Справа № 444/613/15-ц
Провадження № 2/444/373/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне повне)

30 квітня 2015 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

при секретарі Гербут Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жовкві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Жовківський районний сектор Державної міграційної служби України у Львівській області про зняття осіб з реєстрації місця проживання та позбавлення права користування житловим будинком

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Жовківський районний сектор Державної міграційної служби України у Львівській області про зняття осіб з реєстрації місця проживання та позбавлення права користування житловим будинком. Свою вимогу мотивує тим, що 22 серпня 2003 року між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, що посвідчений приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Чемерис Г.Я., зареєстровано в реєстрі за НОМЕР_1. Відповідно до цього договору, позивач купив належний відповідачу - ОСОБА_2 на праві приватної власності житловий будинок за АДРЕСА_1. На підставі вищевказаного договору 09.09.2003 року було проведено реєстрацію права власності на нерухоме ним - ОСОБА_1, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, номер витягу 1439547, від 09.09.2003 року. Відповідно до п. 7 договору купівлі-продажу, ОСОБА_2 зобов'язується звільнити житловий будинок, що продається, та знятися з реєстрації до 22 вересня 2003 року. З часу придбання позивачем цього будинку, а саме з 22 серпня 2003 року, відповідачі - ОСОБА_2, та його дружина ОСОБА_3 жодного дня в ньому не проживали. На даний час їх місце проживання йому не відоме. 10 лютого 2015 року позивачем отримана Довідка Грядівської сільської ради Жовківського району Львівської області про склад сім'ї, згідно якої він, ОСОБА_1 фактично

зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1. Разом з ним зареєстровані та проживають: його дружина - ОСОБА_5, син - ОСОБА_6 та його онук - ОСОБА_7. Проте, як виявилося, разом з членами позивача сім'ї, зареєстровані в його будинку колишній власник будинку - ОСОБА_2, та його дружина ОСОБА_3. На початку березня 2015 року позивач звернувся до Жовківського районного сектору Державної міграційної служби України у Львівській області з заявою про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2, та його дружини ОСОБА_3. Однак, Жовківським районним відділом міграційної служби України у Львівській області від 06.03.2015 року, за № 458 йому надано відповідь, що заяву розглянуто і повідомлено, що згідно наказу МВС України № 1077 від 22.11.2012 року, розділу III "Зняття з реєстрації місця проживання особи", зняття з реєстрації здійснюється на підставі: заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть. Отже, у зв'язку із тим, що колишні власники будинку не знялися з реєстрації місця проживання на підставі укладеного договору купівлі-продажу житлового будинку, позивач, як власник житлового будинку АДРЕСА_1, не має можливості використовувати даний житловий будинок для власного проживання та проживання членів його сім'ї, а також розпоряджатися житловим будинком на власний розсуд. Зазначає, що з припиненням права власності ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1, члени його сім'ї: ОСОБА_3 також позбавлена права користування цим житловим будинком. Вважає, що у зв'язку з відсутністю договірних відносин з ним, власником житлового будинку АДРЕСА_1, та припинення права власності ОСОБА_2 на даний житловий будинок, дружина, як член його сім'ї- ОСОБА_3 позбавлена права користування цим житловим будинком, оскільки її право користування даним житловим будинком є похідним від права власності колишнього власника житлового будинку - ОСОБА_2. Враховуючи наведене, просить позбавити ОСОБА_2, ОСОБА_3 права користування житловим будинком АДРЕСА_1 та зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач надав до суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримує повністю. Просить позов задоволити.

Відповідачі в судове засідання не прибули та не повідомили суд про причини свого неприбуття, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Оскільки відповідачами не надано суду заперечень проти позову і з приводу мотивів поданого позову, а тому суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Представник третьої особи - Жовківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області в судове засідання не прибув, відношення до позову не висловив.

А тому судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін та на підставі поданих до суду доказів.

У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст.197 ч.2 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Крім того, ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.08.2003 року ОСОБА_1 купив у ОСОБА_2 належний йому на праві приватної власності житловий будинок за АДРЕСА_1, що вбачається із копії даного даного договору долученого позивачем до матеріалів справи.

На підставі вищевказаного договору, позивачем - ОСОБА_1 09.09.2003 року було проведено реєстрацію права власності на нерухоме, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки за № 1439547 від 09.09.2003 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, зокрема, право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм вбачається, що обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до п. 7 договору купівлі-продажу від 22.08.2003 року, ОСОБА_2 (продавець) зобов'язується звільнити житловий будинок, що продається, виписатися з нього та ліквідувати заборгованість за користування електроенергією до 22.09.2003 року та знятися з реєстрації до 22 вересня 2003 року.

Позивач у позовній заяві зазначив, що з часу придбання ним житлового будинку, а саме з 22 серпня 2003 року, відповідачі - ОСОБА_2, та його дружина ОСОБА_3 жодного дня в ньому не проживали і на даний час їх місце проживання йому не відоме.

Згідно довідки виданої Грядівською сільською радою Жовківського району Львівської області за № 62 від 10.02.2015 року позивач - ОСОБА_1 фактично зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1. Разом з ним зареєстровані та проживають:

- дружина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2;

- син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3;

- онук - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4

Окрім членів сім"ї позивача, разом з ними зареєстровані колишній власник будинку - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та його дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6

Факт реєстрації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується також довідками адресного бюро Жовківського РВ ГУДМС у Львівській області від 21.03.2015 року.

Позивач, як власник будинку, звертався до начальника Жовківського РВ ГУДМС у Львівській області із заявою про зняття з реєстрації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1, що вбачається із копії його заяви долученої до матеріалів справи.

Однак, Жовківським районним відділом міграційної служби України у Львівській області листом від 06.03.2015 року за № 458 йому надано відповідь, що заяву розглянуто і повідомлено, що згідно наказу МВС України № 1077 від 22.11.2012 року, розділу III "Зняття з реєстрації місця проживання особи", зняття з реєстрації здійснюється на підставі:

- заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником;

- судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

- свідоцтва про смерть.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. 16 ЦК України.

Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У зв'язку із тим, що колишні власники будинку не знялися з реєстрації місця проживання згідно укладеного договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.08.2003 року, позивач, як власник житлового будинку АДРЕСА_1, позбавлений можливості використовувати даний житловий будинок, а також розпоряджатися житловим будинком на власний розсуд.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року №24-150/0/4-13 "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства - статей 71, 72, 116, 156 ЖКУ, ст. 405 ЦКУ. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши одночасно вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Аналогічні висновки містяться й у постанові Верховного суду України від 16 січня 2012 року.

Уклавши 22.08.2003 року договір купівлі-продажу житлового будинку, відповідач (згідно п. 7 даного договору) повинен був знятися із реєстрації. Оскільки ним порушено норми чинного законодавства, позивач, як власник даного житла, змушений був звернутися до суду з даним позовом, оскільки реєстрація у будинку колишнього власника та членів його сім"ї позбавляє позивача на власний розсуд розпоряжатися та користуватися своїм майном.

Слід також зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що в члена сім'ї власника будинку існує право користуватися цим житлом лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Із зазначеного вбачається, що виникнення права членів сім'ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак - припинення права власності особи на будинок, припиняє право членів її сім'ї на користування цим будинком. Тобто, права членів сім'ї власника будинку на користування об'єктом власності є похідними від права власності власника.

Припинення права власності ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1, у зв"язку із укладенням ним договору купівлі-продажу, члени його сім'ї, а саме його дружина - ОСОБА_3, також позбавлена права користування цим житловим будинком.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до п. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що позивач не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд із-за реєстрації осіб, які тривалий час не проживають у його будинку, позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення права користування житловим будинком та зняття з реєстрації місця проживання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 57-58, 197, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України; ст. ст. 319, 405 Цивільного кодексу України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 права користування житловим будинком АДРЕСА_1

Зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Одночасно роз'яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою. Заяву про перегляд заочного рішення має бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Мартинишин Я. М.