УХВАЛА

№ 201/6649/15-ц

провадження 2-н/201/300/2015

27 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами заяви комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

КВЖРЕП Жовтневого району 24 квітня 2015 року звернулося до суду з заявою про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1

З вищезазначеної заяви та викладу обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а також з поданих документів вбачається, що заявник надає послуги з обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території, а зазначений боржник, як зазначає заявник, є власником квартири та фактично користується послугами, які надає заявник, однак зобовязання свої у повному обсязі не виконує, в звязку з чим на 01 березня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 3 230 грн., але з урахуванням вище викладеного та зазначеного до заяви не було додано документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника або документів, що підтверджують виникнення права вимоги до зазначеного боржника, також слід зазначити, що як вбачається з заяви та доданих до неї документів частина заборгованість, що заявник просить стягнути з боржника, виникла понад три роки, тому з урахуванням зазначеного вбачається пропуск позовної давності, тобто є спір про право, крім того не можуть бути взяті до уваги посилання заявника, що він звернувся до суду про стягнення заборгованості боржника з урахуванням строку позовної давності так як останнє нічим обєктивно не підтверджено та спростовується вище зазначеним і доданими до заяви документами.

Згідно п. 9 постанови № 14 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження від 23 грудня 2011 року наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Разом із тим лише той факт, що договірні зобовязання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Таким чином, і з урахуванням зазначеного та в звязку з тим, що заявник звернувся до суду з пропуском строку позовної давності та до заяви не було додано документи, (відкриття особистого рахунку на боржника і докази укладання договору на надання житлово-комунальних послуг на підтвердження того, що боржник є споживачем наданих послуг та доказів того, що боржник є наймачами чи єдиним власником житлового приміщення), які свідчать про виникнення у заявника права вимоги саме до зазначеного у заяві боржника та, що у вказаного божника, а не іншої особи, виникли зобовязання перед заявником, в звязку з чим вбачається, що між сторонами є спір про право, а тому вважаю за необхідне відмовити заявнику у прийнятті зави про видачу судового наказу та рекомендувати звернутися до суду з вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

Також, слід зазначити, що згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 3, ч. ч. 4, 7 ст. 100, ч. 2 ст. 101 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Комунальному виробничому житловому ремонтно-експлуатаційному підприємству Жовтневого району відмовити у прийнятті зави про видачу судового наказу за заявою комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 та рекомендувати звернутися до суду з вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя