У х в а л а

2 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Сімоненко В.М.,Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 13 лютого 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 13 жовтня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, ОСОБА_8, Київської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Донська Тетяна Олександрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гавловська Ірина Олексіївна, орган опіки і піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання договору нікчемним, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та виселення,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пунктів 1 та 4 статті 355 ЦПК України.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2013 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5 Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13 лютого 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано й ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову, постановлено: витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5; визнати за ОСОБА_5 право власності на зазначену квартиру в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_11; виселити із спірної квартири ОСОБА_6, її неповнолітнього сина ОСОБА_7 та її матір ОСОБА_8; в решті позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 13 жовтня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження в справі за її касаційною скаргою на рішення апеляційного суду.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду й ухвалу суду касаційної інстанції, рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а також невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, зокрема статті 203, частини другої статті 215, статей 228, 388 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 грудня 2014 року, 11 лютого 2015 року, постанову Вищого господарського суду України від 30 квітня 2015 року, постанову Верховного Суду України від 6 грудня 2010 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пунктів 1, 4 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився касаційний суд, керувався тим, що договір купівлі-продажу спірної квартири від 18 червня 2004 року було укладено внаслідок вчинення відносно ОСОБА_11 шахрайських дій з боку ОСОБА_12, без його згоди, за відсутності його волевиявлення на відчуження квартири, у зв'язку із чим, відбулось незаконне заволодіння спірною квартирою. Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених статтею 388 ЦК України, зокрема у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього.

Зміст наданих для порівняння ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 грудня 2014 року, 11 лютого 2015 року, постанови Вищого господарського суду України

від 30 квітня 2015 року не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Надана для порівняння постанова Верховного Суду України

від 6 грудня 2010 року не свідчить про невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у цій постанові висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, ОСОБА_8, Київської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Донська Тетяна Олександрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гавловська Ірина Олексіївна, орган опіки і піклування Шевченківської районної у

м. Києві державної адміністрації, відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у

м. Києві, про визнання договору нікчемним, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та виселення за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 13 лютого 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня

2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
В.М. Сімоненко
А.Г. Ярема