Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/192/15-ц
Провадження № 2/280/238/15
20 квітня 2015 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області
в складі головуючого судді Василенка Р.О..
при секретарі Бех І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба в справах дітей Коростишівської районної державної адміністрації про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, надання дозволу на виготовлення проїзного документу для виїзду неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька ,-
До Коростишівського районного суду звернулась позивач ОСОБА_1 з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила наступне.
З 16.07.2010 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 від якого мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її утриманні. Оскільки спільне життя з відповідачем не склалось, рішенням Коростишівського районного суду від 3.01.2013 року шлюб було розірвано, а місце проживання дитини визначено з матір'ю. Крім того за рішенням Коростишівського районного суду було стягнуто аліменти з відповідача на утримання дитини. Зазначає, що відповідач вибув з України на постійне місце проживання в Королівство Йорданію, оформив новий шлюб, не виявляє жодної турботи про життя дитини. Вона ж має змогу виїжджати за межі України на тимчасове ( в перспективі - постійне) місце проживання, вважає, що це відповідає інтересам дитини. Проте, через виїзд батька за кордон не має змоги оформити документи, необхідні для виїзду неповнолітньої дитини, що передбачені чинним законодавством України. З огляду на наведене позивач була змушена звернутись до суду, просить винести рішення, яким задовольнити її вимоги.
В судове засідання позивач, представник позивача-адвокат Миколайчук П.В. не з'явились. Через канцелярію суду представником позивача подана заява, просить розглядати справу без його участі та без участі його довірителя, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку п.9 ст.74 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення у пресі ( «Урядовий кур'єр» № 66 (5440) від 10.04.2015 року). Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі відповідача ОСОБА_2 та вважає, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, з огляду на приписи ст.74 ЦПК України.
Представник служби в справах дітей Коростишівської РДА Кириченко С.С. в судове засідання не з'явилась, на адресу суду направила заяву, просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Суд, дослідивши надані по справі докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у сторін народилась дочка-ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого повторно 22.11.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського РУЮ м.Києва. Рішенням Коростишівського районного суд від 03.01.2013 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню дитину - дочку сторін ОСОБА_4 залишено проживати з матір'ю.
Відповідач виїхав за межі України, створив нову сім'ю, що підтверджується копією нотаріально посвідчених акта про одруження від 04.02.2014 року та свідоцтва про народження 01.06.2014 року. (а.с.7-12).
Розпорядженням голови Коростишівської районної державної адміністрації №292 від 30.09.2014 року ОСОБА_1 було надано постійний дозвіл на вивезення малолітньої доньки ОСОБА_4, 2010 р.н. за кордон на оздоровлення без дозволу батька.
Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Ст.313 ЦПК України визначено, що фізична особа , яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до положень ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Відповідно п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ №57 від 27.01.1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Згідно ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно ч.1 ст.18 Конвенції ООН про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до принципу 7 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією №1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання; ця відповідальність покладена перш за все на батьків.
Отже, з огляду на наведене, виходячи з принципу якнайкращого забезпечення інтересів малолітньої дитини, враховуючи надані докази, за наведених обґрунтувань, суд задовольняє позовні вимоги.
Враховуючи викладене, на підставі ст.313 ЦК України, ст.141 СК України, Закону України «Про порядок виїзду виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правил перетинання державного кордону громадянами України, керуючись ст.ст. 3,10,11,60,208,209,212-215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Надати дозвіл неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н, на багаторазові тимчасові виїзди за межі України до досягнення нею 16 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 року у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, а також у супроводі інших осіб, уповноважених матір'ю ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4
Надати дозвіл ОСОБА_1 на оформлення та виготовлення проїзних документів на право на багаторазові тимчасові виїзди за межі України її неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, до досягнення нею 16 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 року у супроводі матері матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також у супроводі інших осіб, уповноважених матір'ю дитини ОСОБА_1 без дозволу та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4
Заочне рішення може бути переглянуте Коростишівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Інші учасники мають право оскаржити дане заочне рішення до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя Р.О.Василенко