Єдиний унікальний номер 235/4055/15-ц
Провадження 2/235/2128/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Токарєва А.Г.

при секретарі Ященко А.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Красноармійську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області про скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2015 року ОСОБА_2 звернувсь до суду з позовом до Реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області про скасування державно реєстрації.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.10.2011 року між ним та ОСОБА_3, який є його племінником був укладений договір дарування квартири № 33 в будинку № 8 «а» по вул.. Оглоблина в м. Донецьку, який був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4 та зареєстрований у реєстрі за № 1878. 28.10.2011 року за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на вказану квартиру за даним договором дарування, що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав КП «БТІ м. Донецьк» № 31828455 від 28.10.2011 року.

Відповідно до рішення апеляційного суду Донецької області від 19.06.2014 року договір дарування квартири № 33 в будинку № 8 «а» по вул.. Оглоблина в м. Донецьку, укладений 26.10.2011 року між ним та ОСОБА_3, засвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстраційним № 1878, був визнаний недійсним. Вказане судове рішення набрало законної сили.

Він звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_5 із відповідною заявою, остання повернула йому правовстановлюючи документи, які були в нього витребувані під час укладання скасованого договору дарування від 26.10.2011 року. Та через свого представника звернувся до відповідача з заявою про реєстрацію його права власності на вказану нерухомість на підставі наявних в нього документів у звязку з тим, що договір дарування від 26.10.2011 року вже скасований.

Але, державним реєстратором прав нерухомого майна було постановлено рішення про відмову у державній реєстрації його прав, оскільки заявлене право вже зареєстровано за ОСОБА_3. А тому просить скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, проведену реєстратором КП «БТІ м. Донецька» 28.10.2011 року на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 26.10.2011 року, за № 31828455 на імя ОСОБА_6 та здійснити державну реєстрацію права власності на вказану нерухомість на імя ОСОБА_2 по його заяві на реєстрацію права власності на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 7665 від 28.11.2002 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.03.2011 року.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив вирішити на розсуд суду.

Суд, зясувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.10.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який є його племінником був укладений договір дарування квартири № 33 в будинку № 8 «а» по вул.. Оглоблина в м. Донецьку, який був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4 та зареєстрований у реєстрі за № 1878. 28.10.2011 року за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на вказану квартиру за даним договором дарування, що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав КП «БТІ м. Донецьк» № 31828455 від 28.10.2011 року (а.с.20-21).

Відповідно до рішення апеляційного суду Донецької області від 19.06.2014 року договір дарування квартири № 33 в будинку № 8 «а» по вул.. Оглоблина в м. Донецьку, укладений 26.10.2011 року між ним та ОСОБА_3, засвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстраційним № 1878, був визнаний недійсним. Вказане судове рішення набрало законної сили (а.с. 13-17).

Через свого представника позивач звернувся до відповідача з заявою про реєстрацію його права власності на вказану нерухомість на підставі наявних в нього документів у звязку з тим, що договір дарування від 26.10.2011 року вже скасований, та державним реєстратором прав нерухомого майна було постановлено рішення про відмову у державній реєстрації його прав, оскільки заявлене право вже зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с. 22).

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ч. 1 ст. 181 ЦК України).

За змістом ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною і здійснюється відповідним органом в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 8.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року, яке було чинним на час видачі оспорюваного позивачами свідоцтва про право власності, оформлення права власності на нерухоме майно проводилося, зокрема, і органами місцевого самоврядування з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно.

У свою чергу видане свідоцтво про право власності, як правовстановлюючий документ, було підставою для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Виходячи із наведених норм закону та враховуючи те, що свідоцтво про право власності на спірну квартиру, яке було підставою для проведення державної реєстрації права власності в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, скасоване, то суд вважає, що державна реєстрація права власності ОСОБА_3 на спірну квартиру підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 6 Закону Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено, що систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно вимог ст. 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та іх обтяжень записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Положеннями ст. 8 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено, що до повноважень органів державної реєстрації віднесено проведення державної реєстрації прав та іх обтяжень; забезпечення ведення Державного реєстру прав; надання інформації про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечення обліку безхазяйного нерухомого майна; здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Більш детально порядок скасування реєстраційного запису про власність визначено Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №3502/5 від 12.12.2011 року.

Так, відповідно до п.2.6, п.2.10 Порядку для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у п.2.3 цього розділу. За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав.

Також в п.1 наказу Міністерства юстиції України Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осібвід 02.04.2013 року № 607/5, зазначено те, що державна реєстрація, скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводиться у випадках подання рішення суду, що набуло законної сили.

Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що з 01.01.2013 року функції державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, перейшли до спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань державної реєстрації прав - Міністерства юстиції' та його територіальних управлінь юстиції, від імені якого ці функції виконує Державна реєстраційна служба України та її структурні територіальні підрозділи.

Враховуючи викладене та те, що законодавством у сфері державної реєстрації прав не встановлено правонаступництва органів державної реєстрації прав у зазначеній сфері, тобто переходу прав і обов'язків від підприємств БТІ, які до 01.01.2013 року проводили реєстрацію речових прав, єдиним способом захисту порушеного права є скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на зазначену квартиру.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачене право на звернення до суду за захистом свого права і встановлені способи захисту, серед яких є визнання права. Формою визнання права власності позивача на спірну квартиру є скасування державної реєстрації права власності попередніх власників.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 181, 182, 328 ЦК України, ст.ст. 2, 6, 8, 19, 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ст.ст. 15, 16, 209, 213-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області про скасування державної реєстрації задовольнити частково.

Скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, проведену реєстратором КП «БТІ м. Донецька» 28.10.2011 року на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 26.10.2011 року, за № 31828455 на імя ОСОБА_3.

Це рішення набирає законної сили, якщо його не буде оскаржено в строк, передбачений для оскарження останнього.

На рішення протягом десяти днів з його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя