Провадження 2/222/404/2015
Справа№ 222/931/15-ц
29 липня 2015 року смт. Володарське
Володарський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Вайновської О.Є.,
при секретарі Гранкіній О.В.,
за участі представника позивача адвоката ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Володарське цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль,
третя особа Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 Аваль», -
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на автомобіль, посилаючись на те, що 05 липня 2007 року він на підставі довіреності придбав у відповідача ОСОБА_3 автомобіль FORD FOCUS, державний номер НОМЕР_1 за 8000 доларів США, про що останній надав йому розписку. З того часу він користується вказаним автомобілем, вважає себе його власником. Просить визнати право власності на автомобіль в порядку ст. ст.328,638,655 ЦК України.
В матеріалах справи мається рішення Володарського районного суду Донецької області від 15 січня 2015 року, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль з підстав передбачених ст.220, 344 ЦК України, вказане рішення залишено без змін Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 02 липня 2015 року і набрало законної чинності.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеному у позові додав, що користується автомобілем з липня 2007 року і до теперішнього часу, довіреність на право керування та розпорядження автомобілем надана йому ОСОБА_3 дійсна до 2017 року і у нього ще був час здійснити перереєстрацію автомобілю на себе, однак в теперішній час це не можливо, оскільки на нього накладено арешт. Вважає, що він є власником автомобіля, оскільки передав за нього суму грошей, про що є розписка ОСОБА_3, а той в свою чергу передав йому ключі від авто, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, надав довіреність. Просив позов задовольнити.
Представник позивача адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, пояснила, що між сторонами по суті відбувся договір купівлі-продажу автомобілю, вони досягли згоди за суттєвими його умовами, відбулася передача транспортного засобу, ключів та документів на нього, просила позов задовольнити.
Представник третьої особи ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» у судове засідання не зявився, надав свої заперечення проти позову, просив в позові відмовити, справу розглянути у його відсутності.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.
Зі згоди позивача та його представника та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що автомобіль FORD FOCUS, державний номер НОМЕР_2 2004 року випуску зареєстрований за ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії АНС 066385.
05 липня 2007 року ОСОБА_3М видана довіреність ОСОБА_2, уповноваживши останнього користуватися вищевказаним автомобілем, представляти його інтереси з питань розпорядження транспортним засобом.
Згідно копії розписки від 05 липня 2007 року ОСОБА_3М, отримав від ОСОБА_2 суму 8000 доларів США за продаж автомобілю FORD FOCUS, державний номер НОМЕР_2 2004 року випуску.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч.ч.1,4 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Вимогами пункту 3 ч.1 статті 208 ЦК України передбачено необхідність вчинення правочинів між фізичними особами у письмовій формі на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.
Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з положеннями ст. 638 ЦК України угода вважається укладеною, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст.640 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації.
Згідно Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМ України від 07.09.1998 року N 1388 (з наступними змінами та доповненнями) передбачається письмова форма договору купівлі-продажу автомобілів та обов'язкова державна реєстрація транспортних засобів. А відповідно до пунктів 6,7,8,12,33,42 зазначеного Порядку перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ, а після придбання новим власником зареєстрований.
З аналізу наведених норм права вбачається, що договір купівлі-продажу транспортного засобу є укладеним з моменту його державної реєстрації.
В матеріалах справи відсутній договір купівлі-продажу автомобіля, вчинений у письмовій формі, підписаний обома сторонами продавцем і покупцем, засвідчений підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, який би містив усі істотні умови, необхідні для чинності такого договору купівлі-продажу.
Крім того, у встановленому порядку відповідач ОСОБА_3 перед відчуженням автомобіля не зняв його з реєстрації, а позивач автомобіль не зареєстрував за собою.
Таким чином, суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу автомобіля між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не може бути визнаний укладеним, а відповідно, відсутні підстави вважати, що позивач набув право власності на автомобіль у встановленому законом порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 203, 208, 328, 638, 640, 655 ЦК України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль, третя особа Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 Аваль» - відмовити в повному обсязі.
Повний текст рішення виготовлений 03 серпня 2015 року.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Є. Вайновська