Справа № 591/9480/14-ц
Провадження № 2/591/369/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого в особі судді - Міліціанова Р.В., при секретарі - Бузовій Т.І., за участі позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Єременко Р.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дельта банк", третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення банківського вкладу, інфляційних втрат, 3% річних та пені -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду і свої уточнені вимоги мотивує тим, що згідно укладеного з банком договору йому несвоєчасно повернуто грошові кошти, тому вважає, що має право на їх повернення, а також відшкодування інфляційних втрат, 3% річних, пені, передбаченої нормами Закону України "Про захист прав споживачів".

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Представник третьої особи до суду не з'явився, повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали даної цивільної справи, встановив наступне:

19 жовтня 2011 року між позивачем та ПАТ "Дельта банк" було укладено Договір №004-18000-191011 банківського рахунку фізичної особи з випуском платіжної карти (а.с.6).

Відповідачем відкрито поточний рахунок, на якому позивачем розміщено грошові кошти.

11.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ "Дельта банк" з заявою про повернення депозитних коштів.

Станом на дату розгляду справи депозит та нараховані відсотки позивачу не повернуто. На момент звернення до суду розмір заборгованості складав 58312,90грн.

Відповідачем протягом часу розгляду справи частково погашено заборгованість, залишок невиплачених коштів становить 1102,98грн. (а.с.50).

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події..

Тому, суд погоджується з доводами позивача про те, що в зв'язку з несвоєчасним поверненням коштів мало місце порушення вимог ст.ст.526, 530, 631 ЦК України, ст.8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Отже, позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів в розмірі 1102,98 грн. підлягають задоволенню.

З приводу позовних вимог про стягнення пені суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів", у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Після укладення договору між банком та позивачем виникли зобов'язальні відносини, які регулюються нормами зобов'язального права та положеннями укладеного договору. Положення ч.5 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів", яка встановлює відповідальність виконавця робіт (послуг) за її не виконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені, виниклих між сторонами відносин не регулюють (Правова позиція Верховного суду України від 31 березня 2010 року).

Тому, позовні вимог в частині стягнення пені не підлягають задоволенню.

Згідно зі ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, факт порушення зобов'язання встановлено в ході судового розгляду, тому позивач має право на стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції.

Водночас суд критично оцінює наданий позивачем розрахунок інфляційних нарахувань починаючи з 11.12.2014 року виходячи з наступного.

Згідно зі ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки, укладеним між сторонами договором не встановлено конкретного строку повернення грошових коштів, то прострочення відбулося зі спливом семи днів з дати звернення позивача, тобто з 19.12.2014 року. Суд вважає правомірним нарахування індексу інфляції до 02.03.2015 року, оскільки лише з 03 березня 2015 року, на наступний день після віднесення Національним банком України Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (далі - АТ "Дельта Банк") до категорії неплатоспроможних, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд гарантування) розпочав процедуру виведення цього банку з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації.

Тобто, положення п.3 ч.5 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" стосовно не застосування індексу інфляції, до правовідносин, котрі існували до 02.03.2015 року включно не застосовуються.

Таким чином, виходячи з наданого позивачем розрахунку розмір інфляційних нарахувань з 19.12.2014 року по 02.03.2015 року становить 2958,50 - 287,06 - 57,12 - 56,63 - 56,16 = 2501,53грн.

Водночас, в частині позовних вимог про стягнення 3% річних слід відмовити, оскільки ч.2 ст.625 ЦК України застосовується у випадку відсутності в договорі спеціального розміру відповідальності боржника.

Субсидіарне регулювання договірних відносин сторін Правилами АТ "Дельта банк" передбачено п.1.1. та п.7.14 Договору №004-18000-191011 банківського рахунку фізичної особи з випуском платіжної карти від 19 жовтня 2011 року.

п.5.25 Правил передбачено відповідальність за порушення банком строків перерахування грошових коштів у виді пені з розрахунку облікової ставки НБУ.

Однак, позивач не позбавлений можливості звернутися з позовом до банку з інших правових підстав.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 3604,51грн.

На виконання вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в сумі 36,05 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10-11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором №004-18000-191011 банківського рахунку фізичної особи з випуском платіжної карти від 19 жовтня 2011 року в сумі 1102,98 грн., індексу інфляції за час прострочення з 19.12.2014 року по 02.03.2015 року в сумі 2501,53 грн., всього 3604,51грн.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 36,05 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо скаргу не було подано.

Суддя Р.В. Міліціанов