Справа № 640/3774/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 року

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Нев'ядомського Д.В.

при секретарі Кузнецовій А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного товариства Комерційного банку НАДРА до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ НАДРА звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування свого позову позивач вказав, що 20 липня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк "Надра" (надалі Банк) та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач-1, Позичальник) був укладений кредитний договір № 6/4/2006/980-К/959 (надалі Договір).

Відповідно до умов Договору (пп. 1.1-1.4) Банк надає Відповідачу-1 кредитні кошти в сумі 10 000,00 дол. США на строк до 19.07.2011р. зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 9,5 % річних. Цільове використання коштів придбання автотранспортного засобу.

Плата за управління кредитом, відповідно до п.п. 1.3.2 Договору, сплачується Позичальником щомісячно, протягом всього терміну користування кредитними коштами

Свої зобовязання за договором Банк виконав, надав Відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу банку на підставі заяви на видачу готівки № N1,-1 від 20.07.2006р.

В свою чергу, Відповідач-1 свої зобов'язання за Договором не виконав і не виконує по теперішній час. Так, відповідно до п.3.3 Договору відповідач зобов'язався здійснювати повернення кредиту шляхом здійснення перерахування на рахунок Банку мінімально необхідного платежу у розмірі 235,00 дол. США.

За порушення строків сплати мінімально необхідного платежу, Позичальник повинен сплатити Банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення (п.5.1 Договору).

У разі порушення позичальником вимог п.п. 11.4.і.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10цього Договору, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту.

Таким чином, станом на 22.09.2014р. заборгованість Відповідача-1 за кредитним договором № 6/4/2006/980-К/959 від 20.07.2006р. складає:

· заборгованості по кредиту 3 894,23 дол. США;

· заборгованості по відсоткам 1 716,91 дол. США;

· заборгованості за комісією - 11857,23 грн.;

· заборгованості по пені 303 402,77 грн.;

· штраф-13 434,13 грн.

Загальна сума заборгованості: 5 611,14 дол. США та 328 694,13 грн.

Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором, між Банком та ОСОБА_2 20.07.2006р. був укладений договір поруки до договору № 6/4/2006/840-П/951. Відповідно до п.1.4 укладеного договору Поручитель зобов'язався відповідати за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами.

Непогашення ОСОБА_1 заборгованості перед Банком по Договору № 6/4/2006/980-К/959 від 20.07.2006р. свідчить про грубе порушення ним ст. 525 ЦК України, яка встановлює неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань, що у відповідності до ст. 3 ЦПК України дає нам право звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 № 83 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийшло рішення від 05.02.2015 № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА», згідно з яким з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацій) та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА».

В судове засідання представник позивача не зявився, просив слухати справу за його відсутності.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 проти позову заперечував в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно умов кредитного договору № 6/4/2006/980-К/959. Пункт 1.4.- Кредит надається строком до 19 липня 2011 року. Пунктом 2.1. В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань щодо погашення Кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій. Позичальник укладає договір застави автотранспорту автомобіль, марка DaewooLanos, рік випуску 2006. червоного кольору , реєстраційний номер АХ 7446 AM. Пунктом 3.3.3. договору передбачено, що: Позичальник вносить черговий мінімальний платіж, визначений у п. 3.3.2. нього Договору, щомісячно до 20 числа поточного місяця. Пунктом 3.3.4. передбачений кінцевий термін повернення Кредиту - 19.07.2011р.

Отже, поряд зі встановленням кінцевого терміна повернення Кредиту сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Таким чином, позивачем пропущений строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилася, надали письмові заперечення, згідно яких, в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1, за кредитним договорм , між Банком та ОСОБА_2А був укладений договір поруки № 6/4/2006/840-П/951 від 20 липня 2006 р. Вважає, що порука, яка виникла із вказаного договору поруки, повинна бути визнана судом припиненою з наступних підстав.

Відповідно до п. 8.5. кредитного договору, договір набирає чинності з дати його укладення та діє до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов'язань. Відповідно до положень частини першої статті 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Частиною другою статті 251 ЦК України встановлено, що терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Частиною третьою статті 251 ЦК України задекларовано, що строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Стаття 252 ЦК України передбачає, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Таким чином, кредитним договором, як основним зобов'язанням, конкретний строк припинення зобов'язання не визначений, а умова договору про дію зобов'язання до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, не може розглядатися як установлення строку дії кредитного договору, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України. Згідно із цією нормою права строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Не встановлений сторонами і строк дії договору поруки. За договором поруки п. 5.2. договор набирає чинності з моменту його підписання сторонами, та п.5.3 діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань. При цьому строку, який би визначався роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, договір поруки також не містить.

Зважаючи, що умовами кредитного договору строк його дії не встановлений, договір поруки припинив свою дію з підстав, передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки банк як кредитор не пред'явив позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки, тобто з 20 липня 2006р. по 20 липня 2007р. Згідно з документів доданих Банком до Позовної заяви, позичальником ОСОБА_1Ю умови кредитного договору не виконуються з березня 2010р., Оскільки банк не пред'являв до мене вимоги, як до поручителя, згідно з договором поруки п.1.3. та не пред'явив позову протягом шести місяців з моменту настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором, договір поруки припинив діяти.

Таким чином, на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, та договором поруки, договір поруки між ОСОБА_2 та комерційний банк «Надра» № 6/4/2006/840-П/951 від 20 липня 2006 р є припиненим в силу закону.

Вивчивши позовну заяву, вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази та інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, 20 липня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк "Надра" (надалі Банк) та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач-1, Позичальник) був укладений кредитний договір № 6/4/2006/980-К/959 (надалі Договір).

Відповідно до умов Договору (пп. 1.1-1.4) Банк надає Відповідачу-1 кредитні кошти в сумі 10 000,00 дол. США на строк до 19.07.2011р. зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 9,5 % річних. Цільове використання коштів придбання автотранспортного засобу.

Плата за управління кредитом, відповідно до п.п. 1.3.2 Договору, сплачується Позичальником щомісячно, протягом всього терміну користування кредитними коштами

Свої зобовязання за договором Банк виконав, надав Відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу банку на підставі заяви на видачу готівки № N1,-1 від 20.07.2006р.

В свою чергу, Відповідач-1 свої зобов'язання за Договором не виконав і не виконує по теперішній час. Так, відповідно до п.3.3 Договору відповідач зобов'язався здійснювати повернення кредиту шляхом здійснення перерахування на рахунок Банку мінімально необхідного платежу у розмірі 235,00 дол. США.

За порушення строків сплати мінімально необхідного платежу, Позичальник повинен сплатити Банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення (п.5.1 Договору).

У разі порушення позичальником вимог п.п. 11.4.і.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10цього Договору, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту.

Таким чином, станом на 22.09.2014р. заборгованість Відповідача-1 за кредитним договором № 6/4/2006/980-К/959 від 20.07.2006р. складає:

· заборгованості по кредиту 3 894,23 дол. США;

· заборгованості по відсоткам 1 716,91 дол. США;

· заборгованості за комісією - 11857,23 грн.;

· заборгованості по пені 303 402,77 грн.;

· штраф-13 434,13 грн.

Загальна сума заборгованості: 5 611,14 дол. США та 328 694,13 грн.

Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором, між Банком та ОСОБА_2 20.07.2006р. був укладений договір поруки до договору № 6/4/2006/840-П/951. Відповідно до п.1.4 укладеного договору Поручитель зобов'язався відповідати за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами.

Непогашення ОСОБА_1 заборгованості перед Банком по Договору № 6/4/2006/980-К/959 від 20.07.2006р. свідчить про грубе порушення ним ст. 525 ЦК України, яка встановлює неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань, що у відповідності до ст. 3 ЦПК України дає нам право звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості.

На підставі ст. 509 ЦК України зобов'язанням визнається правовідношення, на підставі якого одна сторона (боржник - ОСОБА_1Ю.) зобов'язується здійснити на користь другої сторони (кредитора - Банка) певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послуги, виплатити грошові кошти та ін.) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України: Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Припиняються зобов'язання виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разіпорушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Крім того, згідно ст. 625 ЦК України, відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, та на вимогу кредитора (Банка)

зобов'язаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від

відшкодування збитків на підставі ст. 624 ЦК України. '

Згідно умов кредитного договору № 6/4/2006/980-К/959. Пункт 1.4.- Кредит надається строком до 19 липня 2011 року.

Відповідно до ст. 257 ЦК України - Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Відповідно до п.5 ст. 261 ЦК України - За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Проте, згідно з наданим позивачем графіком погашення заборгованості, останній платіж був вчинений у березні 2010 року.

За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання

Відповідно до п.1 ст.266 ЦК України Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України: Наслідки спливу позовної давності - Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Крім того, Згідно ч.4 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Зважаючи, що умовами кредитного договору строк його дії не встановлений, договір поруки припинив свою дію з підстав, передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки банк, як кредитор, не пред'явив позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки, тобто з 20 липня 2006р. по 20 липня 2007р. Згідно з документів доданих Банком до Позовної заяви, позичальником -ОСОБА_1Ю умови кредитного договору не виконуються з березня 2010р.

Таким чином, оскільки позивач не пред'являв до поручителя вимоги, , згідно з договором поруки п.1.3. та не пред'явив позову протягом шести місяців з моменту настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором, договір поруки припинив свою дію в силу закону.

Відповідачами заявлено про застосування строків позовної давності до даного позову і суд зобовязаний застосувати наслідки пропуску такого строку.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст..ст. 267, 509, 526, 559, 625, 1054, ст. ст. 10, 11, 60, 88,114, 209, 212, 213 - 215, 218 ЦПК України,-

В и р і ш и В:

У задоволенні позову Публічного Акціонерного товариства Комерційного банку НАДРА до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Невядомський