Справа № 404/55/15-ц
Номер провадження 2/404/1043/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

Головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про скасування рішення житлової комісії, поновлення на квартирному обліку, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , по якій просить скасувати рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_2 (правонаступник в/ч НОМЕР_1 ) від 25.10.2013 року в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку з загальної черги на отримання житла; поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 як правонаступника в/ч НОМЕР_2 шляхом внесення в список осіб загальної черги на отримання житла (з моменту постановки його на обліку, тобто з 25.03.2003 року).

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження по справі, так як відповідач не є юридичною особою, її діяльність узгоджується із ст. 2 КАС України.

Також посилається на ч. 3 ст.61 ЦПК України, згідно якої, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вказує, що 27.11.2014 суддя Кіровського районного суду м. Кіровоград Галаган О.В. постановив ухвалу у справі № 404/4820/14-ц, провадження № 2/404/2133/2014 за позовом ОСОБА_2 до Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та інших осіб про поновлення на квартирному обліку, якою закрив провадження у справі як такої, що не може розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Представник позивача в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши клопотання, приходить до висновку щодо відмови у задоволенні клопотання про закриття провадження по справі, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Статті 1, 3 ЦПК України визначають, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 24 постанови від 01 березня 2013 р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб`єкта владних повноважень.

Як видно з матеріалів, позивач звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та просив скасувати рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_2 (правонаступник в/ч НОМЕР_1 ) від 25.10.2013 року в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку з загальної черги на отримання житла; поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 як правонаступника в/ч НОМЕР_2 шляхом внесення в список осіб загальної черги на отримання житла (з моменту постановки його на обліку, тобто з 25.03.2003 року).

Крім того, посилання представника відповідача на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.11.2014 року не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки в чинному законодавстві відсутнє поняття судового прецеденту та визнання прецедентного рішення з його обов`язковою аналогією застосування.

Судова практика, якщо розуміти її як сукупність судових рішень, не є формою (джерелом) права. Кожен суддя, вирішуючи справу, у якій є судова практика, що склалася, водночас не зв`язаний висновками, зробленими іншими судами в подібній категорії справ. Він виносить рішення, ґрунтуючись на своєму внутрішньому переконанні, яке склалося внаслідок правої оцінки встановлених судом обставин справи. Лише рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для застосування в якості джерела права судами України.

З метою забезпечення єдності судової практики ВСУ має повноваження щодо перегляду справ у зв`язку з неоднаковим застосуванням судом (судами) касаційної інстанції однієї і тієї самої норми матеріального права у подібних правовідносинах. Правовий висновок, зроблений ВСУ у рішенні, прийнятому за результатами розгляду такої справи, є обов`язковим для всіх органів державної влади, а також усіх судів, які застосовують у своїй практиці витлумачену ВСУ норму закону.

Тому, виходячи з вимог ст. 15 ЦПК України, роз`яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» даний спір слід розглядати в порядку цивільного судочинства, оскільки він випливає з реалізації права ОСОБА_1 на житло.

Керуючись ст. 205 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про скасування рішення житлової комісії, поновлення на квартирному обліку відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Н. Ю. Іванова