АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2742/15 Справа № 183/7105/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Березюк В. В. Доповідач - Романюк М.М.
22 липня 2015 року м. Дніпропетровськ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого Романюк М. М.
суддів Петренко І.О., Котушенко С.П.
при секретарі Порубай М.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю "Інкубаційна станція" на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інкубаційна станція" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, треті особи - сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України, служба у справах дітей про виселення та зняття з реєстрації, -
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом 19 вересня 2013 року. В обґрунтування заявлених та уточнених вимог посилався на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 01 грудня 1989 року підприємству ТОВ "Інкубаційна станція" належить на праві приватної власності домоволодіння за АДРЕСА_1. Дане домоволодіння було придбано за рахунок фонду розширення, який формувався на підприємстві і зараховано до балансу підприємства, як житловий будинок.
Згідно протоколу профспілкового комітету № 2 від 01 грудня 1989 року дане домоволодіння передано ОСОБА_3 на період роботи на підприємстві.
Після звільнення у 1997 році з підприємства ОСОБА_3 разом з родиною залишився проживати у домоволодінні.
На протязі всього часу його проживання у спірному будинку, членами ТОВ "Інкубаційна станція" неодноразово запропоновувалося відповідачу викупити будинок у підприємства, однак останній відмовлявся від запропонованої пропозиції.
Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Інкубаційна станція" від 19 квітня 2013 року було прийнято рішення про часткове скасування протоколу за № 2 профспілкового комітету від 01 грудня 1989 року, в частині передачі на час роботи ОСОБА_3 на підприємстві будинку АДРЕСА_1.
На підставі викладеного, посилаючись на положення ст.391 ЦК України, ст.ст.150, 168, 169 ЖК України, позивач просить виселити відповідачів із спірного будинку та зняти їх з реєстрації.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заявлених вимог.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 посилаючись на необґрунтований висновок суду в мотивувальній частині рішення, просить змінити мотивувальну частину рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності того, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1.

З даним висновком погодитися не можна виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу від 01 грудня 1989 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Шевченко A.B., зареєстрованому у Новомосковському БТІ за № 4648-41-70, підприємство Новомосковське головне підприємство "Облмежколгоспптахопром" придбало домоволодіння АДРЕСА_1, за рахунок фонду розширення, який формувався на підприємстві і зараховано до балансу підприємства, як житловий будинок.

Наказом генерального директора об'єднання "Дніпропетровськптахопром" № 12 від 06 грудня 1989 року, Головне підприємство "Облміжколгоспптахпром" було перейменовано в "Новомосковське міжгосподарське інкубаторно-птахівниче підприємство".

22 березня 1995 року за розпорядженням голови Новомосковської районної Ради народних депутатів № 85 "Новомосковське міжгосподарське інкубаторно-птахівниче підприємство" було перейменовано в Товариство з обмеженою відповідальністю по виробництву птиці "Україна" ("ЛТД Україна").

04 лютого 2000 року згідно із п.1 протоколу № 2 загальних зборів ТОВ по виробництву молодняка птахів "Україна" відбулася зміна назви товариства на ТОВ "Інкубаційна станція".

Відповідно до статуту ТОВ "Інкубаційна станція" воно є правонаступником всіх прав та обов'язків Товариства з обмеженою відповідальністю по виробництву молодняка птахів "Україна".

Згідно ч.2 ст.227 ЦК України, 1963 р., договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням того, що купівля - продаж та реєстрація домоволодіння відбулася у відповідності до законодавства, що було чинним у той час, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність доказів того, що позивач є власником домоволодіння з посиланням на відсутність у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно будь-яких відомостей про власника будинку, розташованого по АДРЕСА_1, оскільки суперечить вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням профспілкового комітету, яке викладено у протоколі № 2 від 01 грудня 1989 року, будинок АДРЕСА_1 надано для проживання відповідачу ОСОБА_3 на період роботи на підприємстві.

Після звільнення у 1997 році з підприємства ОСОБА_3 разом з родиною залишився проживати у будинку.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Інкубаційна станція", яке викладено у протоколі від 19 квітня 2013 року, було частково скасовано протокол за № 2 профспілкового комітету від 01 грудня 1989 року, в частині передачі на час роботи ОСОБА_3 на підприємстві будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні було встановлено і визнано сторонами, що з відповідачами договір найму жилого приміщення ніколи не укладався і плату за проживання відповідачі не здійснювали.

Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З рахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що відповідачі проживають у спірному будинку без достатньої правової підстави, чим перешкоджають позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, позовні вимоги щодо виселення відповідачів підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зняття відповідачів з реєстрації.

Згідно ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні") зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З урахуванням зазначеного, та приймаючи до уваги, що наявність судового рішення про виселення є підставою для зняття з реєстрації, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення зазначених вимог, у зв'язку з передчасністю заявлених вимог.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інкубаційна станція" - задовольнити частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2014 року - скасувати.

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Інкубаційна станція" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, треті особи - сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України, служба у справах дітей про виселення та зняття з реєстрації задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_6 з жилого будинку 13 розташованого по вул.Черняховського в м.Новомосковську Дніпропетровської області без надання іншого жилого приміщення.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

І.О.Петренко