Справа № 464/1355/15-ц
пр.№ 2/464/673/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2015 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Горбань О.Ю.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Вітерець», ОСОБА_5 відділу державного виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, третьої особи ОСОБА_6 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та про виключення майна з акту опису та арешту майна,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним свідоцтва про право власності №С-03456 від 26.11.2009, згідно якого нежитлові приміщення під №№I, II, III, IV, V, VII, VIII, IX, X, XII, XIII, XIV, XV в будинку №137 по вул.І.Франка у м.Львові, загальною площею 338,2 кв.м належать на праві приватної власності ОСББ «Вітерець», про визнання права власності на згадані нежитлові приміщення за позивачем ОСОБА_4, виключення з акту опису майна та арешту цих приміщень. ОСОБА_1 того, просить зняти арешт, накладений 02.08.2011 в межах виконавчого провадження ВП №27931555 та 22.02.2012 в межах виконавчого провадження ВП №31130318.

Обгрунтовує позов тим, 28.12.2006 між ОСББ «Вітерець» та ТзОВ «Галичина» укладено договір підряду. Предметом договору є будівництво триповерхового житлового будинку за адресою м.Львів, вул.І.Франка, 137.

30 листопада 2007 року між ОСББ «Вітерець» та позивачем укладений попередній договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, відповідно до якого сторони зобовязувались в майбутньому не пізніше 30 листопада 2012 року оформити договір купівлі-продажу нежитлових приміщень загальною площею 338,2 кв.м, що знаходяться за адресою м.Львів, вул.І.Франка, 137.

Відповідно до п.4 Попереднього договору сторони погодили, що у випадку сплати покупцем всієї суми завдатку, після завершення будівництва покупець має право оформити право власності на нежитлові приміщення загальною площею 338,2 кв.м відразу на себе. Частиною 7.2 п.7 згаданого договору продавець зобовязався на вимогу позивача забезпечити оформлення на нього права власності на новозбудовані нежитлові приміщення і зобовязався не здійснювати реєстрацію права власності на нежитлові приміщення, не передавати їх у власність третім особам.

З метою належного виконання умов попереднього договору позивачем 30 листопада 2007 року сплачено на рахунок ОСББ «Вітерець» 275225 грн.

Проте, звернувшись до керівництва ОСББ «Вітерець» у листопаді 2012 року позивач дізналась, що право власності на вказане нерухоме майно відповідно до свідоцтва про право власності «С-03456 від 26.11.2009 оформлене за ОСББ «Вітерець». Більше того, позивач дізналась про арешти, накладені на нерухоме майно ОСОБА_5 ВДВС Львівського МУЮ. Зі слів керівництва ОСББ «Вітерець» у випадку зняття арештів, які накладені на нежитлові приміщення, право власності на них буде переоформлено на позивача. Просить в судовому порядку захистити її право, позов задовольнити, оскільки уклала попередній договір купівлі-продажу нежитлових приміщень з ОСББ «Вітерець», перерахувала кошти за ці нежитлові приміщення згідно квитанції. Вважає за необхідне виключити з опису майно, що перебуває на реалізації в межах виконавчого провадження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, діючи згідно довіреності від 14.11.2014 (а.с.31) позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладений в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_3, діючи згідно довіреності від 24.03.2015 вих. 5658 (а.с.35) в судовому засіданні позов заперечив, зазначив, що в ОСОБА_5 відділі ДВС Львівського МУЮ знаходяться виконавчі провадження, де боржником є ОСББ «Вітерець», а стягувачами є третя особа ОСОБА_6, ТОВ «Галичина», ОСОБА_7 Зазначив, що оскільки боржником рішення суду не виконано, тому підставно, з метою забезпечення стягнення заборгованості накладено арешт на все майно боржника, в тому числі на нежитлові приміщення, право власності на які зареєстровано за відповідачем ОСББ «Вітерець». Просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСББ «Вітерець», третя особа без самостійних вимог ОСОБА_6 за викликом суду не прибули, хоча належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності цих осіб.

Заслухавши пояснення учасників процесу, котрі прибули, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30.11.2007 між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСББ «Вітерець» в особі його керівника ОСОБА_8 (продавець) у простій письмовій формі укладено попередній договір купівлі - продажу нежитлових приміщень під №№I, II, III, IV, V, VII, VIII, IX, X, XII, XIII, XIV, XV, що в будинку №137 по вул.І.Франка у м.Львові, загальною площею 338,2 кв.м. Відповідно до умов вказаного договору, позивач сплачує відповідачу суму завдатку, а після звершення будівництва оформляє право власності на ці приміщення на позивача. Відповідно до умов попереднього договору в забезпечення виконання зобов'язань за цим договором позивач перерахував суму завдатку в розмірі 275225 грн.

Оглянутий судом оригінал попереднього договору купівлі-продажу від 30.11.2007 між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСББ «Вітерець» укладений у простій письмовій формі, нотаріально не посвідчений. Зазначена обставина не оспорюється представником позивача. При цьому, позивач вважає, що факт передачі та отримання ОСББ «Вітерець» зазначених коштів стверджується платіжним дорученням, долученим до матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.635 Цивільного кодексу України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена у письмовій формі.

Відповідно до вимог ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Нікчемними, зокрема, є правочини укладені з недодержанням обов'язкової нотаріальної форми (ч. 1 ст. 219)

Враховуючи вимоги законодавства, суд приходить до переконання, що попередній договір купівлі-продажу нежитлових приміщень в силу дії вимог ст.215 ЦК України є нікчемний.

Відповідно до ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відтак, підстав для визнання недійсним свідоцтва про право власності №С-03456 від 26.11.2009, згідно якого нежитлові приміщення під №№I, II, III, IV, V, VII, VIII, IX, X, XII, XIII, XIV, XV, що в будинку №137 по вул.І.Франка у м.Львові, загальною площею 338,2 кв.м належать на праві приватної власності ОСББ «Вітерець», немає, а отже, відсутні правові підстави для визнання права власності на згадані нежитлові приміщення за позивачем.

Також судом встановлено, що на виконанні у ОСОБА_5 ВДВС Львівського МУЮ знаходяться виконавчі провадження по виконанню ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 18.07.2011 про забезпечення позову, по виконанню наказу Господарського суду Львівської області про стягнення з ОСББ «Вітерець» на користь ТзОВ «Галичина» суми грошового зобов'язання в розмірі 505236, а також за рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 20.11.2013 про стягнення з ОСББ «Вітерець» на користь ОСОБА_6 боргу в розмірі 1274285 грн., 1820 грн. судового збору.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно із ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Перелік можливих способів захисту міститься в ст.16 ЦК України.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Скориставшись своїм правом, позивач просить виключити з акту опису та арешту майна нежитлові приміщення, які вважає придбаними за попереднім договором купівлі-продажу, зняти арешт з цих приміщень, оскільки це унеможливлює оформлення права власності за нею.

З копії свідоцтва на нежитлові приміщення від 26 листопада 2009 року №С-03456 вбачається, ОСББ «Вітерець» належать на праві приватної власності нежитлові приміщення під №№ I, II, III, IV, V, VII, VIII, IX, X, XII, XIII, XIV, XV, що знаходяться за адресою м.Львів, вул.І.Франка, 137, загальною площею 338,2 кв.м. (а.с.6)

Оцінюючи зібрані по справі докази, відмовляючи у визнанні недійсним свідоцтва про право власності та у визнанні права власності на нежитлові приміщення за позивачем, судом не вбачається правових підстав для виключення цих приміщень з акту опису та арешту, для зняття арешту, накладених 02.08.2011 в межах виконавчого провадження ВП №27931555 та 22.02.2012 в межах виконавчого провадження ВП №31130318.

Отже, позовні вимоги є безпідставними, а тому до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 215, 216, 220, 657 ЦК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Вітерець», ОСОБА_5 відділу державного виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, третьої особи ОСОБА_6 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання права власності на нежитлові приміщення, про виключення нежитлових приміщень з акту опису та арешту майна, зняття арешту - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: