Справа № 466/8157/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючої судді Зими І.Є.

при секретарі Бішко Б.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, третя особа ОСОБА_4 про виключення майна з опису та звільнення з-під арешту,-

установив:

18.11.2014р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ, в якому просить ухвалити рішення про виключення з опису та звільнення з-під арешту квартири АДРЕСА_1 у м. Львів-смт.Брюховичі, саме 2/25 частки в будинку по вищевказаній адресі, а саме: приміщення літ3-1/9,5 кв.м. - коридор, 3-2/20,4 кв.м. - житлова, 3-3/14,1 кв.м. - житлова, 3-4/5,! КВ.м. - санвузол, 3-5/6,7 кв.м. - тамбур, 3-6/12,3 кв.м. - кухня-їдальня, 3-7/9,4 кв.м. - кухня, 3-8/24,9 кв.м. - лоджія, загальною площею 102,4 кв.м., житловою площею 34,5 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, ухвалою Шевченківського районного суд м. Львова суду від 24.01.13р. між ним та ОСОБА_2 укладено миррову угоду, згідно якої, в погашення боргу в сумі 510 000,00 гривень ОСОБА_2 передає, а ОСОБА_1 приймає у приватну власність 2/25 частки будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, а саме приміщення, що вказані вище. На підставі чого, реєстраційною службою Львівського МУЮ 11.03.13р. за ним було зареєстровано право власності на вказане майно. Однак йому стало відомо, що 25.01.14р. державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЛМУЮ Ліцманом М.В. був складений акт опису і арешту майна на його двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 при виконанні виконавчого листа від 07.05.13р., виданого Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з відповідача боргу на користь ОСОБА_4 Зважаючи на викладене, вважає, що накладення арешту на вказану квартиру є незаконним, оскільки вона належить йому, а не відповідачу. Тому змушений звернутись до суду.

В судовому позивач представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала, покликаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. Крім того пояснила, що фактино помилка у даних щодо власника спірних приміщень виникла в зв"язку з тим, що ОСОБА_2 є власником кількох приміщень в будинку.Проте у будинку відсутня нумерація квартир, а зазначено лише яка частка у майні належить кожному з співвласників без зазначення конкретних приміщень .

Представник відповідача Шевченківського ВДВС ЛМУЮ Ліцман М.В. в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що згідно даних реєстру прав власності на нерухоме майно, які він офіційно отритмав в процесі виконання рішення суду власником спірних приміщень є ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча повідомлявся про дату та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Його представни позов визнав та пояснив, що дійсно на момент накладення арешту державним виконавцем його довіритель не був власником спірного майна.

Третя особа ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог та пояснили, що тривалий час не можуть отримати кошти від ОСОБА_2 на виконання рішення суду. що набрало законної сили. Згідно даних реєстру прав власності на нерухоме майно, отриманих на запит державного виконавця, власником спірного майна був зазначений саме ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення сторін, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24.01.13р. затверджено мирову угоду, згідно якої в погашення боргу в сумі 510 000,00 гривень відповідач ОСОБА_2 передає, а ОСОБА_1 приймає у приватну власність двохкімнатну квартиру: 2/25 частки будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, а саме приміщення: літ.3-1/9,5 м2 - коридор, 3-2/20,4 м2 - житлова, 3-3/14,1 м2 - житлова, 3-4/5,1 м2 - санвузол, 3-5/6,7 м2 - тамбур, 3-6/12,3 м2 кухня-їдальня, 3-7/9,4 м2 кухня, 3-8/24,9 м2 - лоджія, загальною площею 102,4 м2, житловою площею 34,5 м2.

11.03.13р. за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на вказане майно, що стверджується копією витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.13р. № 1159455.

Крім того встановлено, що 25.01.14р. державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЛМУЮ Ліцманом М.В. був складений акт опису і арешту майна на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 при виконанні виконавчого листа від 07.05.13р., виданого Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з відповідача боргу на користь ОСОБА_4

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення і про звільнення майна з-під арешту.

Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Згідно п.4 Постанови Пленуму ВСУ № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з акту опису» від 27.08.1976р., з подальшими змінами, за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

В розпорядження суду надійшла інформація з державного реєстру прав на нерухоме майно НОМЕР_1 від 03.04.15р., звідки вбачається, що ОСОБА_1 дійсно являється власником спірного майна, а відтак, таке підлягає зняттю з-під арешту та виключенню з акту опису.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 321 ЦК України, -

вирішив:

позов задовольнити.

Виключити з опису та звільнити з-під арешту майно - 2/25 частки будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, а саме приміщення: літ.3-1/9,5 м2 - коридор, 3-2/20,4 м2 - житлова, 3-3/14,1 м2 - житлова, 3-4/5,1 м2 - санвузол, 3-5/6,7 м2 - тамбур, 3-6/12,3 м2 кухня-їдальня, 3-7/9,4 м2 кухня, 3-8/24,9 м2 - лоджія, загальною площею 102,4 м2, житловою площею 34,5 м2.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: І. Є. Зима