КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/608/15-ц
Провадження №2/319/462/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Мальованого В.О.,

при секретарі судового засідання Синяковій О.І.,

з участю представника позивача Гришко Р.В.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договорів оренди землі та додаткових угод до них недійсними , -

В С Т А Н О В И В :

На підставі частини 3 статті 209 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в судовому засіданні 27 квітня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

10 квітня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому прохає:

- визнати договір оренди землі, який зареєстрований у державному реєстрі земель від 07.08.2007 року за №06 та додаткову угоду до нього, яка зареєстрована у державному реєстрі земель від 30.07.2008року за № 47 недійсними,

- визнати договір орендм землі, який зареєстрований у книзі державної реєстрації договорів оренди землі від 26.03.2004 року за №12 та додаткову угоду до нього, яка зареєстрована у державному реєстрі земель від 30.07.2008року за № 55 недійсними, оскільки договори суперечать вимогам чинного законодаства.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на території Мар"янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області знаходяться земельні ділянки (паї), площами 7,2035га та 7,84 га, які належать йому на праві приватної власності, згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності за НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відповідно.

Колишній власник вказаних земельних ділянок ОСОБА_5 передала земельні ділянки в оренду ОСОБА_4, про що було укладено договори оренди та додаткові угоди до них.

Після набуття права власності на вказані земельні ділянки в жовтні 2014 року, він отримав копії договорів оренди земельних ділянок та додаткових угод до них, якими продовжено строки оренди кожного з договорів ще на п"ять років.

При вивченні договоір оренди земельних ділянок та додаткових угод до них, позивачем було встановлено, що вони складені в порушення Закону України "Про оренду землі", а саме - орендна плата за договорами нараховується без врахування індексації.

В ході листування позивача з відповідачем - орендарем земельних ділянок, ними не було досягнуто згоди щодо вирішення спору в позасудовому порядку, орендар продовжує нараховувати йому орендну плату без врахування індексакції.

Вказані обставини змушують позивача звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Гришко Р.В., що діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засідання підтримав позицію позивача, наполягав на:

- визнанні договору оренди землі, який зареєстрований у державному реєстрі земель від 07 серпня 2007 року за №06 та додаткову угоду до нього, яка зареєстрована у державному реєстрі земель від 30 липня 2008року за № 47 недійсними,

- визнанні договору оренди землі, який зареєстрований у книзі державної реєстрації договорів оренди землі від 26 березня 2004 року за №12 та додаткову угоду до нього, яка зареєстрована у державному реєстрі земель від 30 липня 2008року за № 55 недійсними, оскільки договори суперечать вимогам чинного законодаства, надав відповідні пояснення.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2, що дії на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала, прохала постановити рішення, яким відмовити позивачу ОСОБА_3 в задоволенні позову в повному обсязі.

В обгрунтування заперечень проти позову ОСОБА_3, ОСОБА_2 пояснила суду, що 15 грудня 2003 року між відповідачем по справі та ОСОБА_5 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 7,84 га, яка розташована на території Мар"янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, і що належала орендодавцю на підставі державного акту серії НОМЕР_3 від 01 грудня 2007року. До зазначеного договору було укладено додаткову угоду, якою було подовжено строк дії вищезгаданого договору оренди земельної ділянки. Договір оренди земельної ділянки та додаткова угода до нього пройшли відповідну реєстрацію в органах ДЗК.

23 грудня 2006 року між відповідачем по справі та ОСОБА_5 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 7,2035 га, яка розташована на території Мар"янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, і що належала орендодавцю на підставі державного акту серії НОМЕР_4 від 25 лютого 2008 року. До зазначеного договору було укладено додаткову угоду, якою було подовжено строк дії вищезгаданого договору оренди земельної ділянки. Договір оренди земельної ділянки та додаткова угода до нього пройшли відповідну реєстрацію в органах ДЗК.

Протягом всього періоду дії вказаних договорів жодних спірних питань щодо виконання їх умов між відповідачем та ОСОБА_5 не було.

Після смерті ОСОБА_5, позивач набув право власності на орендовані відповідачем земельні ділянки в порядку спадкування. Згідно умов зазначених вище договорів оренди, при переході права власності на земельні ділянки від орендодавця до іншої особи, договір оренди зберігає свою чинність для нового власника.

