Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/965/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року Березівський районний суд Одеської області

у складі судді Курти Л.С.

при секретарі Авдєєвій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Березівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», Територіального безбалансового відділення банку 10015/0404 філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення безпідставно списаних коштів, пені, індексу інфляції, 3% річних, моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Посилаючись на те, що відповідачами безпідставно було списано з їх рахунків кошти, чим спричинена матеріальна та моральна шкода, позивачі звернулись з вказаним позовом до суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1, яка діяла від себе та ОСОБА_2 на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги.

Представники відповідачів до суду не зявились, подали до суду заперечення на позов та заяву про розгляд справи у їх відсутності. У запереченні зазначив, що списання комісії з рахунків позивачів здійснювалися правомірно на підставі тарифів за користування Національною карткою, затверджених Постановою правління ВАТ «Ощадбанк» № 124 від 16.04.2009 року і за таких обставин позовні вимоги позивачів про стягнення безпідставно списаних коштів, пені, індексу інфляції, 3% річних задоволенню не підлягають.

Заслухавши ОСОБА_1, яка діяла від себе та ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що в ТБВБ 10015/0404 філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» відкритий рахунок на імя ОСОБА_1 № 7295 по національній картці № 71819 та рахунок № 5904 на імя ОСОБА_2 по національній картці № 402645(а.с.4, 24-27).

На вказані рахунки з січня 2011 року надходять грошові кошти з державної виконавчої служби та казначейської служби на виконання рішень національних судів України та Європейського Суду з прав людини( а.с.5-6, 95-110, 120-129,134).

Відповідно до Тарифів за користування Національною карткою, затверджених Постановою правління ВАТ «Ощадбанк» № 124 від 16.04.2009 року за операції та послуги по безготівковим операціям передбачена комісія у розмірі 0,50 % ( а.с.64).

На підставі вказаних тарифів відповідач здійснював списання коштів з рахунків позивачів.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила стягнути на її користь безпідставну списані кошти у сумі 163 гривні 50 коп. та на користь ОСОБА_2 безпідставно списані кошти у сумі 205 гривень 40 коп., надала суду розрахунки безпідставно списаних грошових коштів ( а.с.135-136).

З наданих суду розрахунків неможливо зробити висновок про безпідставність списання грошових коштів, так як в ньому не вказано, якій відсоток коштів і від якої суми списано, який відсоток підлягав списанню. З аналізу наданих суду виписок по картковому рахунку також неможливо встановити безпідставність списання грошових коштів.

Суд вважає, що позивачі не надали достатніх доказів щодо незаконності списання з їх рахунків грошових коштів і позовні вимоги у частині стягнення на користь ОСОБА_1 163 грн.50 коп. та ОСОБА_2 205 грн.42 коп. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. У звязку з тим, що судом не встановлено порушень зобовязання з боку відповідачів, то позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення 1% пені задоволенню не підлягають.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми так як позивачами не доведено , що відповідачі прострочили виконання грошового зобовязання.

Згідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання , на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦПК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно до ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної( немайнової ) шкоди» №4 від

31.03.1995 року у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір шкоди, та яким доказами це підтверджується.

У звязку з тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не довели суду спричинення їм відповідачами моральної шкоди по пять тисяч гривень кожній, то позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214 ЦПК України, ст.23,549,625,1167 ЦК України,

Законом України «Про захист прав споживачів»,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у позові до Одеського

обласного управління АТ» Ощадбанк» , Територіального безбалансового відділення банку 10015/0404 філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення незаконно списаних коштів, пені, індексу інфляції, 3% річних, моральної шкоди відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ КУРТА Л.С.