справа № 619/6572/13-ц
провадження 2/619/58/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року Дергачівський районний суд

Харківської області

у складі: головуючого судді Жорняк О.М.

за участі секретаря судового засідання Попової Н.П.

представника позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , КП «Солоницівське підприємство теплових мереж», треті особи: КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради», ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права користування житловим приміщенням, визнання недійсними та скасування розпоряджень органів приватизації, визнання свідоцтв про право власності на житло недійсними,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_2, КП «Солоницівське підприємство теплових мереж», треті особи: КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради», ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання за нею права користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, визнання недійсними розпоряджень органів приватизації, визнання свідоцтв про право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на спірну квартиру недійсними.

В обґрунтування позовних вимог позивач та представник позивача посилаються на те,що спірна двокімнатна квартира АДРЕСА_1 була надана в 1982 році Виконавчим комітетом Дергачівської ради депутатів трудящих вітчиму позивачки - ОСОБА_5 За цією адресою позивачка мешкала з 1982 року, там отримала реєстрацію в 1989 році.

В 1992 році позивачка уклала шлюб з ОСОБА_9, з того часу мешкала та була зареєстрована за місцем проживання чоловіка.

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_9 в 2003 році позивачку було знято з реєстрації за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2. З того часу позивачка мешкала у зйомник квартирах.

В 2004 році позивачка звернулася до матері - ОСОБА_7 та брата - ОСОБА_2 з проханням поселитися в спірній квартирі АДРЕСА_1. 31 жовтня 2008 року Дергачівським районним судом Харківської області було ухвалено рішення, яким ОСОБА_5 - головного наймача спірної квартири, було визнано особою, яка втратила право на проживання. Після зазначеного рішення ОСОБА_4 змогла зареєструватися у спірній квартирі. Повторно позивачка зареєструвалася в спірній квартирі 07 травня 2009 року.

Пізніше 12 червня 2009 року братом позивачки ОСОБА_2 спірну квартиру було одноособово приватизовано на підставі розпорядження органу приватизації № 3115 від 12.06.2009 року. Позивачка вважає, що проживаючи на момент приватизації в спірній квартирі, отримала право на участь у приватизації.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28.07.2011року у справі № 2010/2-276/11 приватизацію спірної квартири на ОСОБА_2 було визнано недійсною в 1/2 частині квартири. Про рішення позивачці стало відомо лише в 2013 році.

Внаслідок ухвалення рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28.07.2011року у справі № 2010/2-276/11, ОСОБА_5 звернувся з заявою до органу приватизації із заявою про приватизацію, в якій вказав лише себе. За розпорядженням № 3375 від 14.01.2012 р. ОСОБА_5 приватизував 1/2 частину спірної квартири на себе і отримав свідоцтво про право власності.

Позивапчака вважає, що приватизація квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_2 незаконною, такою, що порушує її права. Просила суд визнати за нею, ОСОБА_4 право користування квартирою АДРЕСА_1, визнати недійсним та скасувати розпорядження комісії по приватизації державного житлового фонду КП «Солоницівське підприємство теплових мереж» № 3115 від 12.06.2009 року, на підставі якого було видане свідоцтво про приватизацію ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1. Також просила визнати недійсним розпорядження органу приватизації КП «Солоницівське підприємство теплових мереж» № 3375 від 14.01.2012 року, на підставі якого було видане свідоцтво про приватизацію ОСОБА_5 ? частини квартири АДРЕСА_1.

В судовомиу засіданні представник позивача ОСОБА_4- ОСОБА_1 підтримав позов, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання з'явилися, проти позову заперечували, просили в задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги ОСОБА_4 визнав у повному обсязі.

Відповідач КП «Солоницівське підприємство теплових мереж» про розгляд справи повідомлялося неодноразово, в судові засідання представник відповідача КП «Солоницівське підприємство теплових мереж» не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Третя особа КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» надало у справу заяву, в якій просило розглядати справу без участі представника третьої особи.

Треті особи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 неодноразово належним чином повідомлялися про розгляд справи, однак жодного разу не з'явилися, заяв щодо причин неявки не надавали.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновкущо позов не підлягає задоволенню., з огляду на наступне.

На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин.

Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, згідно ст. 61 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З представлених доказів, наявних у матеріалах справи, вбачається, що спірну квартира АДРЕСА_1 було надано Виконавчим комітетом Дергачівської Ради депутатів трудящих ОСОБА_5, як основному наймачеві та його родині, яка складалася на той момент з його дружини - ОСОБА_7, доньки ОСОБА_7 від першого шлюбу -- ОСОБА_4., та спільного сина ОСОБА_7 та ОСОБА_5- ОСОБА_2 Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами - ордером № 001057.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2008 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа: Солоницівська селищна рада Дергачівського району Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 визнано ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

На підставі цього рішення ОСОБА_5 було знято з реєстрації в спірній квартирі 06.12.2008 року.

В січні 2009 року ОСОБА_2 приватизував спірну квартиру в цілому одноособово на своє ім'я.

Позивачка ОСОБА_4 зареєструвалася в спірній квартирі 07.05.2009 року.

В березні 2009 року ОСОБА_5 стало відомо, що 31.10.2008 року заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області його було визнано особою, що втратила право на проживання у спірній квартирі і що його знято з реєстрації в спірній квартирі. За заявою ОСОБА_5 11.03.2010 року заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області було скасовано. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28.07.11р. у справі № 2010/2-276/11 в позовних вимогах ОСОБА_2 та ОСОБА_7 про визнання ОСОБА_5 особою, що втратила право на проживання, було відмовлено. Зустрічні вимоги відповідача ОСОБА_5 в частині щодо визнання свідоцтва про право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 в 1/2 частині - було задоволено.

На підставі вищевказаного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28.07.2011року ОСОБА_5 зареєструвався у спірній квартирі та ним було здійснено приватизацію належної йому 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 3375 від 14.01.2012 року, зареєстроване в КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» за № 36159392 від 06.03.2012 року.

Під час розгляду цивільної справи № 2010/2-276/11 Дергачівським районним судом було з'ясовано, що на момент приватизації спірної квартири у січні 2009 року в спірній квартирі було зареєстровано двоє осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Приватизація квартири мала місце у грудні 2008 року - січні 2009 року.

Виходячи з наданих позивачкою доказів, ОСОБА_4 зареєструвалася в квартирі пізніше цих подій.

Не погодившись з рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28.07.2011року в цивільній справі № 2010/2-276/11, ОСОБА_4 в серпні 2013 року звернулася до Апеляційного суду Харківської області з апеляційною скаргою на зазначене рішення, в якій просила його скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 про визнання недійсним в 1/2 частині свідоцтва про право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_5 в задоволенні цих позовних вимог.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17.10.2013 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 було закрито. Ухвала оскаржена ОСОБА_4 не була.

В травні 2012 року ОСОБА_4 зверталася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_5, КП «Солоницівське підприємство теплових мереж», 3-ті особи: ОСОБА_2, КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської міської ради» про визнання незаконною приватизації 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та визнання недійсним свідоцтва про право власності ОСОБА_5 на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Під час розгляду справи Дергачівським районним судом Харківської області було встановлено такі факти: під час приватизації квартири АДРЕСА_1 в квартирі були зареєстровані лише ОСОБА_2 та ОСОБА_5, тому у інших осіб, які зареєструвалися в квартирі після приватизації, тим більше під час існування спору та розгляду цивільної справи № 2010/2-276/11 Дергачівським районним судом Харківської області, прав на участь в приватизації не було, відповідно, і їх згода не була потрібна.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 08.01.2013року в цивільній справі № 2010/3368/2012 в задоволенні позову було відмовлено повністю. Ухвалою від 28.03.2013 року Апеляційний суд Харківської області залишив рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 08.01.13р. в цивільній справі № 2010/3368/2012 без змін. З заявами про перегляд зазначених рішень в касаційному порядку ОСОБА_4 не зверталася.

Також, на час розгляду справи Дергачівським районним судом Харківської області розглянуто цивільну справу № 2010/2593/12 за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_13, 3-ті особи: Дергачівський РВ ГУ ДМС України в Харківській області, Служба у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, вселення до житлового приміщення, визначення порядку користування житловим приміщенням, виселення відповідачів з житлового приміщення та скасування реєстрації відповідачів в житловому приміщенні, в якій винесено заочне рішення від 17.01.2014 року, яким всі позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені повністю, ОСОБА_4 визнано особою, яка підлягає виселенню, а її реєстрація в спірній квартирі - скасуванню.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 09.09.2014 року в частині виселення ОСОБА_4 зі спірної квартири та скасування її реєстрації в спірній квартирі заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17.01.2014 року було залишено без змін.

Ухвалою від 17.12.2014 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Апеляційного суду Харківської області від 09.09.2014 року залишено без змін.

Вищевказані рішення набули законної сили.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав,а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 58, 59, 60, 61, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 - відмовити

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М.Жорняк