В жовтня 2014 року позивач звернувся до відповідача з листом, в якому повідомив, що він прийняв та оформив спадщину на вказані в договорах оренди земельні ділянки, і прохав сплатити йому орендну плату за 2013-2014 року в розмірі 20 000грн. В грудні 2014 року позивачу відповідачем було перераховано орендну плату за 2013-2014 роки в розмірі 16 641,08 грн. з врахуванням ідексації. Більше жодних питань щодо зміни умов договорів або відсутності в договорах умов між позивачем та відповідачем не виникало. При цьому відповідачем під час дії вказаних договорів дотримувались умови договору, норми чинного законодавства в частині розміру орендної плати ( не менше 3% від вартості ділянки) та її індексації, ні ОСОБА_5, ні позивач не звертались до відповідача з питань внесення змін в умови договору щодо індексації орендної плати.

Крім того, в оскаржуваних договарах оренди земельних ділянок є істотні умови щодо індексації орендної плати в зв"язку з інфляційними процесами, а саме - в договорі від 2003 року - п.3.8, в договорі від 2006 року - п.10. Ні ОСОБА_5, ні позивач не звертались до відповідача з заявами про уточнення тлумачення зазначених пунктів оскаржуваних договорів, також позивач не звертався з заявою, що оскаржувані договори не містять істотні умови щодо індексації орендної плати, передбаченої Законм України "Про оренду землі", а посилання позивача, що зазначені договори не містять істотних умов, потребують уточнень в позасудовий спосіб, що унеможливлює визнання договірів оренди земельних ділянок недійсними. Позивач не довів факт порушення його законних прав та охоронюваних законом інтересів відсутністю в спірних договорах зазначених істотних умов. Відповідач з власної волі сплачував позивачу орендну плату в розмірі 3% від вартості земельних ділянок з врахуванням індексації, на підставі інформаційної довідки Головного управління держземагенства у Запорізькій області.

Суд, вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_3 на підставі рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області №319/401/14-ц від 22 травня 2014 року набув право власності на земельну ділянку площею 7,84 гектарів та земельну ділянку №11 контур 2, кадастровий номер НОМЕР_5, площею 7,2035 гектарів, розташовані на території Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, які належали ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого Куйбишевською районною державною адміністрацією Запорізької області 04 квітня 2000 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №223 та державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого Куйбишевською районною державною адміністрацією Запорізької області 21 вересня 2005 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №33 відповідно.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

15 грудня 2003 року між ОСОБА_5 та відповідачем був укладений договір оренди землі, зареєстрований 26 березня 2004 року за №12 у Куйбишевському райвідділі ЗРФ ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомітеті України по земельних ресурсах", за яким вона передала відповідачу у платне користування строком на 4 роки 11 місяців земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату у розмірі 1500 гривень на рік (2,1% від грошової оцінки земельної ділянки). Форма орендної плати визначалася за рішенням орендаря, крім того, у відповідності з пунктом 3.7 розділу 3 договору зазначалося, що умови договору оренди про розмір орендної плати може переглядатися за угодою сторін у випадках: - Зміни умов господарювання, передбачених договором; - Підвищення цін, тарифів, тощо; - Погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документально; - Збільшення розмірів ставки земельного податку, - В інших випадках, передбачених законом. Індексація суми орендної плати згідно п.3.8 цього ж розділу проводиться у разі збільшення, відповідно до законів України, розміру земельного податку пропорційно.

01 грудня 2007 року між ОСОБА_5 та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, реєстраційний №12 від 26 березня 2004 року, згідно з якою до п.2.1 вищевказаного договору було внесено такі зміни і доповнення: - Договір укладається на термін 15 років. Додаткова угода зареєстрована 30 липня 2008 року за №55 у Куйбишевському райвідділі ЗРФ ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомітеті України по земельних ресурсах".

23 грудня 2006 року між ОСОБА_5 та відповідачем був укладений договір оренди землі, зареєстрований 07 березня 2007 року за №0006 у Куйбишевському райвідділі ЗРФ ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомітеті України по земельних ресурсах", за яким вона передала відповідачу у платне користування строком на 7 років земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату у розмірі 1500 гривень на рік (2% від грошової оцінки земельної ділянки). Форма орендної плати визначалася за рішенням орендаря, крім того, у відповідності з пунктом 13 Договору зазначалося, що розмір орендної плати переглядається один раз у 3 роки у випадках: - Зміни умов господарювання, передбачених договором; - Погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документально; - Зміни розмірів ставки земельного податку, підвищення цін, тарифів, в тому числі внаслідок інфляції; - В інших випадках, передбачених законом. Обчислення розміру орендної плати згідно п.10 цього договору здійснюється без урахування індексів інфляції.

