Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1714/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Потапенко В. І.
УХВАЛА

Іменем України

29.07.2015 Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого-судді Потапенка В.І.

Суддів Кодрула М.А., Чорнобривець О.С.

секретар Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15.04.2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки майна, що є у спільній сумісній власності,-

ВСТАНОВИЛА: 19.06.2014 року ОСОБА_3 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки майна, що є у спільній сумісній власності. Посилалась на те, що рішенням Петрівського райсуду Кіровоградської області від 26.06.2013 року, житловий будинок №6 з прилеглими надвірними будівлями по вулиці Чапаєва в смт. Петрове Кіровоградської області, визнано їх з відповідачем спільною сумісною власністю, однак вона не має можливості користуватися домоволодінням, тому просить виділити їй у натурі 1/2 частину житлового будинку №6 з прилеглими надвірними будівлями по вулиці Чапаєва в смт. Петрове Кіровоградської області. Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15.04.2015 року позов задоволено. Виділено ОСОБА_3 частку із майна, що є у спільній сумісній власності, у натурі, а саме 1/2 частину житлового будинку №6 з прилеглими надвірними будівлями по вулиці Чапаєва в смт. Петрове Кіровоградської області. Виділено ОСОБА_2 частку із майна, що є у спільній сумісній власності, у натурі, а саме 1/2 частину житлового будинку №6 з прилеглими надвірними будівлями по вулиці Чапаєва в смт. Петрове Кіровоградської області. Додатковим рішенням цього ж суду вирішено питання про розподіл судових витрат. У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15.04.2015 року та ухвалити нове рішення про залишення позову без задоволення , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду , обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, з підстав передбачених ст. 308 ЦПК України. Судом першої інстанції встановлено , що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з травня 2007 року по червень 2011 року, після чого припинили сумісне проживання. За час сумісного проживання сторони придбали житловий будинок №6 з надвірними будівлями по вулиці Чапаєва в смт.Петрове Петрівського району Кіровоградської області, вартість якого складає 41 000 гривень, що підтверджується копією договору купівлі - продажу житлового будинку від 01.02.2008 року (а. с.7). Факт сумісного проживання позивача та відповідача однією сімєю, як чоловіка та жінки без шлюбу у період з лютого 2008 року по червень 2011 року, встановлено рішенням Петрівського райсуду Кіровоградської області від 26.06.2013 року, яке набрало законної сили 08.07.2013 року (а. с.5-6). Також вказаним рішенням суду визнано домоволодіння №6 по вулиці Чапаєва в смт. Петрове Кіровоградської області, спільною сумісною власністю сторін. З врахуванням встановлених обставин справи, суд першої інстанції з посиланням на ст. 361, 364, 370 ЦК України дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. При цьому суд зазначив , що частки сторін є рівними , а тому спірне майно підлягає розподілу по ? частині кожному.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, а апеляційну скаргу вважає необґрунтованою виходячи з наступного. Відповідно ч.3 ст. 61 ЦПК України , обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ , у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається із матеріалів справи , факт сумісного проживання позивача та відповідача однією сімєю, як чоловіка та жінки без шлюбу у період з лютого 2008 року по червень 2011 року, встановлено рішенням Петрівського райсуду Кіровоградської області від 26.06.2013 року, яке набрало законної сили 08.07.2013 року. Цим же рішенням суду визнано домоволодіння №6 по вулиці Чапаєва в смт. Петрове Кіровоградської області, спільною сумісною власністю сторін. ( ас. 139-140) Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Доказів того, що частки сторін по справі у спірному домоволодінні є іншими суду не надано. Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач сплатив позивачу за спірний будинок 19000 доларів США не спростовують висновків , зазначених у рішенні Петрівського райсуду Кіровоградської області від 26.06.2013 року, яке набрало законної сили 08.07.2013 року. Обставини , на які посилається відповідач у апеляційній скарзі необхідно було доводити під час розгляду спору щодо визнання спірного домоволодіння спільною сумісною власністю сторін шляхом подання зустрічного позову про визнання спірного домоволодіння особистою приватною власністю. Також слід зазначити , що ці обставини виникли ще до прийняття рішення Петрівського райсуду Кіровоградської області від 26.06.2013 року : розписка від 29.08.2011 року , з змісту якої вбачається , що ОСОБА_2 віддав суму позичених грошей 19000 доларів батькові позивачки ОСОБА_4 , а не ОСОБА_5 за половину спірного домоволодіння ( ас. 38) Отже за наявності рішення суду , яке набрало законної сили, доводи відповідача про проведення розрахунку з позивачем за її частку домоволодіння , який позивач заперечує, не підтверджено належними доказами та виходять за межі позовних вимог і предмету спору , а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови у позові. Є необгрунтованими і доводи скарги стосовно того , що ОСОБА_2 ніколи не позичав грошей в батька позивачки ОСОБА_4 Ці доводи спростовуються копією розписки від 27.03.2011 року , згідно якої ОСОБА_2 зобовязався віддати борг у сумі 7000 доларів США до 01.09.2011 року ОСОБА_4 Факт написання такої розписки особисто підтвердив у судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_2

Доводи скарги щодо відсутності у змісті оскаржуваного рішення суду показів свідків є обгрунтованими. Але , як встановлено у судовому засіданні з пояснень відповідача та його представника , вони стосуються проведення розрахунків між сторонами по боргових зобовязаннях і не є належними та допустимими доказами проведення розрахунків за половину спірного майна. Зазначені обставини повинні бути підтверджені письмовими доказами , які в матеріалах справи відсутні. Таким чином зазначений недолік суду першої інстанції не впливає на його висновок щодо наявності підстав для задоволення позову.

Є безпідставними і доводи скарги щодо не зазначення у резолютивній частині як задоволено позов повністю чи частково. Відповідно до ч.4 ст. 215 ЦПК України у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено : висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково. Таким чином висновок суду першої інстанції відповідає вимогам вищезазначеної норми ЦПК України.

Також слід зазначити, що суд першої інстанції не повністю розглянув позовні вимоги , оскільки не виділив сторонам у натурі конкретне майно, обмежившись визначенням ідеальних часток. Разом із тим рішення суду у цій частині не оскаржується і апеляційним судом не перевіряється. Інші доводи апеляційної скарги є також необґрунтованими.

Виходячи з вищенаведеного , колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права , його висновки відповідають фактичним обставинам справи, а тому підстави для його скасування в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції відсутні. Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313- 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15.04.2015 року - залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді :