КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/608/15-ц
Провадження №2/319/462/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2015 року смт Куйбишеве

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Мальований В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договорів оренди землі та додаткових угод до них недійсними.

14 квітня 2015 року провадження усправі відкрито і справа призначена до судового розгляду

14 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

ОСОБА_1 у поданій до суду заяві вказує, що на території Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області знаходяться земельні ділянки (паї) площами 7.2035га та 7.84 га , які належать йому на праві приваатної власності.

Право власності на земельні ділянки у нього виникло на підставі рішення суду від 22.05.2014 року в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Колишній власник ОСОБА_3 , на підставі договорів оренди та додаткових угод до них, передала земельні ділянки в оренду ОСОБА_4.

На даний час позивач ОСОБА_1, в судовому порядку має намір оспорити дійсніть договорів оренди землі та додаткових угод до них , тому що в позасудовому порядку вирішити даний спір з орендарем ОСОБА_4 не вдається.

Оскільки відповідач ОСОБА_4 в добровільному порядку не повертає в натурі земельні ділянки, є всі підстави вважати, що він в майбутньому буде чинити перешкоди при вирішенні спору у тому числі шляхом внесення добрива та посівних матеріалів. Тим самим буде ускладенне або неможливе виконати рішення суду, тому ОСОБА_1, в своїй заяві просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачу ОСОБА_4 здійснювати будь-які польові роботи, на період розгляду справи в суді, на земельних ділянках 7.2035га та 7.84 га , які належать ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Суддя , вивчивши заяву та матеріали цивільої справи , вважає що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи , якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів цивільної справи № 319/608/15-ц встановлено , що 15.12.2003 року між орендодавцем ОСОБА_3 та орендарем приватним підприємцем ОСОБА_4 укладено договір оренди земельної ділянки розміром 7.84 га, та додаткова угода до цього договору № 12 від 26.03.2004 року, а також договір оренди від 23 грудня 2006 року земельної ділянки розміром 7.2035 га та додаткова угода до нього від 25.02.2008 року, які діють на даний момент і законність яких ОСОБА_1 оспорює в суді.

Тобто до визнання рішенням суду даних договорів та додаткових угод до них недійсними ПП ОСОБА_5 володіє і користується орендованими земельними ділянками на законних підставах.

Забезпечення позову у вигляді заборони ПП ОСОБА_4 використовувати орендовані земельні ділянки порушує права приватного підприємця.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування цивільного законодавства при розгляді заяви про забезпечення позову" , суд вирішуючи питання про забезпечення позову повинен враховувати не тільки інтереси позивача , а й інших осіб права яких можуть бути порушені. Вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

В свою чергу наявність на земельній ділянці посівів не є перешкодою для повернення земельної ділянки власнику у разі задоволення позову про визнання договору оренди землі недійсним

В своїй заяві ОСОБА_1, не наводить вагомих доводів які б підтверджували той факт , що не вжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його заяви про забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.О. Мальований