25 лютого 2008 року між ОСОБА_5 та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, реєстраційний №0006 від 07 березня 2007 року, згідно з якою до п.8 вищевказаного договору було внесено такі зміни і доповнення: - Договір укладено на 12 років. Додаткова угода зареєстрована 30 липня 2008 року за №47 у Куйбишевському райвідділі ЗРФ ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомітеті України по земельних ресурсах".

Згідно з ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем, який укладається в письмовій формі.

Істотні умови договору оренди землі встановлені статтею 15 Закону України „„Про оренду землі".

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

На момент вчинення договорів відповідно до ст. 15 Закону України „„Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди ( місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених у вищезазначеній статті, а також порушення вимог ст. ст. 4-6, 11, 17,19 Закону України „„Про оренду землі" є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 та відповідач в належній формі уклали договори, дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору і умови договору погодили підписами.

В договорах оренди земельної ділянки від 15 грудня 2003 року та 23 грудня 2006 року власник (на момент укладення договорів) земельної ділянки ОСОБА_5 та відповідач передбачили всі умови у відповідності до вимог ст. 15 Закону України „„Про оренду землі".

Згідно зі ст. 18 цього Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Статтею 20 Закону передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Як зазначалось вище, спірні договори оренди земельних ділянок зареєстровані 26 березня 2004 року за №12 та 07 березня 2007 року за №06 у Куйбишевському райвідділі ЗРФ ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомітеті України по земельних ресурсах" відповідно, а додаткові угоди до них зареєстровані 30 липня 2008 року за № 55 та за №47 відповідно.

В жовтні 2014 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату йому, як власнику земельної ділянки площею 7,84 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_6 та земельної ділянки №11 контур 2, кадастровий номер НОМЕР_5, площею 7,2035 гектарів, розташовані на території Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, які належали ОСОБА_5, орендної плати за 2013-2014роки на загальну суму 20 000грн.

Відповідач ОСОБА_4 листом від 19 жовтня 2014 року повідомив позивача про право на отримання орендної плати в період з 01 жовтня по 31 грудня 2014року та про нарахування йому орендної плати в сумі 4894,26грн. за один пай за кожен рік, без врахування прибуткового податку (4894,26*15%=734,14грн.), що складає за 2013-2014роки - 16 640,48грн.

В грудні 2014 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату йому, як власнику земельної ділянки площею 7,84 гектарів та земельної ділянки площею 7,2035 гектарів, що розташовані на території Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, орендної плати за 2013-2014роки на загальну суму 34 260,84 грн. з врахуванням вимог Указу Президента України від 19 серпня 2008 року № 725 "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)", яким встановлено розмір орендної плати не менше 3% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки та вимог ст.15 Закону України "Про оренду землі", згідно якої істотними умовами договору оренди землі є: орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідач ОСОБА_4 листом від 25 січня 2015року повідомив позивача про нарахування йому плати в сумі 4894,26грн. за оренду однією земельної ділянки в розмірі 3% від вартості земельних ділянок з врахуванням ідексації, без врахування прибуткового податку (163 147,85*3%=4894,43 *15%=734,16грн.), що складає за 2013-2014роки - 14 640,48грн.

30 грудня 2014 року електронним переказом відповідачем було направлено позивачу ОСОБА_3 плату за оренду земельних ділянок за 2013-2014 роки на загальну суму 16 641,08грн, що підтверджується копією фіскального чеку ЗД УДППЗ "Укрпошта" та визнається сторонами в судовому засіданні.

За змістом ч. 1. ст. 23 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядаються за згодою сторін.

Згідно договору оренди землі від 26 грудня 2006 року, перехід права власності на орендовану земельну длянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору ( п.40). Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосгнення згоди щодо зміни умов договору спір розв"язується у судовому порядку ( п.36 цього ж договору).

Згідно договору оренди землі від 15 грудня 2003 року, зміна умов договору, його дострокове розірвання можливі за взаємною згодою сторін. Зміна умов договору і дострокове розірвання оформлюється додатковою угодою до даного договору і підлягає реєстрації ( п.9.1). Договір втрачає чинність у разі його припинення або розірвання ( п.9.2) Перехід права власності на орендовану земельну длянку до другої особи не є підставою для розірвання договору ( п.9.3).

Відповідно до ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони (ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4), а з моменту прийняття спадщини ОСОБА_3, виконували договори, питань щодо невідповідності розміру орендної плати не виникало, під час їх виконання ОСОБА_5 та позивач не надавали пропозицій про внесення до договору будь-яких змін. А тому вимоги позивача про визнання в цілому недійсним договорів оренди не відповідає і вищевказаним положення ст. 217 ЦК України.

