АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 759/7744/15-ц Головуючий у 1 інстанції - Сенько М.Ф.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Козлова О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», третя особа Комунальне підприємство «Головний інформаційно - обчислювальний центр» про визнання недійсним протоколу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 серпня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5 до ПАТ «Київенерго» про визнання недійсним протоколу.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1, є споживачем електроенергії за вказаною адресою в ПАТ «Київенерго» та є власником указаної квартири.

28.01.2015 в ході перевірки та контрольних знімань показників приладів обліку за адресою АДРЕСА_1 (житлового будинку) представниками ПАТ «Київенерго» було виявлено порушення ОСОБА_5 Правил користування електричною енергією для населення, а саме здійснено самовільне підключення до електричних мереж струмоприймачів квартири без укладення договору постачання електроенергії, про що було складено Акт про порушення №35280.

Виходячи з того, що оспорюваний ОСОБА_5 протокол не створює будь-яких обов'язків для позивача, а є документом який може бути доказом на підтвердження певних фактів та обставин, у зв'язку з чим не підлягає визнанню недійсним, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Святошинського районного суд м. Києва від 13.08.2015 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, визнавши протокол №763 від 12.03.2015 про розгляд Акту про порушення №35280 від 28.01.2015 недійсним. Посилається на порушення норм процесуального та матеріального права. Зокрема зазначає, що Акт про порушення №35280 від 28.01.2015 було складено за відсутності споживача, що є порушенням методики складання цього Акту.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з огляду на таке.

Судом першої інстанції правильно встановлені факти і обставини, які мають значення для вирішення спору і які сторонами не заперечуються.

28.01.2015 відповідачем було складено Акт про порушення №35280, яким встановлено підключення струмоприймачів до електричної мережі електропостачальника без наявності відповідного договору з метою безоблікового споживання електроенергії.

Рішенням комісії ПАТ «Київенерго» з розгляду Акту про порушення №35280, зафіксованим у Протоколі №763 від 12.03.2015, ухвалено провести нарахування згідно з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 №562, за період з 29.07.2014 по 28.01.2015 на суму 5 894,92 грн.

Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕ згідно із законодавством України.

У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем ПКЕЕ, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий - залишається в енерголпостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представника енергопостачальника ( п.53 ПКЕЕ).

Отже, складений ПАТ «Київенерго» Акт про порушення №35280 є фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання ПКЕЕ, а протоколом засідання комісії визначено розмір збитків за порушення, які виявлені та зафіксовані у зазначеному Акті. У разі виникнення спору Акт і протокол можуть бути оціненені судом відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, їх оскарження не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи (постанова ВСУ від 06.06.2014 №6-4 цс 11).

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про те, що Акт про порушення №35280 від 28.01.2015 складений за відсутності споживача як підстава визнання протоколу №763 від 12.03.2015 недійсним не заслуговують на увагу.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у передбачений законом спосіб.

За таких обставин висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи. Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 серпня 2015 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна