_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/2-1449/11
Провадження № 2-р/520/55/15
УХВАЛА

03.08.2015 року

Київський районний суд м.Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про розяснення ухвали суду по цивільній справі № 1512/2-1449/2011 року за позовом ОСОБА_3 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Одеської міської ради, ОСОБА_1, третя особа КП Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради про скасування рішення, свідоцтв та розпорядження, визначення часток та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину жилого будинку,

В СТ А Н О В И В :

22 липня 2015 року представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить суд розяснити, що ухвала Київського районного суду м. Одеси від 26.05.2015 року у справі № 1512/2-1449/11 є підставою для зняття арешту з нерухомого майна домоволодіння за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 175, власником якого є ОСОБА_1, накладеного ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 22.09.2010 року у справі № 2-1045/10 (обтяження № 10283760).

В своїй заяві посилається на те, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.05.2015 року вказано: знято заборону ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам від його імені та за його дорученням здійснювати дії, повязані з відчуженням домоволодіння № 175 по вул. Люстдорфська дорога у місті Одесі, яке належить ОСОБА_1.

Проте, як стверджує заявник, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області від 02.02.2015 року відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, посилаючись на те, що відповідно до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна зареєстровано обтяження №10283760, тип обтяження: арешт нерухомого майна, згідно поданої ухвали Київського районного суду м. Одеси від 26.05.2015 року вказано зняти заборону.

Вказане і стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України.

Сторони по справі у судове засідання не зявились, про час, дату ,та місце розгляду справи сповіщались належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 221 ЦПК України заява про розяснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Одеської міської ради, ОСОБА_1, третя особа КП Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради про скасування рішення, свідоцтв та розпорядження, визначення часток та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину жилого будинку.

Під час розгляду справи ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.09.2010 року було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам від його імені та за його дорученням здійснювати дії повязані з відчуженням домоволодіння № 175 по вул.. Люстдорфська дорога у м. Одесі, яке належить ОСОБА_1 (т.1, а.с. 214).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Скасовано розпорядження Київської районної адміністрації №770 від 05.07.2006 року Про виділ із домоволодіння №175-175-а по вул. Люстдорфська дорога в одне самостійне ОСОБА_1М.. Скасовано свідоцтво про право власності на домоволодіння по вул. Люстдорфська дорога 175 в м.Одесі, видане ОСОБА_1 Виконавчим комітетом Одеської міської ради 31 жовтня 2006 року. В решті позову відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 27/50 частин домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 175-175А, житловою площею 29,8 кв.м., загальною площею 52,1 кв.м., які складаються з 1-3 жила площею 19,5 кв.м., 1-5 жила площею 10,3 кв.м., 1-4 веранда площею 8,9 кв.м., 1-2 кухня площею 5,3 кв.м., 1-1 веранда площею 8,1 кв.м., 18 літня кухня, 20 вбиральня, №21-23а огорожа, 1У-У11 мостіння, У водопровідна яма, У1- вигрібна яма, розташовані на земельній ділянці 1631 кв.м.

Не погоджуючись з даним рішення суду, ОСОБА_3 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позов в повному обсязі, в задоволенні зустрічного відмовити.

Крім того з апеляційною скаргою звернулась Київська районна адміністрація Одеської міської ради.

Рішенням колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 14 квітня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, апеляційну скаргу представника Київської районної адміністрації Одеської міської ради по довіреності задоволено.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.09.2014 року скасовано, ухвалено нове, яким у задоволенні як первісного позову ОСОБА_3 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Одеської міської ради, ОСОБА_1, третя особа КП Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради про скасування рішення, свідоцтв та розпорядження, визначення часток та визнання права власності так і в зустрічному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину жилого будинку відмовлено.

28.04.2015 року представник заявника звернулась до суду з заявою, в якій просила суд скасувати арешт на домоволодіння за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 175, власником якого є ОСОБА_1, накладений ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 22.09.2010 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.05.2015 року заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову - задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 22 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Одеської міської ради, ОСОБА_1, третя особа КП Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради про скасування рішення, свідоцтв та розпорядження, визначення часток та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину жилого будинку.

Знято заборону ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам від його імені та за його дорученням здійснювати дії повязані з відчуженням домоволодіння № 175 по вул. Люстдорфська дорога у м. Одесі, яке належить ОСОБА_1.

Звернувшись до Реєстраційної служби Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 отримав рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області від 02.02.2015 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Підставою для відмови стало те, що відповідно до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна зареєстровано обтяження № 10283760, тип обтяження: арешт нерухомого майна, а згідно поданої ухвали Київського районного суду м. Одеси від 26.05.2015 року вказано зняти заборону ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам від його імені та за його дорученням здійснювати дії повязані з відчуженням домоволодіння № 175 по вул. Люстдорфська дорога у м. Одесі, яке належить ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому змісту. Подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане, або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов'язаної особи та обов'язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов'язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов'язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов'язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України N14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі» закріплено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Відповідно до ст. 208 ЦПК України, однією з форм судового рішення є ухвала.

Згідно вимог ч.І та 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Частиною 4 ст. 224 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Положеннями п.5 ч.І ст. 19 вказаного Закону встановлено, що державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили

Частиною 5 пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» N9 від 06.11.2009 р. закріплено, ще рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державно реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»).

З огляду на вищевказані вимоги чинного законодавства України, заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а ухвала Київського районного суду міста Одеси від 26.05.2015 року у справі № 1512/2-1449/2011- роз'ясненню.

Керуючись ст.221 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про розяснення ухвали суду по цивільній справі № 1512/2-1449/2011 року за позовом ОСОБА_3 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Одеської міської ради, ОСОБА_1, третя особа КП Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради про скасування рішення, свідоцтв та розпорядження, визначення часток та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину жилого будинку - задовольнити.

Роз'яснити, що ухвала Київського районного суду м. Одеси від 26.05.2015 року у справі №1512/2-1449/11 є підставою для зняття арешту з нерухомого майна домоволодіння за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 175, власником якого є ОСОБА_1, накладеного ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.09.2010 року у справі № 2-1045/10 (обтяження № 10283760).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.