Справа №242/555/15-ц
Провадження №2/242/307/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Пирогової Л.В., при секретарі Ніколенко Д. М., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, представника третьої особи - Органу опіку та піклування виконкому Селидівської міської ради Донецької області Сузіної Л. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Органу опіку та піклування виконкому Селидівської міської ради Донецької області про визнання права власності на спадщину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 18.02.2015 р. звернувся до суду з позовом про визнання права визнання права власності на спадщину. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що після смерті його дружини ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, залишилося спадкове майно у квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2. Окрім нього та доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкоємцями першої черги є син померлої - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та її батько ОСОБА_6. В грудні 2014 року він, як опікун від імені доньки ОСОБА_9 подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. На початку січня 2015 року він подав заяву про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його померлої дружини. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.01.2015 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв,язку з ненаданням правовстановлюючих документів на спадкове майно. Вважає, що ці документи утримує відповідач ОСОБА_6

Просить суд: визнати за ним право власності у порядку спадкування на ? частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2; визнати за ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності у порядку спадкування на ? частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_6, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з,явився, надав суду заяву, в якій просив провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. (а.с. 59)

Відповідач ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та пояснили, що позивач ОСОБА_1 вважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки звернувся до нотаріусу з пропущенням строку на прийняття спадщини. З приводу визнання за ОСОБА_9 спір відсутній, оскільки позивач не позбавлений права отримати як законний представник неповнолітньої свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса. Просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Представник третьої особи - Органу опіку та піклування виконкому Селидівської міської ради Донецької області, яка діє на підставі довіреності у судовому засіданні пояснила, що вона вважає, що ОСОБА_9 відповідно вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, тому позивач не позбавлений права отримати як законний представник неповнолітньої свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1, виданого 27.11.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_1 та ОСОБА_8, зареєстрували шлюб 27.11.2007 року, після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 змінила прізвище на «ОСОБА_8», актовий запис № 191. (а.с. 7)

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2, виданого повторно 17.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області, батьками ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1 та ОСОБА_8, актовий запис № 241. (а.с. 25)

На підставі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого повторно 31.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області батьками ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_12 та ОСОБА_8, актовий запис № 139. (а.с. 62)

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого 15.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, актовий запис за № 231 (а. с. 61).

Згідно рішень виконавчого комітету Селидівської міської ради № № 137/1, 138 від 13.08.2014 року ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 надано статус дитини сироти; призначено ОСОБА_7 опікуном над малолітнім ОСОБА_11; зобов,язано ОСОБА_7 протягом 1 кварталу 2015 року оформити право ОСОБА_11 на спадщину за законом (частка квартири за адресою: АДРЕСА_1). (а.с. 63-64)

На підставі договору дарування квартири від 16.02.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Селидівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 256 та витягу про державну реєстрацію прав Селидівського бюро технічної інвентаризації від 19.03.2012 року та 21.03.2012 року ОСОБА_8 належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 30,4 кв.м., жилою площею 16,0 кв. м. (а.с. 21-22, 24)

Згідно довідки КП «Селидівське бюро технічної інвентаризації» № 3 від 14.01.2015 року, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 30,4 кв.м., жилою площею 16,0 кв. м. числиться за ОСОБА_8, згідно договору дарування квартири, посвідченого Першою Селидівською державною нотаріальною конторою 16.02.2012 року за № 256. (а.с. 13)

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.01.2015 року, державний нотаріус Першої Селидівської державної нотаріальної контори Климова О. В., вивчивши заяву, яка надійшла 20.01.2015 року від ОСОБА_1 та матеріали спадкової справи 201/2014, що була заведена 12.12.2014 року щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 відмовила ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв,язку з не наданням оригіналу документу на спадкове майно, а також на підставі того, що заява про прийняття спадщини спадкоємцем, яка надійшла поштою вважається відповідно п. 3.23 глави 10 розділ ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України несвоєчасно поданою, так як підпис на якій не засвідчений нотаріально у відповідності до чинного законодавства України. (а.с. 15)

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача ОСОБА_7, їх представників, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні позовних вимог ОСОБА_1, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_9, щодо права ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, права на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, суд враховує наступне.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

На підставі ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки № 95/01-09 від 10.03.2015 року, наданої Державним нотаріусом Першої Селидівської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року заведено спадкову справу №201/2014. Надійшли заяви про прийняття спадщини 12.12.2014 року за № 428 від ОСОБА_1 - законного представника ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 - доньки померлої; 18.12.2014 року за № 444 від ОСОБА_6 - батька померлої; 18.12.2014 року за № 443 від ОСОБА_3, яка діє як опікун від імені малолітнього ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 та 13.01.2015 року за № 6 від ОСОБА_1 - чоловіка померлої. Свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Згідно даних Спадкового реєстру від імені померлої заповітів не посвідчувалось.(а.с. 55-57)

Судом встановлено, що ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька померлої є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України, після смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, до складу спадщини входе квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1. Відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_9 не підтверджена належними доказами, а саме - відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

На підставі зазначеного, суд вважає, що вимога ОСОБА_1, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_9, щодо визнання за ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, права власності на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.

При вирішенні позовних вимог ОСОБА_1, щодо визнання за ним права власності у порядку спадкування на ? частку спірної квартири, суд бере до уваги положення статті 1272 ЦК України, якою визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі того, що його заява про прийняття спадщини вважається несвоєчасно поданою.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 щодо визнання за ним права власності на спадкове майно - ? частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, не підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, що не прийняв спадщину в установлений законом строк.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивачем у справі не виконано вимоги чинного цивільно-процесуального законодавства щодо надання суду доказів на підтвердження обставин, на які він послався як на підставу своїх вимог.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

У відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 57, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Органу опіку та піклування виконкому Селидівської міської ради Донецької області про визнання права на спадщину відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Запорізької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.