Справа № 236/1090/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

Головуючого -судді Бікезіної О.В.

при секретарі Грицай Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Красний Лиман Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням подружнього життя і неможливістю збереження сім'ї.

У судове засідання позивачка не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовільнити позов.

Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, просить задовільнити позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрували шлюб 27 вересня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 169 (а.с.11).

Подружжя має неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що позивач і відповідач з лютого місяця 2015 року припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, між ними встановились недружні взаємовідносини, позивачка не має наміру зберегти сім'ю. Конфліктна ситуація між батьками негативно впливає на розвиток і виховання неповнолітньої дитини.

Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно до положень статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивачки продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя ОСОБА_1 і ОСОБА_2, збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі дружини, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Майнового спору та спору про виховання дитини сторони не мають.

За вибором позивачки її прізвище «ОСОБА_1» залишити без зміни.

Позивачка не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 3, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 27 вересня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 169 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Краснолиманський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В.Бікезіна