Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9137/13-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
31 липня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси
В складі: головуючого - судді Михальченко Ю.В.
при секретарях Сухомудренко М.П., Терезюк С.А., Євтушенко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ПАТ «Дельтабанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Позивач звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, вказуючи, 25 січня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2301/0108/88-952 (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 34 095,00 дол. США з розрахунку 11 % річних за користування кредитом на строк з «25» січня 2008 по «24» січня 2018 року.
25 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за №1306,1307 від 25 травня 2012 року приватним нотаріусом Шевченко Д.Г.).
Таким чином, керуючись Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набуло статус Нового кредитора згідно ст.ст.512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та відповідно всіх процесуальних прав та обов'язків Нового Кредитора.
Отже, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору .
Відповідно до п.3.1. Договору, позичальник зобов'язується погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок № НОМЕР_2 щомісяця, через касу Банку згідно додатку №1, що є невід'ємною частиною даного договору.
Згідно п.3.2. Договору, проценти за користування Кредитом нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення.
Згідно п.3.10. Договору, у випадку порушення умов Кредитного договору та/або умов Іпотечного договору, вимога про виконання порушеного зобов'язання направляється Банком Позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом тридцяти календарних днів з моменту її надіслання Банком за адресою Позичальника, зазначеною в реквізитах Договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається Банку відділенням зв'язку при відправленні листа з повідомленням про вручення або дата, зазначена в повідомленні, яке отримане Позичальником особисто у Банку.
Відповідно до п.3.10. Договору Банком 01.03.2013 року на адресу Позичальника було направлено повідомлення про порушення основного зобов'язання з вимогою виконання порушеного зобов'язання.
Як забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за Кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір № 2301/0108/88-952-Z-01 від 25 січня 2008 року (надалі - Іпотечний договір), відповідно до якого ОСОБА_2 як Іпотекодавець за Іпотечним договором передала в іпотеку Банку нерухоме майно, що належить їй на праві приватної власності, а саме: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 72,8 кв.м., житловою 49,4 кв.м. та знаходиться за адресою : АДРЕСА_1.
Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим, станом на 16.09.2013 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі:185720,61грн., з яких:
сума заборгованості за відсотками - 5322,06 грн., з них прострочена - 4506,57 грн.
Представник позивача за довіреністю в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи в їх відсутність, підтримав в повному обсязі з підстав визначених в позовній заяві та просив задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з»явились. Про день, місце та час розгляду повідомлені рекомендованим листами, які повернулися до суду не отриманими, що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи.
Суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів.
Дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит.
Як встановлено в судовому засіданні, що 25 січня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2301/0108/88-952 (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 34 095,00 євро з розрахунку 11 % річних за користування кредитом на строк з «25» січня 2008 по «24» січня 2018 року.
25 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань AT «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору.
Відповідно до п.3.1. Договору, позичальник зобов'язується погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок № НОМЕР_2 щомісяця, через касу Банку згідно додатку №1, що є невід'ємною частиною даного договору.
Згідно п.3.2. Договору, проценти за користування Кредитом нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення.
Згідно п.3.10. Договору, у випадку порушення умов Кредитного договору та/або умов Іпотечного договору, вимога про виконання порушеного зобов'язання направляється Банком Позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом тридцяти календарних днів з моменту її надіслання Банком за адресою Позичальника, зазначеною в реквізитах Договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається Банку відділенням зв'язку при відправленні листа з повідомленням про вручення або дата, зазначена в повідомленні, яке отримане Позичальником особисто у Банку.
Відповідно до п.3.10. Договору Банком 01.03. 2013 року на адресу Позичальника було направлено повідомлення про порушення основного зобов'язання з вимогою виконання порушеного зобов'язання.
Як забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за Кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір № 2301/0108/88-952-Z-01 від 25 січня 2008 року (надалі - Іпотечний договір), відповідно до якого ОСОБА_2 як Іпотекодавець за Іпотечним договором передала в іпотеку Банку нерухоме майно, що належить їй на праві приватної власності, а саме: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 72,8 кв.м., житловою 49,4 кв.м. та знаходиться за адресою : АДРЕСА_1.
Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Як було достовірно встановлено, що кредитні кошти відповідач отримав, а свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконав, порушивши умови своїх зобов'язань.
Статтею 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином в строк відповідно до вказівок закону, договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Так, станом на 16.09.2013 року за ОСОБА_1 наявна заборгованість у сумі:185720,61грн., з яких:
сума заборгованості за відсотками - 5322,06 грн., з них прострочена - 4506,57 грн.
Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором..
Суд вважає, що також підлягає до задоволення вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку » у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження"
Згідно п. 4.5 Іпотечного договору, у випадку звернення стягнення на Предмет іпотеки на підставі рішення суду чи виконавчого напису нотаріуса реалізація Предмету іпотеки здійснюється шляхом продажу Предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.
Відповідно до п.1 кредитного договору кредит отриманий в іноземній валюті, п.1.1 кредитні кошти призначені на споживчі цілі. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно іншого нерухомого майна, яке б належало відповідачам не має та загальна площа квартири, що знаходиться в іпотеці не перевищує 250 кв.м. А тому підлягає до застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
Відповідно до правової позиції у справі за № 6-333цс15 Верховного суду України від 10 червня 2015 року зазначено «7 червня 2014 року набув чинності Закон України від 3 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі - Закон «Про мораторій»).
Поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України), що повною мірою відповідає лексичному значенню цього слова, яке розкривається в тлумачному словнику української мови.
Отже, мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільнення від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом «Про мораторій», не позбавляє кредитора права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) зазначене майно.
Рішення судів про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалені до і після прийняття Закону «Про мораторій» залишаються в силі, а їх виконання зупиняється до вдосконалення механізму, передбаченого статтею 3 Закону «Про мораторій».

Крім того, згідно з пунктом 4 Закону «Про мораторій» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону «Про мораторій» не підлягає виконанню.»

Аналогічна правова позиція висловлена у справі №6-781цс15 від 01.07.2015 року.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.88 ЦПК України до стягнення підлягає з відповідача, ОСОБА_1 на користь позивача сплачений позивачем судовий збір в сумі 1857 грн. 21 коп.

На підставі ст. ст. 526, 625, 1054 ЦК України, Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті », керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 223-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ПАТ «Дельтабанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р 373980009) заборгованість за кредитним договором в розмірі 185 720,61 гри. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 185720 грн. 61 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_2, а саме: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 72.8 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м. та знаходиться за адресо: АДРЕСА_1, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р ) сплачений судовий збір у розмірі 1857,21грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подання у десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами які не були присутніми під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з моменту отримання його копії. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: Ю.В.Михальченко