Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/4061/15-ц Головуючий у 1-й інст. Коренюк В. П.
Категорія 30 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Миніч Т.І.,

суддів: Павицької Т.М.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_2,

з участю відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Коростенського міськрайонного суду від 15 червня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и в :

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом. Просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати при розгляді іншої справи. А саме, 1715 грн. за проведення експертизи та 735 грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 15 червня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1715 грн. витрат за проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи та 735 грн. витрат на правову допомогу.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування зазначеного рішення з ухваленням нового про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зокрема, зазначає, що ці вимоги вже були предметом судового розгляду.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст.84,88 ЦПК.

Проте, з такими висновками суду погодитись неможливо, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи. Витрати повязані з розглядом справи, визначені в ч.3 ст.79 ЦПК України, і їх розподіл здійснюється судом відповідно до вимог, установлених цим кодексом (ст.88,89 ЦПК).

Суд під час ухвалення рішення вирішує, зокрема, питання про розподіл судових витрат, про що зазначається в його резолютивній частині (п.6 ч.1 ст.214, п.4 ч.1 ст.215 ЦПК). У разі невирішення судом питання про судові витрати суду, котрий ухвалив рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи надано можливість ухвалити додаткове рішення (п.4 ч.1 ст.220 ЦПК). Ухвали суду щодо визначення розміру судових витрат окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку відповідно п.9 ч.1 ст.293 ЦПК.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням апеляційного суду Житомирської області від 11 лютого 2014 року проведено розподіл в натурі житлового будинку з господарськими спорудами по 2-му пров.Шатрищанському,13 у м.Коростені між ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Ухвалою апеляційного суду від 20 січня 2015 року ОСОБА_4 відмовлено в постановленні додаткового рішення з приводу розподілу судових витрат (а.с.8-10).

Із змісту поданої до суду в даній справі позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача судові витрати понесені ним при розгляді вказаної вище справи, які він вважав шкодою.

Вирішуючи спір та задовольняючи заявлені вимоги, суд не врахував, що витрати повязані з оплатою експертизи та правової допомоги є такими, яких зазнав позивач ОСОБА_4 у звязку з реалізацією своїх процесуальних прав під час розгляду певної справи в порядку цивільного судочинства. Такі витрати процесуальним законом віднесені до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом, їх не можна визнати збитками чи шкодою в розумінні положень цивільного законодавства й вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні.

Отже, провадження в даній справі було відкрито за вимогою, яка не підлягає правовому захисту в іншому провадженні, ніж провадження, в якому розглядався спір по суті та повинно було розглядатися і питання про розподіл судових витрат (п.6 ч.1 ст.214, п.4 ч.1 ст.215 ЦПК), що є фактом, який підтверджує неправомірність виникнення цивільного процесу в цьому випадку (п.1 ч.1 ст.205 ЦПК).

Тобто, підстав для відкриття провадження в цій справі не було. Проте, суд на це уваги не звернув.

За наведених обставин та відповідно до вимог ст.ст.205,310 ЦПК оскаржуване рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.303,304,307,310,313-315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду від 15 червня 2015 року скасувати.

Закрити провадження в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: