Справа № 367/7407/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.

при секретарях Проценко Є.О., Григорян Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Тетяна Михайлівна про розірвання договорів купівлі-продажу земельних ділянок,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 29 серпня 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1000 га (реєстровий № 537) та договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0600 га (реєстровий № 533), посвідчені приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. Згідно договору-1 позивач продав, а відповідач придбав земельну ділянку площею 0,1000 га, земля для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Згідно договору-2 позивач продав, а відповідач придбав земельну ділянку площею 0,0600 га, земля для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Позивач вказує, що на день укладення договорів земельні ділянки перебували у позивача на праві приватної власності на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок, посвідчених приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Ничипоренком О.В. 18.10.2013 року та зареєстрованих в Реєстрі нотаріальних дій за реєстровими номерами 964 та 968 відповідно.

Вказує, що сторони договору домовились відчужити земельну ділянку-1 за ціною, що становить 279 721,0 гривень, а земельну ділянку-2 за ціною 167 833,0 гривень. Договорами передбачено, що до дня їх підписання продавець отримав у повному обсязі від покупця загальну суму вартості земельних ділянок, при цьому, відповідач надав для огляду банківські платіжні доручення про оплату грошових коштів по договорам нібито на рахунок позивача ( п/р НОМЕР_3 в АТ "Райффайзен Банк Аваль", , МФО 380805), копію даного платіжного доручення відповідач позивачу не надав.

Позивач зазначає, що ані до дня укладення договору-1 та договору-2, ані на день подання цієї позовної заяви продавець не отримав від покупця на свій банківський рахунок жодної копійки в рахунок оплати договорів. Покупець разом із нотаріусом ввели в оману продавця, запропонувавши викласти пункт договору про оплату таким чином, що нібито він отримав кошти у повному обсязі на підставі пред'явлених платіжних доручень, дії приватного нотаріуса Власюк Т.М. та покупця щодо порядку вчинення договору купівлі-продажу нерухомого майна, який підлягає нотаріальному посвідченню були вчинені з грубим порушенням чинного законодавства.

Вказує, що відповідно до ст. 8 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму" від 18.05.2010 року передбачено, що виконання обов'язків суб'єкта первинного фінансового моніторингу забезпечується нотаріусами, якщо вони беруть участь у підготовці і здійсненні правочину щодо купівлі-продажу нерухомості. Відповідно до наказу Мін'юсту № 296/5 від 22.02.2012 року "Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб у день подачі нотаріусу всіх необхідних документів. Більше того, для укладання Договорів з попередньою оплатою покупець зобов'язаний був надати нотаріусу банківські платіжні доручення про оплату ціни земельних ділянок, адже пунктом 2.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в України , затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року № 637 та пунктів 1 та 2 постанови НБУ "Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою" від 06.06.2013 року № 210 передбачено, що фізичні особи мають право здійснювати розрахунки по договорам купівлі-продажу нерухомого майна на суму, яка перевищує 150 000 гривень шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на поточний рахунок, внесення та/або перерахування коштів на поточні рахунки; тобто 150 000 гривень є граничною сумою для розрахунків готівкою.

Також вказує, що частиною 1 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Тобто, у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку у встановлений строк (термін) або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі ( ч.3 ст. 538 ЦК України). Якщо покупець не виконує свого обов'язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (частина третя статті 692 ЦК України) або розірвання договору з підстав, передбачених статтею 651 ЦК України. Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною умов цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України).

Позивач вказує, що основною метою продажу земельних ділянок було отримання грошових коштів на загальну суму 447 554,0 гривень, які позивач досі не отримав від відповідача.

