Справа № 316/235/15-ц
Провадження № 2/316/264/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2015 р. Енергодарський міський суд

Запорізької області у складі:

головуючого: Ткаченко І.М.,

при секретарі: Демешко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Енергодар позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Відділ державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області про стягнення неустойки від суми несплачених аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь неустойку (пеню) у розмірі 4044,44 грн. від суми несплачених аліментів, яка виникла станом на 01.01.2015 року, згідно виконавчого листа № 2-1392/2006 року виданого 14.04.2006 року Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) на утримання дітей, щомісячно та до їх повноліття.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в 2001 році між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від данного шлюбу вони мають двох дітей: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є інвалідом дитинства. Подружнє життя виявилось невдалим і в 2006 році на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області шлюб між ними було розірвано. За добровільною згодою подружжя, після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом з нею. У зв'язку з тим, що вона та відповідач ОСОБА_2 не могли дійти згоди щодо матеріального утримання дітей, в 2006 році вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання неповнолітніх дітей. Згідно рішення Енергодарського міського суду від 14.04.2006 року по цивільній справі № 2 -1392/2006 року з відповідача ОСОБА_2 на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частині всіх видів заробітку, щомісячно та до досягнення дітьми повноліття. Виконавчий лист було пред'явлено на примусове виконання до ВДВС Енергодарського МУЮ в Запорізькій області. Але не дивлячись на примусовий порядок стягнення аліментів, відповідач ОСОБА_2 сплачує їх дуже нерегулярно з заборгованістю, яка станом на 01.01.2015 року складає 13210 грн. 30 коп. Отже своїми протиправними діями відповідач ОСОБА_2 ухиляється приймати участь в матеріальному утриманні дітей, всі витрати по їх забезпеченню несе виключно вона ОСОБА_1, що ставить її в дуже скрутне матеріальне становище.

У судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, та надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, та надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа у судове засідання не з'явилася, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні прав та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно до статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані приймати участь у додаткових витратах на дитину, то викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно до вимог статті 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до статті 20 Сімейного кодексу України до вимог, що випливають із сімейних відносин позовна давність не застосовується, крім випадків передбачених законом.

Виходячи з наступного розрахунку: розрахунок неустойки (пені) відповідно до вимог ст. 196 СК України за формулою:

Суму заборгованості за місяць/100* кількість днів прострочим (за місяць)

червень 2014 року - заборгованість становить 1307 грн. (кількість днів прострочки 30) = 392,10 грн.;

липень 2014 року - заборгованість становить 2298,13 грн. (кількість днів прострочки 31) =712,38 грн.;

квітень 2014 року - заборгованість становить 2259,24 грн. (кількість днів прострочки 31)= 700,29 грн.;

вересень 2014 року - заборгованість становить 1677,53 (кількість днів прострочки 30) = 503,40 грн.;

жовтень 2014 року - заборгованість становить 2595 ,97грн. (кількість днів прострочки 31) = 804,76 грн.;

листопад 2014 року - заборгованість становить 2081,36 (кількість днів прострочки 30) = 624,30 грн.;

грудень 2014 року - заборгованість становить 991,05 грн. (кількість днів прострочки 31) =307,21 грн.

Загальна сума пені становить за весь період становить 4044 грн. 44 коп.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платників аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки підтверджується копією медичного висновку від 23.04.2013 року (а.с.12), копією розрахунку заборгованості по аліментам (а.с.14).

Керуючись ст. ст.3,212,214 ЦПК України, ст. ст. 180,181,182,183,191 СК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Відділ державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області про стягнення неустойки від суми несплачених аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) у розмірі 4044,44 грн. від суми несплачених аліментів, яка виникла станом на 01.01.2015 року, згідно виконавчого листа № 2-1392/2006 року, виданого 14.04.2006 року Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) на утримання дітей щомісячно, та до їх повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І. М. Ткаченко