печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року суддя Печерського районного суду м. Києва Козлов Р.Ю., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, треті особи - ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕЗНИКІВСЬКИЙ КАР»ЄР», про визнання недійсним акту про надання гірничого відводу №2793 від 28 лютого 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсними акту про надання гірничого відводу №2793 від 28 лютого 2014 року, виданого Державною службою гірничого нагляду та промислової безпеки України ТОВ «ЛЕЗНИКІВСЬКИЙ КАР»ЄР» для розробки Лезниківського родовища гранітів в Володарсько-Волинському районі Житомирської області. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що рішенням Солом'янського району м. Києва від 03 липня 2014 року у справі №760/18721/13-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва 09 вересня 2014 року задоволено його позов до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та пені у розмірі 5 060 410 грн. 96 коп. З метою забезпечення вказаного позову, ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 19 червня 2014 року було накладено арешт на земельні ділянки, які знаходяться на території Топорищенської сільської ради, Володарсько-Волинського району Житомирської області, загальною площею 36,4289 га, та належать ОСОБА_2 на праві власності, а саме: НОМЕР_1 площею 4,2899 га; НОМЕР_2 площею 4,2899 га; НОМЕР_3 площею 4,2900 га; НОМЕР_5 площею 4,2900 га; НОМЕР_6 площею 5,0307 га; НОМЕР_7 площею 4,8319 га; НОМЕР_4 площею 4,4807 га; НОМЕР_8 площею 4,9258 га, яка залишена без змін ухвалою суду апеляційної інстанції. Разом з тим, відповідачем було видано ТОВ «ЛЕНИКІВСЬКИЙ КАР'ЄР» Акт про надання гірничого відводу № 2793 від 28.02.2014 року для розробки Лезниківського родовища гранітів в Володарсько-Волинському районі Житомирської області. Площа гірничого відводу склала 82,27 га. Вказаний акт став підставою для прийняття Житомирським апеляційним адміністративним судом постанови від 27 жовтня 2014 року про примусове відчуження земельних ділянок ОСОБА_2 на користь держави з мотивів суспільної необхідності. Посилаючись на те, що оскаржуваний акт був виданий з порушенням вимог закону, зокрема, без згоди ОСОБА_2, як власника земельних ділянок, а земельні ділянки є єдиним майном ОСОБА_2, за рахунок якого можуть бути задоволені вимоги позивача за рішенням Солом'янського районного суду м. Києва, позивач просить суд скасувати акт про надання гірничого відводу.

Вивчивши зміст позову та дослідивши додані до нього документи, суд дійшов висновку що вказана справа не підсудна Печерському районному суду м. Києва з огляду на наступне.

Порядок надання гірничих відводів (частини надр) користувачам на території України для розробки родовищ твердих, рідких та газоподібних корисних копалин, а також будівництва і експлуатації підземних споруд, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі на континентальному шельфі та у виключній (морській) економічній зоні, визначено Положенням про порядок надання гірничих відводів, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 59.

Гірничі відводи можуть надаватися підприємствам і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об'єкта чи підземної споруди, не пов'язаної з видобуванням корисних копалин.

Земельні ділянки для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, якщо інше не передбачено актами законодавства, виділяються після надання гірничого відводу в порядку, передбаченому чинним земельним законодавством.

Гірничі відводи для розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, будівництва і експлуатації підземних споруд та інших цілей, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин надаються Державним комітетом України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду.

Заявка включає в себе: заяву, в якій зазначаються найменування підприємства чи відомості про громадянина, що мають намір одержати гірничий відвід, місцезнаходження гірничого відводу та мета, для якої він одержується; проект гірничого відводу у двох примірниках, складений відповідно до затвердженої форми. Після погодження заявки на одержання гірничого відводу для розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення або інших цілей, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин, місцевим органом державного гірничого нагляду вона подається на розгляд Держгірпромнагляду, який приймає рішення про надання гірничого відводу.

До прийняття рішення розглядається і перевіряється: правильність і обґрунтованість меж гірничого відводу з урахуванням вимог чинного законодавства про надра; відповідність проекту гірничого відводу вимогам цього Положення та наявність документів, які додаються до проекту; проект гірничодобувного об'єкта чи підземної споруди, для яких надається гірничий відвід, в частині повноти і обґрунтованості проектних рішень щодо раціонального і комплексного використання надр, а також забезпечення безпеки людей, майна, будівель, споруд та навколишнього природного середовища.

Надання гірничого відводу оформлюється актом, а також надписом у верхньому правому куті копії топографічного плану. Акт складається у двох примірниках. Один примірник акта і проекту гірничого відводу зберігається в органі, що його надав, інший видається підприємству чи громадянину, які подали заявку.

У разі незгоди з рішенням про надання гірничого відводу воно може бути оскаржено в установленому порядку.

Відповідно до п. 23 наведеного Положення для одержання гірничого відводу підприємство чи громадянин залежно від виду родовища корисних копалин подає відповідну заявку місцевому органу державного гірничого нагляду, яка включає в себе, зокрема, проект гірничого відводу у двох примірниках, складений відповідно до додатка №2.

Указаним Додатком № 2 «Вимоги до проекту гірничого відводу» передбачено, що до проекту гірничого відводу додається документ про згоду землевласника або землекористувача з рішенням про надання гірничого відводу.

Обґрунтовуючи пред'явлені вимоги, позивач посилається на те, що оскаржуваний акт про відведення гірничого відводу на земельних ділянках видано з порушенням вимог наведеного Положення, оскільки в проекті гірничого відводу відсутня згода ОСОБА_2, як власника земельних ділянок.

Таким чином, позивачем фактично оспорюється правочин, який направлений на зміну юридичної долі майна - вищевказаних земельних ділянок.

Згідно з ч.1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Оскільки вищевказані об"єкти розташовані поза межами адміністративної території Печерського району м. Києва, позивач звернувся до суду з порушенням правил підсудності.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України позовна заява повертається у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Враховуючи викладене, керуючись п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, треті особи - ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕЗНИКІВСЬКИЙ КАР»ЄР», про визнання недійсним акту про надання гірничого відводу №2793 від 28 лютого 2014 року повернути позивачу для подачі до належного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя