Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Короп 16 жовтня 2015 року

Коропський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Грушко О.П.

при секретарі - Редько А.О.,

з участю представника позивача, відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом МПП «Простір» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

МПП «Простір» звернулось до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що з 10 по 13 квітня 2012 року в МПП «Простір», на підставі цивільно-правового договору, працював ОСОБА_1 13.04.2012 року, ОСОБА_1, керуючи трактором «Беларус-82.1», здійснив наїзд на автомобіль «MAZDA MPV», що стояв. ОСОБА_1 визнано винним в вчиненні ДТП. Власник автомобіля «MAZDA MPV», який було пошкоджено внаслідок ДТП, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до МПП «Простір» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 02.08.2013 року позов ОСОБА_2 задоволено частково і стягнуто з МПП «Простір» на користь ОСОБА_2 24245,20 грн. матеріальної шкоди, 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 1115,81 судових витрат. Вказані суми були стягнуті з МПП «Простір» на користь ОСОБА_2 в ході виконавчого провадження. А тому позивач просить суд в порядку регресу стягнути з ОСОБА_1 на його користь відшкодовану шкоду за рішенням суду ОСОБА_2 в розмірі 25867,01 грн. та сплачені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав і просить позов задовольнити по вищевикладеним мотивам.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав та пояснив, що згідно постанови державного виконавця з нього, за місцем роботи провадиться відрахування із заробітної плати на користь ОСОБА_2 за завдані йому при ДТП збитки на загальну суму біля 25 тис. грн.

В судове засідання, залучений в якості третьої особи, ОСОБА_2 не з»явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України: Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України: Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до постанови Коропського районного суду у справі про адміністративне правопорушення № 3-260-2012 від 04.05.2012 року, яка набрала законної сили: 13.04.2012 року о 18 год. 45 хв. в смт Короп по вул. Вознесенська, ОСОБА_1, керуючи трактором „Беларус-82.1, д.н. НОМЕР_1, з причепом 2ПТС-4-887А, д.н. ЯР 06203, не вибрав інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_2, що стояв, чим порушив п. 13.1 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

07.06.2012 року власник автомобіля «MAZDA MPV», який було пошкоджено внаслідок ДТП, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до МПП «Простір» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП (ціна позову 62107,70 грн.).

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 02.08.2013 року, яке набрало законної сили, вищевказаний позов ОСОБА_2 задоволено частково: стягнуто з МПП «Простір» на користь ОСОБА_2 24245,20 грн. матеріальної шкоди, 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 1115,81 судових витрат.

При розгляді цивільної справи апеляційний суд дійшов висновку про те, що шкода позивачеві завдана джерелом підвищеної небезпеки під керуванням ОСОБА_1 При цьому, власник джерела підвищеної небезпеки МПП «Простір» - не забезпечив належні умови зберігання та використання трактора Беларусь. Крім того, неправомірно використовував причіп; не забезпечив належним чином роботу по добору кадрів для роботи з джерелом підвищеної небезпеки; не зреагував на факт неповернення вчасно транспортного засобу та не повідомив про даний факт ДАІ та ін. З огляду на встановлене, апеляційний суд зробив висновок, що ступінь вини у заподіянні шкоди майну ОСОБА_2 є однаковим як у ОСОБА_1, який керував джерелом підвищеної небезпеки, так і у власника джерела підвищеної небезпеки МПП «Простір», тобто по 50% у кожного. Виходячи з такого розрахунку, і було здійснено стягнення з МПП «Простір», на підставі ч. 4 ст. 1187 ЦК України.

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України: Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Але з МПП «Простір» на користь ОСОБА_2 було стягнуто не завдану ОСОБА_1 шкоду, а шкоду в частині, завданій ОСОБА_2 самим МПП «Простір», у відповідності до рішення апеляційного суду Чернігівської області від 02.08.2013 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК України, 1187, 1191 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові МПП «Простір» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду в повному обсязі виготовлено 19 жовтня 2015 року.

Суддя: Грушко О. П.