Номер справи 623/2863/15-ц
Номер провадження 4-с/623/2/2015
УХВАЛА

іменем України

03 серпня 2015 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді: Вергун І. В.

при секретарі: Ардашевій Я. В.

за участю судового розпорядника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі справу за скаргою ОСОБА_2 про скасування акту опису та арешту майна,-

в с т а н о в и в:

В червні 2015 року заявник, ОСОБА_2, звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив скасувати акт опису та арешту майна від 08 червня 2015 року, складеного відділом державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, щодо нежитлової будівлі «Критий ринок», літера «А-2Н» загальною площею 642,6 кв.м. та топочна літера «Б» загальною площею 17,0 кв.м., що знаходиться за адресою Харківська область, м. Ізюм, вул. Правди, будинок 2-е.

В обґрунтування заяви посилається на те, що ВДВС Ізюмського МРУЮ Харківської області в порушенні пунктів 1.7.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, склали акт з використанням старих , неіснуючих бланків, який просить скасувати як незаконний.

ВДВС Ізюмського МРУЮ Харківської області скаргу не визнав, надав суду письмові заперечення в яких вказав, що відділ ДВС діяв в межах своїх повноважень, з дотриманням вимог чинного законодавства.

Крім цього, представник ВДВС Ізюмського МРУЮ Харківської області вказує, що пункти інструкції на які посилається заявник втратили чинність, і ОСОБА_2 не є власником описаного майна.

Надав суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник заінтересованої особи ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» проти заяви ОСОБА_2 заперечує. Надав суду пояснення в яких вказує, що заявник не є стороною виконавчого провадження, не є власником майна, а тому ним не вірно вибрано спосіб захисту свого майна.

Крім цього вказує, що нібито застара форма акту опису та арешту майна не є підставою для скасування акту опису та арешту майна, оскільки державним виконавцем при його складанні були дотримані вимоги статей 52,57 ЗУ «Про виконавче провадження» та п. 4.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Вважає, що заява ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі ст. 205 ЦПК України, оскільки судом раніше розглядався спір за його скаргою до ВДВС Ізюмського МРУЮ Харківської області, щодо оскарження акту опису та арешту майна нежитлової будівлі, які складаються з будівель «Критий ринок» під літ. «А-2Н», загальною площею 642,6 кв.м. та топочної літ. «Б», загальною площею 17,00 кв.м., які знаходяться за адресою м. Ізюм, вул. Правди,2-е.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, від 29 січня 2013 року були задоволені вимоги ПАТ « ОСОБА_3 Аваль» і стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_4 в солідарному порядку грошові кошти в сумі 704 531,98 гривень ( т. 1 а.с.155-186).

На виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області був виданий виконавчий лист про стягнення з заявника на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» грошових коштів ( т. 1 а.с.209-211).

08 червня 2015 року державним виконавцем складено акт опису та арешту майна, а саме: нежитлова будівля "Критий ринок» літ. «А-2Н» загальною площею 642,6 кв.м. та будинку «Топочна» літера «Б» загальною площею 17,00 кв.м., що знаходяться за адресою Харківська область, м. Ізюм, вул. Правди,2 е ( том 2 а.с.16-18).

Постановою державного виконавця від 07.10.2014 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2016/2863/2012 виданого Ізюмським міськрайонний судом Харківської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» заборгованості в сумі 704 531, 98 гривень ( том 2 а.с.27 оборот).

07.10.2014 року постановою державного виконавця ВДВС Ізюмського МРУЮ Харківської області накладено арешт на все майно в межах стягнення, що належить боржнику ОСОБА_2 ( том 2 а.с.28 оборот).

Згідно інформаційної довідки від 18.03.2015 року з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна за заявником прав власності на нерухоме майно відсутнє ( том 2 а.с.32).

Право власності на нежитлові будівлі та споруди, які знаходяться на вулиці Правди, 2-е в м. Ізюмі Харківської області належать не заявнику, а ОСОБА_4, що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців ( том 2 а.с.45-47).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу служби, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. При цьому за приписами ч. 1 ст. 60 вказаного закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення його з під арешту.

Представник заявника не надав суду належних і допустимих доказів, що спірне майно належить ОСОБА_2 на праві власності.

Згідно з ч. 1, п.5 ч. 3 ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вжити передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і повному обсязі вчинити виконавчі дії.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накласти арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Частинами 1 та 2 статтею 57 вищевказаного закону визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішень. Арешт майна боржника може накладатись державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах, чи на зберіганні у банках, або інших фінансових установах, винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Суд вважає, що державний виконавець діяв в межах наданих йому повноважень і у відповідності до статей 6,11,32,52,57 Закону України « Про виконавче провадження».

Разом з тим суд не може погодиться з вимогами представника ПАТ « ОСОБА_3 Аваль» в закритті провадження у справі за ст. 205 ЦПК України з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 205 ЦПК України позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстава та предмет позову. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільно процесуального закону предмет позову це матеріально правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

У матеріальному розумінні предмет позову це річ , щодо якої виник спір.

Звертаючись до суду в червні 2014 року заявником були ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Оскільки сторони в скаргах від 25.06.2014 року і 15.06.215 року є відмінними, тому вимоги представника ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 383-384 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження» суд, -

У х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 в скасуванні акту опису та арешту майна від 08 червня 2015 року складеного відділом Державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду І. В. Вергун