Справа № 2-4772/11
У Х В А Л А

06 травня 2015 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі - Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі подання Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 звернувся Другий Приморський ВДВС ОМУЮ, зазначаючи, що на примусовому виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4772/11, виданого 06 грудня 2012 року Приморським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 310 265, 65 грн.

Посилаючись на ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», заявник просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду боржнику ОСОБА_1 до погашення нею заборгованості за вищевказаним виконавчим листом.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 заперечував проти задоволення вищевказаного подання та вказав, що постановою державного виконавця Другого Приморського ВДВС ОМУЮ від 26 листопада 2014 року виконавчий лист № 2-4772/11, виданий Приморським районним судом м. Одеси 06 грудня 2012 року, був повернутий стягувачеві на підставі п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Тому, на його думку, дійсне подання є безпідставним.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає подання Другого Приморського ВДВС ОМУЮ необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Другому Приморському ВДВС ОМУЮ перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4772/11, виданого 06 грудня 2012 року Приморським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 310 265, 65 грн.

Державним виконавцем Другого Приморського ВДВС ОМУЮ на підставі ст. ст. 17, 18, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» 12 травня 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню вищевказаного листа.

Постановою державного виконавця Другого Приморського ВДВС ОМУЮ від 26 листопада 2014 року виконавчий лист № 2-4772/11, виданий Приморським районним судом м. Одеси 06 грудня 2012 року, був повернутий стягувачеві на підставі п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

У судовому засіданні встановлено, що дійсне подання датовано 13 листопада 2014 року, тобто ще до винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, однак подано до суду лише 06 квітня 2015 року, що підтверджується відповідним штампом вхідної кореспонденції канцелярії суду.

Відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є дія неврегульованих зобовязань.

П. 8 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» передбачено, що на Державну прикордонну службу України покладається також запобігання та недопущення виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Таким чином, законом передбачено санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Однак, у вищевказаному поданні Відділ не вказав, у чому саме полягає ухилення ОСОБА_1 від виконання зобовязань за судовим рішенням, а саме: період ухилення, а також те, які саме дії вчиняв державний виконавець під час виконання судового рішення. Тому у суду немає підстав вважати, що боржник умисно ухиляється від його виконання, а виконавча служба прийняла всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» міри для виконання вищевказаного виконавчого листа.

На підставі наведеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-ХІІ, ст. ст. 8, 208-210, 3771 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.Б.Свячена