Справа № 136/1666/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"16" квітня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Пороховий Г. І.

за участю секретаря Квашук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюб, який був зареєстрований 08 листопада 2007 року виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницького району, Вінницької області, актовий запис № 57. Від даного шлюбу у подружжя народилися діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Причиною розпаду сімї позивач називає те що, останнім часом їхні шлюбні відносини не складаються через різні характери. ОСОБА_2 не дбає про моральне та фізичне виховання дітей, в звязку з чим постійно виникають сварки, що негативно впливають на малолітніх дітей, фактично сімя розпалась, існує лише формально. З огляду на вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб із ОСОБА_2 та стягнути з нього судовий збір, в розмірі 243 грн. 60 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_1позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, суду пояснила, що сімя розпалась остаточно, шлюб існує лише формально, тому суперечить їхнім інтересам та інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та проти його задоволення не заперечує.

Вирішуючи спір, врегульовані ст. ст. 105, 112 Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ №046018 (а.с.3).

Від даного шлюбу позивачка та відповідач мають: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження 1-АМ №106620 (а.с. 4) та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що засвідчує свідоцтво про народження серії 1-АМ №192559 (а.с.5).

Сторонам був наданий строк для примирення, однак позитивного результату не було досягнуто, миритися не бажають, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, сторони наполягають на розлученні, збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. ст. 6, 10, 11, 60, 212-215, 218, 223 ЦПК України, Керуючись ст. ст. 105, 110, 112, СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований 08 листопада 2007 року виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницького району, Вінницької області, актовий запис № 57 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачеві, залишити її прізвище набуте в шлюбі «Пилипенко».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі - 243 грн.60 коп.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Після закінчення цього строку рішення набирає законної сили, якщо не надійде апеляційної скарги на рішення суду

Суддя: ОСОБА_5