АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/5912/15 Головуючий у 1 інстанції - Андрейчук Т.В.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

Головуючого - Панченка М.М.

Суддів - Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

При секретарі - Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 18 лютого 2015 року справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі-ПрАТ«СК»Провідна») і просила винести рішення, яким стягнути на свою користь: з ПрАТ«СК»Провідна» матеріальну шкоду у сумі 45.728,1 грн. та 600 грн., як витрати на проведення автотоварознавчого дослідження, а з ОСОБА_2 просив стягнути на свою користь 2.000 грн. моральної шкоди.

Послався на те, що в результаті ДТП, скоєної з вини ОСОБА_2, цивільна відповідальність якого була застрахована ПрАТ«СК»Провідна», був пошкоджений належний позивачці автомобіль на суму 45.728,1 грн.

Оскільки відповідачі відмовляються добровільно відшкодовувати вимоги позивачки, остання звернулась з цим позовом до суду.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 18 лютого 2015 року позов задоволено частково/а.с.81-87/.

Судовим рішенням стягнуто з відповідача ПрАТ«СК»Провідна» на користь позивачки ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 45.728,1 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 600 грн., а з ОСОБА_2 стягнуто на користь позивачки моральну шкоду у сумі 1.000 грн.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто судові витрати.

В поданій апеляційній скарзі ПрАТ«СК»Провідна» просить скасувати рішення Оболонського районного суду м.Києва від 18 лютого 2015 року в частині стягнення коштів зі скаржника, та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у позові /а.с.181-185/.

Скаржник послався на те, що позивач ОСОБА_1 та страхувальник ОСОБА_2 не звертались до нього, як страховика винної в ДТП особи, про виплату страхового відшкодування та не подавали інформацію про ДТП, що не узгоджується з вимогами Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності, власників наземних транспортних засобів».

Заслухавши доповідь по справі, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 11.01.2013 року відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул.Луговій у м.Києві, в порушення Правил дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням його власника позивачки ОСОБА_1.

В результаті указаної ДТП був пошкоджений автомобіль належний позивачці ОСОБА_1, що склало потерпілій матеріальний збиток у сумі 45.728,1грн., що підтверджується Звітом оцінки транспортного засобу від 3.04.2014 року за №11588, складеним ФОП ОСОБА_4 /а.с.7-19/.

За проведення указаного автотоварознавчого дослідження позивачем сплачено 600 грн. /а.с.20/.

Вартість заподіяної позивачці ОСОБА_1 матеріальної шкоди у зв»язку з пошкодженням автомобіля та витрат на авто товарознавче дослідження відповідачами не оскаржувалась.

Як було встановлено судом першої інстанції, цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ«СК»Провідна» відповідно до договору №АС/1492939 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.09.2013року, укладеного на термін до 10.09.2014 року /а.с.135/.

Згідно указаного договору передбачений ліміт відповідальності страхової компанії: за шкоду, заподіяну життю та здоров»ю третім особам - у розмірі 100.000 грн., та за шкоду заподіяну майну третіх осіб - у сумі 50.000 грн.

Таким чином, згідно до ст.979 ЦК України, між ПрАТ«СК»Провідна» та ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП існували правовідносини договору страхування, згідно яких, страховик ПрАТ«СК»Провідна» в межах ліміту своєї відповідальності зобов"язане здійснити страхову виплату потерпілій особі ОСОБА_1 в результаті настання страхового випадку скоєного з вини ОСОБА_2.

Відповідно до ст.988 ЦК України та ст.20 Закону України «Про страхування» слідує, що страховик зобов»язаний на умовах договору страхування при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Встановлено, що страхувальник ОСОБА_2 звернувся до страховика з заявою про настання страхового випадку та необхідності виплатити страхове відшкодування на користь потерпілій особі ОСОБА_1 з порушенням триденного терміну передбаченого договором страхування /а.с. 136/.

Відповідно до п.19 постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 1.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» слідує, що з урахуванням змісту статті 979 та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов»язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, п.5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатись, чи є ця подія страховим випадком.

При цьому суди також повинні мати на увазі, що порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, не є порушенням визначеного договором строку повідомлення про настання страхового випадку.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до ПрАТ«СК»Провідна» в частині відшкодування матеріальних витрат у зв»язу з пошкодженням автомобіля у сумі та за проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 600 грн. є обгрунтованими.

Доводи скаржника в тій частині, що він, як страховик, був повідомлений про страховий випадок з порушенням триденного терміну, передбаченого договором страхування, у зв»язку з чим позбавлений можливості об»єктивно визначити вартість страхового відшкодування, спростовується зворотнім телеграфним повідомленням наданим суду у апеляційній інстанції представником відповідача ОСОБА_2, про те, що при оцінці пошкоджень та складанні Звіту оцінки транспортного засобу від 3.04.2014 року за №11588, складеним ФОП ОСОБА_4, страховик ПрАТ«СК»Провідна» запрошувався взяти участь при оцінці пошкодженого автомобіля НОМЕР_2 належного позивачці ОСОБА_1 /а.с. 210/.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене на повно з»ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» відхилити, а рішення Оболонського районного суду м.Києва від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді