Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/1445/15 Головуючий у 1 інстанції: Яркіна С.В.
Суддя-доповідач: Боєва В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.,

Суддів Коваленко А.І., Воробйової І.А., При секретарі: Бурак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, треті особи Запорізька районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Позивач зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_3. померла її мати - ОСОБА_6. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_2, який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Виконкомом Кушугумської селищної ради депутатів трудящих 21.01,1976 року на 7/10 часток та на підставі договору купівлі-продажу 3/10 часток житлового будинку, укладеного 14.03.1983 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, посвідченого заступником голови виконавчого комітету Кушугумської Ради народних депутатів Запорізького району Запорізької області і зареєстрованого в реєстрі за № 49. Право власності ОСОБА_6 було належним чином у відповідності до норм існуючого на той час законодавства зареєстровано в Запорізькому МБТІ.

Також позивач ОСОБА_3, посилаючись на те, що вона є дочкою ОСОБА_6, вказувала, що безпосередньо після смерті спадкодавця вона не звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини у зв'язку з тим, що у неї були відсутні документи про родинний зв'язок (була наявна помилка в імені матері в її свідоцтві про народження). Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 12.05.2014 року було встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_6 та позивачкою, як між матір'ю та дочкою та встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном на три місяці після набрання рішенням законної сили. Після набрання рішенням законної сили вона звернулася до Запорізької районної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але постановою завідувача Запорізької районної державної нотаріальної контори Л.М. Кравцовою від 24.10.2014 року їй відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на будинок.

Посилаючись на ці обставини, просила визнати право власності на житловий будинок в порядку спадкування.

17.12.2014 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання від представника ОСОБА_5 - ОСОБА_9 - про залучення до участі в справі в якості третьої особи ОСОБА_5, оскільки рішенням в цій справі будуть порушені його права. В обґрунтування такої позиції ОСОБА_5 зазначав, що предмет спору - жилий будинок АДРЕСА_2 придбаний ОСОБА_5 в обмін на квартиру АДРЕСА_1. Як вказував ОСОБА_5, він з жовтня 2003 року проживає у спірному будинку (а. с. 48-53).

Ухвалою суду від 17.12.2014 року до участі в справі залучено в якості третьої особи ОСОБА_5 (а. с. 64).

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 25 грудня 2014 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_2.

15.01.2015 року ОСОБА_5, в інтересах якого діє ОСОБА_9, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

25.02.2015 року при апеляційному розгляді справи представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_10 повідомила суд, що апелянт ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та подала письмове клопотання про витребування з відділу РАЦС Запорізького РУЮ копію актового запису про його смерть (а. с. 109).

06.03.2015 року суд апеляційної інстанції отримав відповідь відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області (вих.. № 490/02-04-04-38 від 03.03.2015 року), з якого видно, що 26.01.2015 року відділом було зареєстровано смерть громадянина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 80) - а. с. 132.

01.04.2015 року в судовому засіданні суду апеляційної інстанції було постановлено ухвалу про зупинення апеляційного провадження в цій справі - до визначення кола правонаступників після смерті ОСОБА_5 - до 26.07.2015 року (а. с. 139-140).

01.04.2015 року до суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 - сина померлого ОСОБА_5, яка була залишена без руху в зв'язку з недоліками апеляційної скарги (а. с. 147-150; 151).

20.04.2015 року до суду надійшла оновлена апеляційна скарга з додатками до неї, з якої видно, що правонаступником ОСОБА_5 є його син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3. Провадження по цій скарзі не відкривалося, оскільки провадження в даній справі зупинено до 26.07.2015 року (а. с. 154-158; 159-162).

27.07.2015 року ухвалою колегії суддів відновлено провадження в справі, розгляд справи призначено на 12.08.2015 року (а. с. 171).

В судовому засіданні, яке відбулося 12.08.2015 року апелянт ОСОБА_2 був відсутній, а представнику позивача ОСОБА_3 було проголошено зміст ухвали колегії суддів про заміну третьої особи - ОСОБА_5 - його правонаступником ОСОБА_2, а також зміст ухвали від 12.08.2015 року про відкриття апеляційного провадження за апеляційного скаргою правонаступника ОСОБА_5 - ОСОБА_2 та призначення справи до розгляду на 02.09.2015 року. Представнику позивача ОСОБА_3 було вручено під підпис копію апеляційної скарги ОСОБА_2 (а. с. 183-187).

В судове засідання, призначене на 02.09.2015 року, з'явилися представники ОСОБА_3, апелянт ОСОБА_2 не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце розгляду справи.

