АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 668/2496/15-ц Головуючий у першій інстанції: Кузьміна О.І.
Номер провадження 22-ц/791/1288/2015 Доповідач: Базіль Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року квітня місяця 29 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Базіль Л.В.

Суддів: Прокопчук Л.П.

Бугрика В.В.

при секретарі: Яковенку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, та ОСОБА_13 на рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 20 березня 2015 року ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, та ОСОБА_13 до Херсонського обласного академічного музично-драматичного театру ім. М. Куліша, третя особа: генеральний директор - художній керівник Херсонського обласного академічного музично-драматичного театру ім. М.Куліша - Книга О.А про визнання діяльності такою , що порушує право на працю і не відповідає статусу музично-драматичного театру та зобов'язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2015 року позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, зазначаючи, що вони впродовж багатьох років працюють штатними артистами оркестру Херсонського обласного академічного музично - драматичного театру ім. М.Куліша. Саме на виконання музичних вистав у театрі спрямована діяльність артистів оркестру та набрано для цієї мети штат професійних музикантів.

Однак, з 2014 року керівництво театру, на чолі з генеральним директором - художнім керівником ХОАМДТ ім. М.Куліша, Книгою О.А. свідомо застосувало у театрі політику позбавлення артистів оркестру обслуговувати музикальний супровід нових музичних вистав, які повинні бути у затвердженому річному репертуарі театру і є обов'язковою складовою його діяльності згідно до статусу театру, з тієї причини, що музичні вистави, у яких повинні бути заподіянні артисти оркестру, не створенні художнім керівництвом і не внесенні до річного репертуару театру 2015 року взагалі, чим порушується їх право на працю.

У зв'язку з наведеним з урахуванням уточнень від 18.03.2015 року позивачі просили:

- визнати діяльність керівництва Херсонського обласного академічного музично - драматичного театру ім. М. Куліша зі створення поточного репертуару такою, яка порушує право артистів оркестру на працю;

- визнати діяльність керівництва Херсонського обласного академічного музично - драматичного театру ім.. М.Куліша в створенні поточного репертуару театру такою, яка не відповідає статусу музично - драматичного театру;

- зобов'язати керівництво Херсонського обласного академічного музично - драматичного театру ім. М.Куліша створити умови праці та зайнятість артистів оркестру у поточному репертуарі театру для виконання ними своїх професійних обов'язків, передбачених трудовим договором та статусом театру на участь у музичних виставах та концертах театру.

Рішенням Суворовського районного суду міста Херсона від 20.03.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ,ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, та ОСОБА_13 порушують питання про скасування рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення їх вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана надати ті докази, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відмовляючи у задоволенні заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачами не доведено, яка саме діяльність відповідача не відповідає статусу музично - драматичного театру, та яке саме право позивачів на працю порушено відповідачем.

Судом встановлено, що позивачі працюють на посаді артистів оркестру в Херсонському обласному академічному музично - драматичному театрі ім. М. Куліша, з 03.04.2014 року їх переведено на неповний робочий день тривалістю 3,5 годин відповідно до наказу Генерального директора художнього керівника театру О.А.Книги №48-к від 03.04.2014 року.

Законність наказу №48-к від 03.04.2014 року «Про внесення змін в організацію виробництва і праці», виданого генеральним директором Херсонського обласного академічного музично - драматичного театру ім. М.Куліша, була предметом судового розгляду, за результатом якого в задоволенні позовних вимог про скасування зазначеного наказу відмовлено. Рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до витягів з репертуару,планів роботи театру, наявних у матеріалах справи, позивачі були задіяні у виконанні музичних творів відповідно до встановленого їм неповного робочого часу.(а.с.5-11,13,70-88)

Доказів того, що позивачі здійснюють свою діяльність в театрі не за їх фахом та кваліфікацією суду не надано, не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи.

Згідно ст.5 Закону України «Про театри та театральну справу», творчість у сфері театрального мистецтва є вільною. Свобода творчості у сфері театрального мистецтва забезпечується наданням театрам самостійності в організації їх діяльності, в тому числі у втіленні та розкритті драматургії, відборі мистецьких засобів для створення театральної постановки; плануванні, створенні та прокаті репертуару театру; виборі режиму роботу, засобів і місць публічного виконання вистав тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про театри та театральну справу» керівництво діяльністю державних та комунальних театрів у порядку, передбаченому їх установчими документами, здійснюється директором або художнім керівником театру, який у межах наданих йому повноважень затверджує, за погодженнями з головним режисером, постановниками (режисером, художником, диригентом, балетмейстером, хормейстером тощо), керівниками виробничих цехів театру, склади постановочних груп та виконавців, ескізи і макети оформлення вистав, плани роботи над новими постановками та виставами і визначає в установленому порядку їх готовність і терміни випуску.

Аналізуючи вказані вище норми законодавства, колегія суддів дійшла висновку про те, що створення нових постановок та вистав, залучення до їх виконання конкретних артистів театру є прерогативою художнього керівника театру, художнього колективу та режисера - постановника спектаклів в театрі, а не суду.

За положеннями ст.7 вищезазначеного Закону театри є юридичними особами, тобто відповідач є суб'єктом господарювання. Згідно ж ст.19 Господарського Кодексу України, незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб'єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб при здійсненні ними державного контролю та нагляду забороняються.

Законодавством не передбачено на скільки має бути завантажений актор театру, тобто не має мінімальної норми виступів акторів.

Посилання апелянтів на наказ Міністерства культури і мистецтв України від 17.02.1997 року №58 «Про затвердження галузевих норм для працівників театрально - видовищних підприємств» в даній справі є безпідставним, оскільки зазначеним наказом передбачені охоронні (максимальні) норми виступів для артистів оркестру, а не їх мінімальні норми.

Отже оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд першої інстанції з урахуванням встановлених вище обставин у справі та вимог Закону дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що права позивачів на працю, передбачені Конституцією України, Кодексом Законів про працю, іншими законодавчими актами, порушуються відповідачем.

Доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають та їх не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.

З огляду на викладене, оскаржене у справі рішення постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому це рішення не може бути скасованим з підстав що наведенні в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 303, 307, 308 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 20 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: