Справа №173/406/15-ц
Провадження №2/173/399/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що має з відповідачем спільну дитину ОСОБА_3, 6 серпня 2007року народження. В січні 2015 року з відповідачем припинено шлюбні стосунки і з того часу вони проживають окремо. Син мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання сина, хоча має можливість надавати таку допомогу. На підставі вищевикладеного позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач підтримала позов та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснила, що, в неї на утриманні непрацездатних батьків та інших дітей не має, їй необхідна щомісячна допомога від батька дитини для забезпечення щоденних потреб їх сина.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, проте проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суду пояснив, що ніде не працює, не має стабільного доходу, тому надає матеріальну допомогу на утримання сина нерегулярно, по можливості. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання сина в частині від його доходів, оскільки вважає, що не працює тимчасово.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони мають спільну дитину сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с 2).

Дитина проживає з позивачем та знаходиться на повному її утриманні,що підтверджується довідкою Пушкарівської сільської ради від 3 березня 2015 року (а.с.4). Відповідач надає допомогу на утримання сина не регулярно.

Дані обставини визнані сторонами, а тому згідно з ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина потребує утримання, та те, що відповідач не має на утриманні непрацездатних батьків, дружини, інших дітей. Також суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні відповідач не заперечувавпроти стягнення аліментів саме в розмірі 1/4 частини від його доходів, а не в твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Також позивачем було понесено витрати на правову допомогу в сумі 200 грн.(а.с.5), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 181-183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 61, 88, 212-215, п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ін..н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 4 березня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ін..н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) понесені судові витрати в розмірі 200 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ін..н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) судовий збір в дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко