провадження № 2/760/5508/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Бердара М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна, ухвалив таке рішення.

Позиції осіб, які беруть участь у справі:

08.07.2015 ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона та її сини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були співвласниками квартири АДРЕСА_1.

У зв'язку з існуванням заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг на виконанні у ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві перебувало відповідне виконавче провадження, у межах якого 19.09.2014 державний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої було накладено арешт на все майно, що належало сину позивача - ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 Після їх смерті позивач як мати померлих, звернулась до П'ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Однак, державним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з накладенням арешту на спадкове майно.

26.05.2015 представник ОСОБА_4 - ОСОБА_1 подав до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського РУЮ у м. Києві заяву про зняття арешту з нерухомого майна, однак у задоволенні заявлених вимог було відмовлено.

У зв'язку з цим ОСОБА_4, звернулась до суду з позовом, в якому просила звільнити майно з-під арешту, накладеного ВДВС Солом'янського районного управління юстиції.

У ході судового розгляду справи суд за клопотанням ОСОБА_3 на підставі статті 37 ЦПК залучив її до участі у справі як правонаступника позивача, оскільки ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд

встановив:

У ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві на виконанні знаходилось декілька виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого листа №2-2211-1, виданого 17.11.2009 Солом'янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_4 на користь КП «ДУОЖД» боргу в сумі 2 537,99 грн. (ВП №17022028), судового наказу №2-н-508-1, виданого 10.02.2011 Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь АК «Київенерго» боргу в сумі 1 989,48 грн. (ВП№25866665) та судового наказу №2-н-1098/13, виданого 18.12.2013 Солом'янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_4 на користь КП «ДУОЖД» боргу в сумі 21 065,91 грн. (ВП №44606114).

Крім цього, у ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві на виконанні знаходилось декілька виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого листа №2-3570-1/06, виданого 28.02.2007 Солом'янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_6 на користь КП УЖГ Солом'янського району м. Києва боргу в сумі 2 205,80 грн. (ВП №3693297), виконавчого листа №1-588/09 виданого 16.06.2009 Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_6 на користь КМКЛ№7 матеріальної шкоди в розмірі 1 135,60 грн. (ВП№14403763) та виконавчого листа №2-2211-1, виданого 17.11.2009 Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_6 на користь КП «ДУОЖД» боргу в сумі 2537,99 грн.

У ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві на виконанні знаходилось декілька виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого листа №2-3570-1/06, виданого 28.02.2007 Солом'янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_5 на користь КП УЖГ Солом'янського району м. Києва боргу в сумі 2 205,80 грн. (ВП №3694587), виконавчого листа №2-2211-1, виданого 17.11.2009 Солом'янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_5 на користь КП «ДУОЖД» боргу в сумі 2 537,99 грн. (ВП№17022849) та судового наказу №2-н-1098/13, виданого 31.10.2013 Солом'янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_5 на користь КП «ДУОЖД» боргу в сумі 21 065,91 грн. (ВП №42594089) (а.с.18).

19.09.2014 державним виконавцем за заявою стягувача було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої було накладено арешт на все майно ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві 23.05.2013 (а.с. 20).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві 30.07.2014 (а.с. 19).

З метою прийняття спадщини, ОСОБА_4, яка була матір'ю померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_5, звернулась до П'ятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до листа заступника завідувача П'ятої київської державної нотаріальної контори № 1276/02-14 від 11.06.2015 ОСОБА_4 було повідомлено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявна заборона на відчуження нерухомого майна (а.с. 22).

Відповідно до листа ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві № 411/15 від 02.06.2015 ОСОБА_4 було відмовлено у знятті арешту та запропоновано звернутися до суду.

З метою звільнення майна з під арешту накладеного ВДВС Солом'янського районного управління юстиції, ОСОБА_4 08.07.2015 звернулась до суду.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 48).

Відповідно до листа заступника завідувача П'ятої київської державної нотаріальної контори №3136/01-16 від 22.09.2015 спадкоємцем майна ОСОБА_4 є ОСОБА_3 (а.с. 52), яка вступила в справу як правонаступник позивача.

Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК «суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі».

Звертаючись до суду, позивач просив зняти арешт з майна на підставі статті 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 60 Закону «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У пункті 24 постанови № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що «вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору».

З аналізу зазначеної правової норми випливає, що боржник у такій категорії справ може бути лише відповідачем, а орган державної виконавчої служби може бути лише третьою особою, а не відповідати за пред'явленими позовними вимогами.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження ОСОБА_4 була боржником, а тому не може пред'являти позовні вимоги на підставі статті 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, суд звертає увагу, що Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві не є належним відповідачем у справі, оскільки не має статусу юридичної особи, а отже, відповідного обсягу цивільної дієздатності.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підтвердження права власності на квартиру АДРЕСА_1 позивач надала копію договору купівлі-продажу квартири від 30.04.1996 (а.с. 21).

Відповідно до цього договору покупцями квартири є ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє у своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_8

Доказів того, що ОСОБА_7 змінила своє прізвище на ОСОБА_4 і є співвласником квартири, позивач суду не надав, а відповідно до вимог статті 213 ЦПК рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Тому, з'ясувавши характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача, суд дійшов висновку про неможливість його захисту в обраний позивачем спосіб.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 Лотієвни до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко