Справа № 728/415/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Приліпка В.М.

з участю секретаря Петренко О.Г.

представника позивача Кулаги О.В.

представника відповідача Мироненка С.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Бахмачі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи на те, що 15.02.2007 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № К2S4AU00210102, згідно з умовами якого банк надав відповідачці кредитні кошти у розмірі 9832,71 доларів США на строк до 14.02.2012 року, а відповідачка взяла на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов`язаний щомісячно здійснювати погашення заборгованості, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією та інших витрат згідно кредитного договору. В порушення умов кредитного договору відповідачка кредитні кошти своєчасно не повертає. Станом на 20.01.2015 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 48741,60 доларів США, що за курсом 15,77 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.01.2015 року становить 768655,03 грн., та складається з заборгованості за кредитом - 7627,05 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 15251,51 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом - 1073,67 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 24789,37 доларів США. Позивач просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача Кулага О.В. зменшила позовні вимоги з урахуванням рішення Деснянського районного суду м. Києва від 01.03.2011 року та просить стягнути з відповідачки борг за період з 20.10.2010 року по 20.01.2015 року в сумі 35784,62 доларів США, що за курсом 15,77 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.01.2015 року складає 564323,457 грн. та складається з наступного: заборгованості за кредитом - 61,54 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 12184,59 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом - 440,48 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 23098,01 доларів США. Виклала мотиви зазначені у позовній заяві.

Представник відповідача адвокат Мироненко С.В. в судовому засіданні позову не визнав та пояснив, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 01.03.2011 року на користь банку з ОСОБА_3 достроково стягнуто всю кредитну заборгованість, яка утворилась станом на 20.10.2010 року у розмірі 102577,52 грн. та звернено стягнення на предмет застави, а відтак строк дії кредитного договору закінчився. Оскільки предметом позову є заборгованість саме за кредитним договором, то нарахування відсотків за користування кредитом, неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено. Крім того, представник відповідача просить застосувати строк позовної давності, оскільки рішення Деснянського районного суду м. Києва набуло законної сили у березні 2011 року і на час подачі до суду даного позову пройшов термін позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 15.02.2007 року між ЗАТ КБ „ПриватБанк" та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № К2S4AU00210102, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 9832,71 доларів США на строк до 14.02.2012 року, а остання зобов'язалася проводити погашення кредиту в порядку і строки встановлені Договором.

15 лютого 2007 року в забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором сторони уклали договір застави рухомого майна, згідно з умовами якого відповідач надав в заставу автомобіль DEUWOOLANOS, 2007 року випуску, р/н НОМЕР_1, який належить відповідачеві.

30.04.2009 року рішенням загальних зборів акціонерів найменування позивача було змінено на публічне акціонерне товариство Комерційний банк „Приват Банк".

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін).

У разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов»язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).

В порушення вимог закону відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов'язань, в установлені строки суму заборгованості не повертає і банк, скориставшись своїм правом про дострокове стягнення всієї суми кредиту, звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 01 березня 2011 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 102577, 52 грн., а саме: 12968, 08 доларів США (102577, 52 грн.), з яких : 7565,51 доларів США (59843,18 грн.) - заборгованість за кредитом; 3 073,02 доларів США (24307,6 грн.) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 633,19 доларів США (5008,53 грн.) - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1696,36 доларів США (13418,21 грн.) - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. В рахунок погашення заборгованості в сумі 102577,52 грн. за кредитним договором звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль DEUWOO LANOS, 2007 року випуску, р/н НОМЕР_1, який належить відповідачеві з уклданням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким з іншою особою - покупцем. Автомобіль позивачем до даного часу не реалізовано.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У абз.1, 2 п.17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 „Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз»яснено, що зобов»язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені, у ст.ст.599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов»язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов»язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Таким чином, оскільки ухвалене судове рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, то нарахування відсотків за користування кредитом, неустойки поза строки дії кредитного договору законом не передбачено.

Також, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки додатково на користь позивача заборгованості за кредитом в сумі 61,54 доларів США задоволенню не підлягають, оскільки представник позивача не надав у судове засідання доказів про те, на підставі чого виникла дана заборгованість за кредитом.

Крім цього, представник відповідача наполягає в судовому засіданні на застосуванні строку позовної давності, так як вважає, що при подачі позовної заяви позивачем він був пропущений.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки відповідно до ст. 257 ЦК України. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

У даній справі судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним. При цьому сторони встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов`язань, так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню у строк до 14 лютого 2012 року.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Оскільки за умовами договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальником частинами з 10 по 15 число кожного календарного місяця, наступного за звітним, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань.

ОСОБА_3 перестала виконувати щомісячні зобов`язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом з 10 жовтня 2010 року. У свою чергу банк звернувся до суду з позовом до неї 17 лютого 2015 року.

А тому, аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, слід дійти висновску про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомсячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення кожного чергового платежа. А отже, суд вважає, що позивач дійсно пропустив строк позовної давності.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 252-257, 261, 267, 525, 526, 530, 611, 625, 629, 1054 Цивільного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ______________