За правилами статті 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Статтею 22 вказаного Закону передбачено, що орендна плата може справлятись у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити у договорі поєднання різних форм орендної плати.

За умовами п.3.2 договору оренди земельної ділянки від 15 грудня 2003 року, орендна плата вноситься орендарем в період - 01 вересня - 30 листопада, але не пізніше 30 листопада .

За умовами п. 11 договору оренди землі від 23 грудня 2006 року орендна плата вноситься орендарем в період - 01 жовтня - 31 грудня кожного року .

Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформлюється відповідними актами ( п.3.2 договору від 15 грудня 2003 року та п.12 договору від 23 грудня 2006 року).

Як зазначалося вище, розмір орендної плати за договором переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документально; в інших випадках, передбачених законом ( п.3.7 договору від 15 грудня 2003 року та п.13 договору від 23 грудня 2006 року).

Таким чином, з укладених договорів вбачається, що вони містить всі істотні умови договору, в тому числі і таку умову, як порядок перегляду орендної плати, за змістом якого, на підставі ч.1 ст. 627 ЦК України, відповідно до якої сторони є вільними при укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, сторони узгодили між собою порядок перегляду орендної плати, а саме, що орендна плата - переглядається за угодою сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі", який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні щодо даних правовідносин, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об"єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

За змістом ст. 141 п. "д" Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою являється систематична несплата орендної плати.

Таким чином, чинне законодавство передбачає як необхідну умову для розірвання договору оренди землі - систематичне невиконання умов договору, в тому числі і несплату орендної плати.

Заявляючи позов про визнання договорів оренди землі недійними, ОСОБА_3 не посилався на невиконання відповідачем обовязків орендаря, які передбачені статтею 25 Закону України "Про оренду землі" , а лише посилався на те, що відповідач протягом 2013-2014 років сплачував орендну плату без врахування індексації.

Проте згідно п.10 договору від 23 грудня 2006 року та п.3.8 договору від 15 грудня 2003 року, сторони дійшли згоди про те, що обчислення розміру орендної плати вноситься без урахування індексів інфляції та ідексація суми орендної плати проводиться в разі збільшення розміру земельного податку. Тобто в договорах передбачені умови індексації оредної плати.

Розмір та умови оплати, вказані в договорі, не можуть суперечити діючому на час укладення договору законодавству. Договіри між ОСОБА_5 та віповідачем укладені 15 грудння 2003року та 23 грудня 2006 року відповідно у період дії Указу Президента України від 2 лютого 2002 року № 92/2002 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)", яким був встановлений мінімальний розмір орендної плати у 1,5%, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки.

Указом Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" встановлено розмір орендної плати не менше 3% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки і є обовязковим з дня набрання Указом чинності. В тексті Указу відсутнє посилання про те, що його дія розповсюджується на договори, укладені до набрання ним чинності, а тому змінити розмір орендної плати можна лише за згодою сторін.

З пояснень представника відповідача та наданих матеріалів, вбачається, що орендна плата позивачу за оренду земельних ділянок за період 2013-2014 року була виплачена відповідно встановлено розміру Указом Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 - 3% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки з урахуванням коефіцієнтів ідексації.

Згідно інформаційної довідки Управління Держземагенства у Куйбишевському районі від 27 квітня 2015 року, вартість земельних ділянок, розташованих на території Мар"янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області:

- кадастровий номер НОМЕР_5 станом на 2013 рік у урахуванням коефіцієнтів ідексації 3,20 та 1,756 складає 163 147,85 грн.,

- кадастровий номер НОМЕР_5 станом на 2014 рік у урахуванням коефіцієнтів ідексації 3,20 та 1,756 складає 163 147,85 грн.,

- кадастровий номер НОМЕР_6 станом на 2013 рік у урахуванням коефіцієнтів ідексації 3,20 та 1,756 складає 163 147,85 грн.,

- кадастровий номер НОМЕР_6 станом на 2014 рік у урахуванням коефіцієнтів ідексації 3,20 та 1,756 складає 163 147,85 грн..

Недотримання сторонами умов договорів оренди щодо укладання окремих угод про зміну орендної плати в сторону збільшення (згідно з Указом Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 ) не являється підставою для висновку про невідповідність договорів оренди вимогам закону.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність будь-яких підстав для визнання договорів оренди та додаткових угод до них недійсним.

Керуючись стст.203,215,638,792 ЦК України, стст.6,15,21 Закону України "Про оренду землі", стст.10,11,60,88,209,212-215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договорів оренди землі та додаткових угод до них недійсними - відмовити.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції - Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.О.Мальований