В зв'язку із викладеними обставинами позивач просив постановити рішення про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.08.2014 року, площею 0,1000 га, земля для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (реєстровий № 537); постановити рішення про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.08.2014 року, площею 0,0600 га, земля для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (реєстровий № 533); визнати право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, земля для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1; визнати право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, земля для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1; стягнути з відповідача суми судових витрат.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 позов підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, також суду пояснила, що позивач підписав договори купівлі-продажу земельних ділянок добровільно, без будь-якого примусу, тиску або тяжких для себе обставин, він добре знав сім'ю відповідача, працював з його батьком, а тому повністю довіряв відповідачу; між ними була усна домовленість про розрахунок в безготівковій формі, після підписання договору позивач повідомив відповідачу номер безготівкового рахунку. Просила позов задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в судовому засіданні позов не визнали, представник відповідача ОСОБА_8 надала письмові заперечення на позовну заяву та пояснила, що в договорах купівлі-продажу земельних ділянок розділ 2 чітко вказано, що ОСОБА_1 до підписання даних договорів повністю отримав від покупця всі кошти за продаж земельних ділянок, також в договорах вказано, що ОСОБА_1 своїм підписом в договорах підтверджує відсутність щодо ОСОБА_2 претензій грошового характеру. Також пояснила, що позивач в позові вказав недостовірну інформацію про те, що договором передбачалась сплата коштів відповідачем на рахунок позивача, такі умови в договорах відсутні, належним чином підписаний договір є доказом передачі грошей від покупця продавцю. Також пояснила, що відповідач повністю розрахувався з позивачем в готівковій формі, сторони самі домовились про розрахунок в такій формі. Представник відповідача ОСОБА_9 пояснив, що між сторонами не було домовленості про розрахунок в безготівковій формі, вимога про розрахунок в готівковій формі була з боку ОСОБА_1, він не бажав щоб кошти були перераховані на безготівковий рахунок, т. я. для нього це створить певні незручності, сказав, що йому потрібна готівка. У ОСОБА_2 була готівка, яку він мав передати ОСОБА_1, після підписання договору всі сторони вийшли від нотаріуса задоволеними та не висловлювали будь-яких претензій один до одного. Просили у позові відмовити.

Третя особа - приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні встановлено, що 29 серпня 2014 року між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 533, відповідно до умов якого продавець продав, а покупець купив земельну ділянку площею 0,1000 га, земля для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); вказана земельна ділянка належить продавцю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Ничипоренком О.В. 18.10.2013 року та зареєстрованого в Реєстрі нотаріальних дій за реєстровим № 964. Відповідно до розділу 2 даного договору "Оцінка майна" продаж земельної ділянки вчинено за 279 721,0 гривень, які продавець отримав повністю від покупця до підписання даного договору; він, продавець, своїм підписом на даному договорі підтверджує факт повного розрахунку з ним за продану земельну ділянку та відсутність щодо покупця претензій грошового характеру. Згідно розділу 6 даного договору продавець та покупець стверджують, що даний договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, відповідає їх справжній волі, вчинений без будь-яких погроз, фізичного та психічного тиску, у тому числі з боку інших осіб, не порушує права та законні інтереси їх дітей, не приховує іншого правочину, а також даний договір не укладається під впливом тяжкої для будь-якої із сторін обставини або якоїсь помилки; підписанням цього правочину сторони підтверджують, що вони однаково розуміють значення, умови правочину та його правові наслідки та те, що цей правочин відповідає дійсним намірам, будь-які заперечення щодо кожної з умов правочину відсутні.

Також 29 серпня 2014 року між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 537, відповідно до умов якого продавець продав, а покупець купив земельну ділянку площею 0,0600 га, земля для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства; вказана земельна ділянка належить продавцю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Ничипоренком О.В. 18.10.2013 року та зареєстрованого в Реєстрі нотаріальних дій за реєстровим № 968. Відповідно до розділу 2 даного договору "Оцінка майна" продаж земельної ділянки вчинено за 167 833,0 гривень, які продавець отримав повністю від покупця до підписання даного договору; він, продавець, своїм підписом на даному договорі підтверджує факт повного розрахунку з ним за продану земельну ділянку та відсутність щодо покупця претензій грошового характеру. Згідно розділу 6 даного договору продавець та покупець стверджують, що даний договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, відповідає їх справжній волі, вчинений без будь-яких погроз, фізичного та психічного тиску, у тому числі з боку інших осіб, не порушує права та законні інтереси їх дітей, не приховує іншого правочину, а також даний договір не укладається під впливом тяжкої для будь-якої із сторін обставини або якоїсь помилки; підписанням цього правочину сторони підтверджують, що вони однаково розуміють значення, умови правочину та його правові наслідки та те, що цей правочин відповідає дійсним намірам, будь-які заперечення щодо кожної з умов правочину відсутні.

Встановлено, що згідно виписки по рахунку № НОМЕР_3, відкритого у Публічному акціонерному товаристві "Райффайзен Банк Аваль" на ім."я ОСОБА_1 за період з 01.06.2014 - 01.10.2014 року грошові кошти від ОСОБА_2 у сумах 279 721,0 гривень та 167 833,0 гривень не надходили.

Наведені обставини підтверджуються поясненнями учасників процесу, матеріалами справи.

У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу..

