Справа № 466/891/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"28" квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Ковальчука О.І.

при секретарі Репета К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, -

у с т а н о в и в :

10.02.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить винести рішення, яким зменшити розмір аліментів, визначений за рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 09.04.2014 року про стягнення з нього в користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на мінімальний, проте не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позову покликається на те, що за рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 09.04.2014 року позивач зобов'язаний до сплати аліментів на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує на те, що в даний час його матеріальний стан сильно змінився, він втратив роботу. Крім того, його брат ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.н. є інвалідом 2-ї групи загального захворювання, потребує його допомоги та матеріальної підтримки. Окрім цього, позивач зазначає, що від цивільного шлюбу з ОСОБА_5 в нього є друга дитина ОСОБА_6, що в свою чергу потребує значних фінансових затрат. Вищевикладені обставини поставили позивача в скрутне матеріальне становище, він не має коштів для існування та не може дозволити собі найнеобхіднішого. Просить позов задовольнити та зменшити розмір стягуваних з нього аліментів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, просить зменшити розмір призначених судом аліментів, що стягаються з нього в користь відповідачки на утримання дитини, з 1000грн. до мінімального, проте не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечила, подала зустрічну позовну заяву у якій просить збільшити розмір аліментів, оскільки аліменти в розмірі 1000грн. є недостатніми для повноцінного матеріального утримання дитини. Вказує, що дитина вчиться, потребує додаткових витрат пов'язаних з її фізіологічним розвитком, навчанням, відвідуванням гуртків. Сама відповідачка на даний час не працює. Окрім того, дитина хворіє та їй необхідно забезпечити лікуванням. А тому просить суд змінити розмір аліментів та збільшити їх до 2000грн. В задоволенні первісного позову просить відмовити, вважає його необґрунтованим.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року та її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_8. 29.12.2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Неповнолітня дитина ОСОБА_3 проживає з матірю ОСОБА_2 і знаходиться на її утриманні. Відповідачка не працює, оскільки звільнена та перебуває у пошуках роботи.

Згідно рішення Шевченківського районного суду м.Львова у справі №466/965/14 з ОСОБА_1 стягнено на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.н. у розмірі 1000грн.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів необхідно, відповідно до ст.182 СК України, враховувати при визначенні розміру аліментів стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність в останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 за первісним позовом на даний час не працює. Зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності без створення юридичної особи і перебуває на обліку в ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУДФС у Львівській області з 12.02.2009р. Станом на 27.03.2015 року згідно даних ІС «Податковий блок» за період з 01.01.2014 року - 31.12.2014 року згідно декларації про майновий стан і доходи задекларовано 0,00грн., що підтверджується довідкою ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУДФС у Львівській області від 03.04.2015 року. Окрім того, від іншого шлюбу позивач має другу дитину ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5.н., що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Крім того, позивач з первісним позовом просить зменшити аліменти на утримання дитини оскільки у нього є на утриманні ще брат ОСОБА_4 - інвалід 2-ї групи, однак не долучив відомості про розмір його пенсії (доходів), доказів того, що брат дійсно перебуває на його утриманні.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 2 ст.60 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Однак, всупереч зазначеним нормам законодавства позивачем не надано суду доказів в підтвердження обставин щодо зміни матеріального стану.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що обставини, які б свідчили про підстави для зменшення розміру аліментів достатніми доказами не підтверджені, а відтак підстави для задоволення первісного позову відсутні.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2, то такий на думку суду не підлягає до задоволення , оскільки позивачем за зустрічним позовом не надано суду доказів того, що у ОСОБА_2 змінилось матеріальне становище, не надано інших доказів, які б могли вплинути на збільшення розміру аліментів.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача по первісному позові ОСОБА_1 та позивача ОСОБА_2 за зустрічним позовом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8,10,11,57,58,60,88,209,212,213,215 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 192 Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив :

в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: О. І. Ковальчук