21.04.2015 Єдиний унікальний номер 205/1183/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я 205/1183/15

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Залімської Н.В.,

при секретарі - Волкобоєвій А.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 19 лютого 2015 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому згідно останньої редакції уточнень зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 2004 року їй та неповнолітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві власності належить 47/100 частин квартири АДРЕСА_1. За вказаною адресою зареєстровано місце проживання: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Оскільки одруження з відповідачем виявилося невдалим з жовтня 2013 року між ними було припинено сімейні стосунки, і з цього часу відповідач в спірній квартирі не проживає, в ній відсутні його особисті речі. Оскільки реєстрація відповідача за вказаною адресою не дозволяє розпорядитися власністю, крім того позивач змушена нести витрати по оплаті поточних комунальних платежів, позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Просила визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою

Від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином, через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпров'я», про причини неявки не повідомив, письмових заяв не надходило.

Третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 47/100 частин квартири АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно свідоцтва про право власності, видане 23.12.2004 року Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради (а.с.8).

Встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.10).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2003 року (а.с.7).

Однак, судом встановлено, що відповідач в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, в ній відсутні його особисті речі, про що свідчить акт про не проживання за місцем реєстрації, засвідченого начальником КЖЕП № 22 (а.с.11).

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В сулу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов`язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Отже, оскільки відповідач вже на протязі тривалого часу не проживає у спірній квартирі то суд вважає, що є всі підстави визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у належній позивачу квартирі порушує її право як власника, і тому вважає, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, і керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ст.ст. 405, 321 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 27, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Н.В. Залімська