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 ЦК України уразі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

У відповідності до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні у відповідності до розділу 2 "Оцінка майна" Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 серпня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М., зареєстрованого в реєстрі за № 533 продаж земельної ділянки вчинено за 279 721,0 гривень, які продавець отримав повністю від покупця до підписання даного договору; він, продавець, своїм підписом на даному договорі підтверджує факт повного розрахунку з ним за продану земельну ділянку та відсутність щодо покупця претензій грошового характеру. Також у відповідності до розділу 2 "Оцінка майна" Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 серпня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М., зареєстрованого в реєстрі за № 537 продаж земельної ділянки вчинено за 167 833,0 гривень, які продавець отримав повністю від покупця до підписання даного договору; він, продавець, своїм підписом на даному договорі підтверджує факт повного розрахунку з ним за продану земельну ділянку та відсутність щодо покупця претензій грошового характеру. Згідно Розділу 6 вищезазначених договорів продавець та покупець стверджують, що даний договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, відповідає їх справжній волі, вчинений без будь-яких погроз, фізичного та психічного тиску, у тому числі з боку інших осіб, не порушує права та законні інтереси їх дітей, не приховує іншого правочину, а також даний договір не укладається під впливом тяжкої для будь-якої із сторін обставини або якоїсь помилки; підписанням цього правочину сторони підтверджують, що вони однаково розуміють значення, умови правочину та його правові наслідки та те, що цей правочин відповідає дійсним намірам, будь-які заперечення щодо кожної з умов правочину відсутні.

У відповідності до ч.1 ст. 2 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" дія цього Закону поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства, фізичних осіб - підприємців, а також на юридичних осіб, їх філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, що забезпечують проведення фінансових операцій на території України та за її межами відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до ст. 4 даного Закону до легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, належать будь-які дії, пов'язані із вчиненням фінансової операції чи правочину з активами, одержаними внаслідок вчинення злочину, а також вчиненням дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких активів чи володіння ними, прав на такі активи, джерел їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення), а так само набуттям, володінням або використанням активів, одержаних внаслідок вчинення злочину.

Відповідно до ч.1 ст. 8 даного Закону виконання обов'язків суб'єкта первинного фінансового моніторингу забезпечується адвокатами, адвокатськими бюро та об'єднаннями, нотаріусами, особами, які надають юридичні послуги, аудиторами, аудиторськими фірмами, суб'єктами господарювання, що надають послуги з бухгалтерського обліку, у разі, якщо вони задіяні у фінансовій операції для свого клієнта, зокрема, щодо купівлі-продажу нерухомості.

У відповідності до ч.1 Глави 2. "Строки вчинення нотаріальної дії" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб у день подачі нотаріусу всіх необхідних документів.

Позивач, звертаючись до суду із даним позовом, посилається на порушення нотаріусом, який посвідчував оспорювані ним договори купівлі-продажу земельних ділянок від 29 серпня 2014 року, положень ст. 8 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595. Разом із цим під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що укладення оспорюваних позивачем договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 29 серпня 2014 року пов'язане із вчиненням фінансової операції чи правочину з активами, одержаними внаслідок вчинення злочину, а також вчиненням дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких активів чи володіння ними, прав на такі активи, джерел їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення), а так само набуттям, володінням або використанням активів, одержаних внаслідок вчинення злочину.

Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та оцінюючі надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні не знайшли свого беззаперечного підтвердження доводи позивача про те, що відповідачем не було здійснено з ним повного розрахунку за Договорами купівлі-продажу земельних ділянок від 29 серпня 2014 року. Як підтвердила в судовому засіданні представник позивача, позивач підписав оспорювані договори купівлі-продажу земельних ділянок добровільно, без будь-якого примусу або важких для себе обставин, а тому на думку суду, виходячи з положень ч.3 ст. 538 ЦК України, позивач у разі невиконання відповідачем свого обов'язку у встановлений строк оплатити товар - земельні ділянки або за наявності очевидних підстав вважати, що відповідач виконає його не в повному обсязі, не був позбавлений можливості зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі, тобто мав можливість відмовитися від укладання оспорюваних договорів купівлі-продажу та їх нотаріального посвідчення.

Крім того, в судовому засіданні також не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що між сторонами договорів була домовленість про здійснення розрахунку за договорами у безготівковій формі. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження чи спростування позовних вимог суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні підстави для розірвання договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 29 серпня 2014 року, посвідчених приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М., зареєстрованих в реєстрі відповідно за № 533 та № 537, а тому відмовляє позивачу у задоволенні даних позовних вимог.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині розірвання договорів купівлі-продажу земельних ділянок, то відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на дані земельні ділянки.

На підставі ст. ст. 202, 530, 693 ЦК України, керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 60, 61, 212, 214, 215, 218 ЦПК України суд:

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Тетяна Михайлівна про розірвання договорів купівлі-продажу земельних ділянок залишити без задоволення.

Копію рішення направити третій особі для відома.

Повне рішення буде виготовлене протягом п'яти днів з дня закінчення розгляду справи 13.05.2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. В. Пархоменко