У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу Державного територіально - галузевого об'єднання «Львівська залізниця» на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 15 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 13 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного територіального - галузевого об'єднання «Львівська залізниця» про відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом про відшкодування майнової шкоди, обґрунтовуючи його тим, що вона є наймачем житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1, яка належить відповідачу. У 2005 році позивачем було проведено поточний ремонт займаної квартири, встановлено металопластикові вікна, замінено двері та проведено інші оздоблювальні роботи в середині приміщення, на що було витрачено значні грошові кошти.

11 листопада 2014 року заступником начальника станції «Чернівці-Північна» Державного територіального - галузевого об'єднання «Львівська залізниця» ОСОБА_3 було самовільно пошкоджено зовнішню частину телевізійного кабелю позивача.

Враховуючи вищевикладене, просила суд стягнути з відповідача на свою користь завдану шкоду у розмірі 2 190 грн та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівців від 15 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 13 серпня 2015 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь позивача завдану матеріальну шкоду в розмірі 2 190 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Державне територіальне - галузеве об'єднання «Львівська залізниця» просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст.1192 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості заявлених позовних вимог.

На підставі наявних у справі доказів суд дійшов обґрунтованого висновку про завдання позивачеві майнової шкоди відповідачем, крім того, розмір шкоди підтверджено належними доказами.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Державному територіально - галузевому об'єднанню «Львівська залізниця» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного територіального - галузевого об'єднання «Львівська залізниця» про відшкодування майнової шкоди, за касаційною скаргою на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 15 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 13 серпня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак