Справа № 367/8326/13 Головуючий у І інстанції Оладько С.І.
Провадження № 22-ц/780/2114/15 Доповідач у 2 інстанції Данілов О. М.
Категорія 1 22.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

22 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Данілова О.М.,

суддів: Мережко М.В., Коцюрби О.П.,

при секретарі: Франюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася до Ірпінського міського суду Київської області із позовом до ТОВ «Аверс-Сіті» про визнання права власності та зобов'язання передати технічну документацію, посилаючись на те, що 25 березня 2011 року між нею та ОСОБА_3 був укладений Договір відступлення права вимоги до ТОВ «Аверс-Сіті» майнових прав на об'єкт нерухомості у вигляді двухкімнатної квартири АДРЕСА_2

Відповідно до п.1.4 договору купівлі-продажу майнових прав, позивач набуває право власності на об'єкт нерухомості після введення об'єкту капітального будівництва в експлуатацію та оформлення відповідних правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст. 3 договорів встановлює порядок передачі майнових прав, відповідно до якої майнові права на квартиру передаються продавцем покупцю шляхом підписання акту. Акт сторонами підписується не пізніше 10 робочих днів з дати настання таких подій: здійснення покупцем оплати 100% вартості майнових прав, введення відповідної частини об'єкту капітального будівництва в експлуатацію, отримання правовстановлюючих документів на об'єкт.

Загальна вартість майнових прав на об'єкт нерухомості складає 220255,75 грн.

Факт відсутності заборгованості позивача по сплаті майнових прав на квартиру за договором підтверджується тим, що відповідно до п 1.3 Договору відступлення права вимоги від 25 березня 2011 року, право вимоги, що відступалось, належало продавцю вже як набувачу прав за договором купівлі-продажу майнових прав, укладеного з ТОВ «Аверс-Сіті». Тобто на момент укладання договору відступлення прав вимоги вартість майнових прав на квартиру вже була оплачена відповідачу.

Будинок, складовою частиною якого є квартира, було введено в експлуатацію 16 вересня 2011 року, про що свідчить сертифікат відповідності від 16 вересня 2011 року серія КС № 6.

Рішенням Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Київської від 22 вересня 2011 року за № 270 було дано доручення КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» оформити та видати поквартирно свідоцтва про правої власності ТОВ «Аверс-Сіті» на квартири введеного в експлуатацію будинку АДРЕСА_2

Отримавши інформацію про введення будинку в експлуатацію та про прийняте рішення, позивачка звернулась до відповідача з вимогою виконати умови договору, підписати акт та передати їй документи на квартиру. Однак відповіді від відповідача не отримала, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

Просила суд, визнати за нею право власності на об'єкт нерухомості, а саме: квартиру АДРЕСА_2, Київської області. Зобов'язати ТОВ «Аверс-Сіті» передати ОСОБА_2 технічну документацію на квартиру АДРЕСА_2, Київської області.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25 грудня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачкою ставиться питання про скасування рішення з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права та невідповідності висновків суду обставинам справи, та просить ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У відповідності до ст. ст. 177, 190 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою стороною.

По справі встановлено, що 15 жовтня 2010 року між ТОВ "Аверс-Сіті" та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № С109_ИП, відповідно до п. 1.3, якого об'єкт нерухомості - складова та невід'ємна частина об'єкту капітального будівництва, яка виражена у вигляді квартири, спорудження якої здійснює продавець є двокімнатна квартира АДРЕСА_3 Київської області. Згідно п. 1.6 даного договору, Акт прийому - передачі майнових прав на об'єкт нерухомості, який підписується сторонами на підтвердження набуття покупцем права власності на майнові права об'єкта нерухомості після здачі відповідної частини об'єкту капітального будівництва - будівлі, корпусу, секції будівлі, секції корпусу та таке інше в експлуатацію в порядку, передбаченому даним договором. Згідно п. 3.2 даного договору, право власності на майнові права переходить від продавця до покупця після підписання Акту, для підписання якого та отримання інших документів покупець має з'явитися до продавця на протязі 10 календарних днів з моменту отримання покупцем відповідного повідомлення від продавця (а.с. 11-15).

15 жовтня 2010 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Аверс-Сіті» був укладений Договір № С109/Z про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якого сторони, маючи одна до одної зустрічні грошові вимоги, строк виконання яких настав 15 жовтня 2010 року, дійшли згоди на підставі ст. 601 ЦК України про зарахування таких зустрічних однорідних вимог, що випливають з договорів, укладених між сторонами, а саме за договором купівлі-продажу майнових прав № С109_ИП від 15 жовтня 2010 року, що укладений між сторонами, сторона-1 має виконати грошове зобов'язання перед Стороною-2 в сумі 220255,75 грн., в тому числі ПДВ; за договором № С 109/АС відступлення права вимоги від 15 жовтня 2010 року, що укладений між сторонами, сторона-2 має виконати грошове зобов'язання перед стороною-1 в сумі 220255,75 грн. в тому числі ПДВ. З моменту набрання чинності цього договору виконання стороною-1 своїх обов'язків за договором-1 в обсязі 220255,75 грн., в тому числі ПДВ та виконання стороною-2 своїх обов'язків за договором-2 загальним обсягом 220255,75 грн. в тому числі ПДВ, вважається таким, що виконано в зазначених вище обсягах та у встановлені вищезазначеними договорами строки, а сторона-2 не має до сторони-1 грошових вимог (а.с. 80).

Встановлено, що 25 березня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до п. 1.2 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, цедент здійснює відступлення права вимоги цесіонарію, а цесіонарій приймає право вимоги до ТОВ «Аверс-Сіті», який є одночасно продавцем за договором купівлі-продажу майнових прав № С109_ИП, укладеного між ТОВ «Аверс-Сіті» та ОСОБА_3 15 жовтня 2010 року щодо передачі у власність згідно з умовами договору купівлі майнових прав на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2

Встановлено, що будинок, складовою частиною якого є спірна квартира, було введено в експлуатацію 16 вересня 2011 року, про що свідчить Сертифікат відповідності від 16 вересня 2011 року серії КС № 6 (а.с. 21).

Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Київської області від 22 вересня 2011 року № 270 «Про оформлення та видачу товариству з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» свідоцтв на право власності на об'єкти нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2 було дано доручення КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» оформити та видати поквартирно свідоцтва про право власності ТОВ «Аверс-Сіті» на квартири введеного в експлуатацію будинку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 22-32).

Згідно довідки ТОВ «Аверс-Сіті» від 15 жовтня 2012 року на ім'я ОСОБА_3 ТОВ «Аверс-Сіті» повідомляє про відсутність заборгованості ОСОБА_3 за договорами купівлі-продажу майнових прав від 22 серпня 2011 року, зокрема, договору № 1/109_ИП та за Договором купівлі-продажу майнових прав від 06 грудня 2010 року (об'єкти нерухомості - квартири під будівельними номерами, зокрема, квартира АДРЕСА_2

Судом також встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 27 серпня 2012 року власником квартири АДРЕСА_2 є ТОВ «Аверс-Сіті». (а.с.185).

Отже, ОСОБА_2 є власником майнових прав на спірну квартиру АДРЕСА_2 смт. Коцюбинське Київської області, придбала право вимоги відповідно до договору відступлення права вимоги від 25 березня 2011 року. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 27 серпня 2012 року власником квартири АДРЕСА_2 в смт. Коцюбинське Київської області є ТОВ «Аверс-Сіті».

Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на проведення діяльності, використання природних ресурсів, тощо) та права вимоги.

Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

В силу ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 листопада 2014 року (справа №6-129цс14), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

На обґрунтування позовних вимог, позивачка посилалася на те, що відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав та договору відступлення права вимоги вона у повному обсязі виконала свої зобов'язання та не має заборгованості перед відповідачем, проте, незважаючи на те, що на даний час будинок, складовою частиною якого є спірна квартира, було введено в експлуатацію, однак відповідач ухиляється від передачі їй права власності на спірну квартиру з відповідною технічною документацією.

Захист майнових прав на новостворене майно, прийняте в експлуатацію та оформлене (зареєстроване) на іншу особу, у разі невизнання цією особою прав позивачки на спірне майно здійснюється в порядку визначеному законодавством.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Проте, у порушення наведених норм матеріального і процесуального права та ч.1 ст.61 ЦПК України позивачка не довела, а матеріали справи не містять даних щодо наявності у неї права власності на спірну квартиру, зареєстроване у відповідності до ст. 331 ЦК України, яке не визнано або оспорене відповідачем.

Отже, звернення позивачки з даним позовом, на думку колегії є передчасним, оскільки вона не набула права власності на спірну квартиру у порядку, встановленому ч. 2 ст. 331 ЦК України та ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а відтак, відповідач не міг оспорити або не визнати права власності, яке вона на момент звернення до суду не мала.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову у задоволенні позову.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає обставинам справи, постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: