Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/7548/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого-судді Шаповал Т.В.

при секретарі Лавріненко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 22 січня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 7000 грн. зі сплатою за користування кредитом 36 % на рік на суму залишку.Вказував, що відповідач свої зобов'язання не виконав, станом на 31 серпня 2013 року загальна заборгованість перед банком складає 25076,21 грн.

Просив стягнути з відповідачана користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за договором у розмірі 25076,21 грн. та понесені судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні, застосувавши строки позовної давності.

Суд, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 січня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір, за яким відповідач ОСОБА_1 отримав кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості.

Також встановлено, що банк свої зобов'язання за договором виконав та надав відповідачу кредитні кошти, що не заперечується сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами .

Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач звертається з позовними вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за договором станом на 31.08.2013 року , яка становить 25 076 грн. 21коп. та складається з тіла кредиту, відсотків, комісії та штрафу за несвоєчасне погашення платежу.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ( ст.. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, відповідач здійснив останній платіж в рахунок погашення заборгованості 08.10.2008 року . Дану обставину не заперечував представник позивача.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частиною 4 ст.367 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи ( ст.. 261 ЦК України).

Відповідач в поданій до суду письмовій заяві просив суд застосувати наслідки пропуску позивачем термінів позовної давності.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів цивільної справи, а також наданого до суду позивачем розрахунку позовних вимог, позивач звернувся в суд з позовом до відповідача з пропуском встановленого трьохрічного строку.

Встановивши дані обставини, враховуючи наявність клопотання відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 слід відмовити у зв'язку з пропуском позивачем термінів позовної давності.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 11, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Т.В. Шаповал