, просила стягнути на її користь:

100 000 гривень моральної шкоди;

5000 гривень витрат на правову допомогу (а.с.2-4,39-40).

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивачка ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що відповідач не надав жодних доказів виникнення договірних зобов'язань між нею та відповідачем до укладення договору оренди від 01 липня 2003 року, що підтверджує позовні вимоги про набуття ним грошових коштів без достатньої правової підстави.

Питання оплати грошових сум було предметом дослідження Господарських судів, відповідно до рішень яких, внесені грошові кошти, згідно квитанцій №764 від 07.05.2003 року в сумі 10 000 грн. (плата за магазин), №882 від 21.05.2003 року - 14 085 грн. (плата за магазин), № 883 від 21.05.2003 року 3 250 грн. (плата за світло та рекламу), були безпідставно перераховані відповідачу. Таким чином, судовими рішеннями господарських судів було встановлено, що внесені нею грошові кошти відповідач набув без достатньої правової підстави.

Просить рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2 та її представників ОСОБА_3, ОСОБА_4, на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.ст.1,12 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звернутися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності .

Угода про відмову від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Як зазначено у п.2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» - господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності.

Судом та матеріалами справи установлено, що позивач ОСОБА_2 згідно свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи виданого Департаментом економічної політики та ресурсів Львівської міської ради від 27 вересня 1999 року є фізичною особою - підприємцем, здійснює підприємницьку діяльність з 1999 року.

У грудні 2013 року ОСОБА_2, як фізична особа - підприємець, звернулася до господарського суду Львівської області, у якому просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙПІЄ-Л" збитки завдані відповідачем на загальну суму 249 277 гривень, а саме:

10 000 гривень внесених в касу відповідача 07 травня 2003 року (згідно квитанції №764 як плату за магазин);

14 085 гривень внесених в касу відповідача 21 травня 2003 року (згідно квитанції №882 як плату за магазин), які з урахуванням індексу інфляції за 2004-2013 роки складають 60 935 гривень;

обладнання на суму 12 469 гривень;

товар на суму 58 350 гривень;

гроші в розмірі 10 000 гривень;

3 тисячі доларів США, що в еквіваленті становить 30 000 гривень;

77 523 гривень втраченої вигоди, а також моральну шкоду 100 000 гривень (а.с.12).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 в частині відшкодування завданих збитків в сумі 24 085 гривень (кошти внесені в касу відповідача 07 та 21 травня 2003 року) Господарський суд Львівської області у своєму рішенні від 09 квітня 2014 року зазначив, що сума 24 085 гривень не є збитками в розумінні ст.226 ГК України. Позивач обрав невірний спосіб захисту прав, що не позбавляє його права вимагати повернення безпідставно перерахованих коштів на підставі ст.ст.1212-1213 ЦК України. З даним висновком погодився Львівський апеляційний господарський суд, залишаючи 14 липня 2014 року без змін зазначене рішення господарського суду Львівської області.

Таким чином, господарські суди визначилися, що за суб'єктним складом справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки аналізу підлягають обставини, які стосуються діяльності СПД ОСОБА_2 з приводу здійснення нею підприємницької діяльності.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції помилково розглянув господарський спір між суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2 та ТзОВ "АЙПІЄ-Л" з приводу повернення безпідставно перерахованих коштів в порядку цивільного судочинства.

Такий спір, згідно зазначених норм чинного законодавства, мав би вирішуватися господарським судом.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалене з порушенням вимог процесуального закону рішення суду першої інстанції залишатись в законній силі не може й підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження по справі, що не позбавляє позивача звернутися до суду за захистом свого права в порядку господарського судочинства.

Керуючись п.1 ч.1ст.205, ч.3 ст.303, п. 4 ч. 1 ст. 307, ст.310, п.3 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2014 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙПІЄ-Л" про повернення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.