02.09.2015 року електронною поштою до апеляційного суду надійшло клопотання від імені апелянта ОСОБА_2, підписане ОСОБА_9 В клопотанні від імені ОСОБА_2 повідомлялося, що повістка в засідання суду апеляційної інстанції отримана. Проте, ОСОБА_9, який є представником апелянта, не може з'явитися в судове засідання з поважних причин та просив відкласти розгляд справи (а. с. 195).

Згідно статті 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_9 за довіреністю від 31.07.2013 року представляв інтереси третьої особи - ОСОБА_5 - за життя останнього (а. с. 50; 88).

В клопотанні про відкладення розгляду справи в зв'язку з неможливістю явки в судове засідання представника апелянта, яке надійшло до апеляційного суду 02.09.2015 року, вказано, що ОСОБА_9 є представником правонаступника третьої особи - ОСОБА_11. Проте, до цього клопотання долучено довіреність, видану ОСОБА_9 31.07.2013 року - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

В матеріалах справи відсутня довіреність, яка б посвідчувала, що ОСОБА_9 є представником ОСОБА_2.

Також до суду апеляційної інстанції повернулася неврученою судова повістка, що була направлена ОСОБА_2 На конверті є відмітка поштового відділення «за зазначеною адресою не проживає». Судова повістка направлялася ОСОБА_2 за місцем його проживання, яке він зазначав в своїй апеляційній скарзі та в клопотанні про відкладення розгляду справи, а саме: АДРЕСА_2 (а. с. 154; 195; 201).

За таких обставин судова колегія ухвалою, постановленою на місці, ухвалила розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_2 за його відсутності, оскільки він належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи за адресою, зазначеною ним в апеляційній скарзі та в клопотанні про відкладення розгляду справи, а довіреність, яка б посвідчувала, що ОСОБА_9 є представником ОСОБА_2, в матеріалах справи відсутня.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення представників позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 має бути відхилена з наступних підстав.

При вирішенні спору суд посилався на статтю 392 ЦК України, якою встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та на статті 1216-1220 ЦК України якими визначені: поняття спадщини; види спадкування; відкриття спадщини. Також судом до правовідносин, які мають місце в даній справі застосовано приписи статей 1261, 1269, 1270 ЦК України якими встановлено коло осіб, які є першою чергою спадкування за законом та визначено порядок подання заяви про спадщину і строки для прийняття спадщини.

Задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_3, суд виходив з того, що позивач звернулася до нотаріальної контори протягом додаткового строку, визначеного їй для прийняття спадщини рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 12.05.2014 року, тобто, прийняла спадщину. Крім неї до нотаріальної контори інші спадкоємці не зверталися. Визнавши за ОСОБА_3 право власності на нерухоме спадкове майно, суд дійшов висновку, що права ОСОБА_3, як власника спадкового нерухомого майна, але у якої відсутні документи на нього, підлягають захистові саме у відповідності до вимог статті 392 ЦК України.

Основні доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосуються того, що суд не врахував обставини справи щодо придбання його батьком спірного будинку за адресою: АДРЕСА_2. Тобто, апелянт вважає, що цей будинок є його спадковим майном - після смерті його батька - ОСОБА_5, а тому не можна визнавати право на цей будинок за позивачем ОСОБА_3

Ці доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження при апеляційному розгляді справи.

Так, в матеріалах справи є копія рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 22.11.2013 року в справі № 317/1425/13-ц - за позовом ОСОБА_5 до Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: Запорізька державна нотаріальна контора, ТОВ «МБТІ», ОСОБА_3 - про визнання права власності.

Цим судовим рішенням, залишеним без змін ухвалою колегії суддів апеляційного суду Запорізької області від 05.03.2014 року (справа № 22-ц/778/307/14) в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: Запорізька державна нотаріальна контора, ТОВ «МБТІ», ОСОБА_3 - про визнання права власності на нерухоме майно (жилий будинок № 8 по вул. Жовтнева в смт. Кушугум) відмовлено. Копії цих судових рішень в суді першої інстанції надавалися представниками позивача в якості доказів та були досліджені судом при розгляді справи (а. с. 70-71; 72-73).

Таким чином відсутні підстави вважати, що права ОСОБА_2 (правонаступника ОСОБА_5) порушуються оскаржуваним судовим рішенням, яким визнано право власності на цей будинок за ОСОБА_3

Також в апеляційній скарзі вказано, що суд першої інстанції не вправі був відкривати провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, треті особи Запорізька районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_5 - про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - в зв'язку з тим, що судовий збір позивачем оплачений не в повному обсязі. Апелянт вказує, що зазначена в позові ОСОБА_3 ціна позову не відповідає дійсній (ринковій) вартості нерухомого майна.

Такий довід апеляційної скарги не дає підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а лише відображують позицію третьої особи і полягають в переоцінці доказів, які належним чином перевірені і оцінені судом першої інстанції і не доводять порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права.

За таких обставин судова колегія вважає, що підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: