Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 302/285/15-ц
Номер рядка звіту 29
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

28.04.2015 р.

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Гайдур А.Ю.,

при секретарі Царь О.В.

з участю : позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'я справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

06 березня 2015 року ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 на користь малолітньої моральної шкоди в розмірі 20000 грн. та судові витрати.

Позов мотивувала тим, що відповідачка ОСОБА_3 11 грудня 2014 року в приміщенні школи під час лінійки в присутності багатьох учнів відмовилася взяти від її дочки медичну довідку і при цьому принижувала її, висловлюючись на її адресу різними образливими словами.

Внаслідок такої наруги дочка отримала сильний психоемоційний стрес, внаслідок чого вона змушена була з нею на другий день звертатися до лікаря-психіатра, а з 17 по 26 грудня 2014 р. дочка знаходилася на амбулаторному лікуванні в неврологічному відділенні ОСОБА_6 За ці дії ОСОБА_3 12 січня 2015 року ОСОБА_6 райсудом притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП до штрафу 51 грн.

Посилаючись на зазначені обставини та на норми ст.ст. 23, 1167 ЦК України на глибину душевних страждань її дочки, що позбавило її психічного благополуччя, порушила нормальний спосіб життя, погіршило стосунки з оточуючими, необхідністю прикладати додаткових зусиль для організації та налагодження звичайного режиму життя та навчання, просила позов задоволити і стягнути з відповідачки 20000 грн. моральної шкоди.

В суді позивачка та її представник позов підтримали повністю.

Відповідач та її представник позов заперечили.

Свідок ОСОБА_7 пояснила в суді, що на лінійці вона не була але їй відомо зі слів вчительки ОСОБА_8, що під час лінійки у грудні 2014 р. в школі мав місце конфлікт між ОСОБА_3 та ученицею ОСОБА_5 Викладене в поясненні, яке міститься в матеріалах адміністративної справи щодо ОСОБА_3 не відповідає дійсності.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що під час лінійки 9 грудня 2014 р. в Ізківській ЗОШ І-ІІ ст. ніякого конфлікту між ОСОБА_3 та ученицею ОСОБА_5 не було. Викладене в поясненні, яке відбирав від неї працівник міліції, повністю заперечила.

Свідок ОСОБА_10 підтвердив факт видачі ним довідки та перебування на амбулаторному лікуванні ОСОБА_5 з 17 по 26 грудня 2014 р.

Свідок ОСОБА_11 підтвердила в суді факт видачі нею медичної довідки ОСОБА_5 12.12.2014 р.

Спеціаліст ОСОБА_12 допитана в суді пояснила, що довідка видана ОСОБА_10 відповідає вимогам наказу МОЗ, а довідка видана ОСОБА_11 не зовсім відповідає вимогам відомчого наказу, оскільки не підписана відповідними посадовими особами райлікарні (поліклініки).

Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 і ОСОБА_8 пояснили, що лінійка в Ізківській ЗОШ І-ІІ ст. проходила 9 грудня 2014 року і ніякого конфлікту чи то грубощів з боку ОСОБА_3 до учениці ОСОБА_5 не було.

Вислухавши пояснення позивача та її представника, відповідача та її представника, свідків, спеціаліста, перевіривши та оцінивши подані докази в справі та матеріали адміністративної справи № 302/32/15-п суд вважає, що у позові ОСОБА_1 слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як убачається із матеріалів позову та пояснень позивача та її представника, що 11 грудня 2014 року під час лінійки в приміщенні Ізківської ЗОШ І-ІІ ст. в присутності багатьох учнів відповідач ОСОБА_3 відмовилася взяти медичну довідку від неповнолітньої учениці ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 і при цьому принижувала її голосно різними образливими словами, після чого остання отримала сильний психоемоційний стрес в звязку з чим зверталася за допомогою до лікарів і їй завдано моральної шкоди, яку оцінює у 20000 грн.

Як на підставу своїх вимог посилається на постанову ОСОБА_6 райсуду від 12.01.2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП і накладення штрафу 51 грн. та на медичні довідки, видані лікарем-психіатром та лікарем невропатологом.

Вважає викладені вище обставини встановленими і такими, що не потребують доказуванню в силу ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Суд констатує, що хоча постанова суду про накладення адмінстягнення від 12.01.2015 р. у справі № 302/32/15-п і набрала законної сили і встановлені в ній обставини не відповідають дійсності, однак в силу діючого законодавства невірно встановлені в цій постанові обставини є преюдиційними (обовязковими) для суду тому суд не буде вдаватися до оцінки цих обставин.

Натомість суд вважає, що позивачка не довела належними доказами факт заподіяння моральної шкоди неповнолітній дочці ОСОБА_5 з боку ОСОБА_3 виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1 як на доказ отримання дочкою ОСОБА_5 сильного психоемоційного стресу та заподіяння моральної шкоди з боку неправомірних дій ОСОБА_3 посилається на копії медичних довідок.

В судовому засіданні встановлено, що дані довідки видавалися лікарем-психіатром та лікарем-невропатологом і що вони в повній мірі не відповідають вимогам Наказу МОЗ України № 550, не зареєстровані відповідним чином.

Крім того із даних ксерокопій довідок та із допитів лікарів ОСОБА_17 і ОСОБА_10 не вбачається і не є доведеним факт причинного звязку між неправомірними діями ОСОБА_3 та отриманням неповнолітньою ОСОБА_5 сильного психоемоційного стресу і амбулаторним лікуванням останньої. Експертиза з даних питань не призначалася і клопотань про призначення такої не надходило.

Натомість суду подано копію довідки з Ізківської ЗОШ І-ІІ ст. про те, що ОСОБА_5 10, 11, 15, 16 грудня 2014 року знаходилася в школі на всіх уроках, на стан здоровя не скаржилася ні медичній сестрі, ні вчителям, відповідала на уроках, що підтверджують оцінки в журналі обліку знань.

Вищевстановлене дає підстави суду для висновку, що позов належними доказами не є доведеним перед судом і у задоволенні такого слід відмовити.

Судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди.

Судових витрат немає.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя:

ОСОБА_18