АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/975/15 Доповідач - Жолудько Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Жолудько Л.Д.

суддів - Сташків Б. І., Кузьма Р. М.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 03 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк про визнання недійсними додатків до договору,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ПАТ Укрсоцбанк про визнання недійсними додатків до договору.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 03 червня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою те, що додатки до договору № 770/38-784-08 всупереч Статуту банку не скріплені печаткою юридичної особи, не містять підпису уповноваженого представника юридичної особи, дати підписання та прямого посилання на оспорюваний договір, що є підставою для визнання їх недійснісними.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою апеляційну скаргу, зіславшись на доводи викладені в ній.

Представник ПАТ Укрсоцбанк повторно не зявився в судове засідання. Про час і місце його повідомлений належним чином.

Судом установлено, що 05 серпня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк (Кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-784-08, згідно з умовами якого Кредитор зобов'язується надати Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами (траншами) зі сплатою 14% річних, та комісій в розмірі та порядку, визначеному договором в межах максимального ліміту заборгованості до 20 000 дол. США, з наступним графіком змін максимального ліміту заборгованості та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 10.08.2023 року (п. 1.1 договору).

Згідно з п.7.8 згаданого договору невід'ємною частиною його є додаток № 1 Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту та додаток № 2 Згода фізичної особи - суб'єкта кредитної історії.

Банк змінив своє найменування з акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк на ПАТ Укрсоцбанк згідно з п. 1.2. статуту ПАТ Укрсоцбанк, затвердженого рішенням Загальних зборів акціонерів АКБ Укрсоцбанк від 09.03.2010 року, протокол №1 та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ Укрсоцбанк серії А01 № 365338 від 14.06.2010 року (а.с. 53).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 14.05.2012 року (справа №1915/3736/2012) в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ Укрсоцбанк, приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання правочинів недійсними (договору про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-784-08 від 05.08.2008 року, іпотечного договору №770/76-570-08 від 06.08.2008 року) відмовлено (а.с. 51-56).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24.06.2014 року (справа №1915/8911/2012) в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ Укрсоцбанк про визнання правочинів недійсними відмовлено (а.с. 57-61).

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 18.09.2014 року заяву ОСОБА_1 про відмову від позову задоволено.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 24.06.2014 року скасовано. Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Укрсоцбанк про визнання правочинів недійсними закрито (а.с. 63-64).

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1, колегія вважає, що його апеляційну скаргу слід відхилити.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оспорювані додатки є невід'ємною частиною договору про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-784-08 від 05.08.2008 року, а не окремими правочинами. Наявна у них інформація не впливає на виниклі між сторонами правовідносини, їх права, обов'язки та відповідальність, а тому відсутні правові підстави для визнання вказаних додатків недійсними.

Колегія суддів уважає рішення обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону.

В силу вимог статей 11, 10, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Відповідно до ст. 215, ч.ч. 1, 3 ЦПК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Суд підставно дійшов висновку про те, що сторонами дотримані передбачені ст. 203 ЦК України загальні вимоги, необхідні для чинності правочину.

В силу ст. 638, ч. 1 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Колегія суддів уважає, що суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку про те, що відсутні правові підстави для визнання оспорюваних додатків до договору № 770/38-784-08 від 05.08.2008 року недійсними.

05.08.2008 року сторони уклали договір № 770/38-784-08, погодивши всі істотні умови договору, а саме: розмір та порядок отримання кредитних коштів, відсоткову ставку за користування кредитними коштами, а також кінцевий термін повернення заборгованості 10.08.2023 року, про що свідчить підпис позивача на договорі та додатках до нього.

Додатки до вказаного договору від 05.03.2008 року та 05.08.2008 року є невід'ємною частиною договору (п. 7.8 договору).

Згідно з додатком № 2 від 05.03.2008 року до вказаного договору ОСОБА_1 надав згоду на доступ банку до його кредитної історії та отримання кредитного звіту з метою укладення кредитного правочину в порядку визначеному Законом України Про організацію формування та обігу кредитних історій (а.с. 6).

Додаток № 1 до договору №770/38-784-08 від 05.08.2008 року дублює умови договору про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-784-08 від 05.08.2008 року, які викладено у формі таблиці, що сторонами попередньо погоджувалися та про що свідчать всі необхідні реквізити сторін у договорі про надання відновлювальної кредитної лінії (а.с. 5).

Ці додатки не впливають на виниклі між сторонами правовідносини, волевиявлення сторін, їх права, обов'язки та відповідальність.

З огляду на вищенаведене, підписавши договір № 770/38-784-08 від 05.08.2008 року та додатки до нього, ОСОБА_1 погодився з його умовами та додатками, які є його невід'ємною частиною, а тому колегія суддів не вбачає підстав для визнання вказаних додатків недійсними.

Сама по собі відсутність підпису представника банку на згаданих додатках до договору не може бути підставою для визнання їх недійсними.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів , викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, ч.1, п.1; 308; 313; 314; 317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 03 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3