ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 липня 2015 року. Справа № 174/449/15-ц

п/с № 2/174/227/2015

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.

з участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 18.05.2015 року, позивач зазначив, що 20.02.2011 року до нього звернувся його знайомий, ОСОБА_2, з проханням позичити йому гроші в сумі, еквівалентній 1500 доларів США. Він дав згоду, але, не глядячи на те, що ОСОБА_2 був співробітником Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, запропонував йому оформити цю позику в письмовій формі в вигляді відповідної розписки.

По взаємній згоді вони вирішили звернутися по цьому питанню до юриста, а саме до адвоката ОСОБА_3.

21.02.2011 року вони вдвох прийшли в офіс до адвоката ОСОБА_3 (м. Вільногірськ, бульвар Миру, 15, секція «АДВОКАТ»), де за їхнім проханням останній роз'яснив їм правові підстави таких правовідносин відносно позики грошей.

Вони згодилися з варіантом, при якому він позичає обумовлену суму грошей в еквіваленті 1500 доларів США і цю позику оформляють через розписку, яку складає адвокат і вони всі втрьох підписують її.

Така розписка, в відповідності до вимог ст. 1047 ЦК України, була складена адвокатом і підписана ними трьома (ксерокопія додається). В тексті цієї розписки було обумовлено, що повернення боргу в цій сумі буде здійснено ОСОБА_2 до 01.06.2011 року.

Не зважаючи на його терпіння, викликане неодноразовим зверненням до нього ОСОБА_2 з проханням трохи почекати з поверненням цього боргу, до сьогоднішнього дня борг йому з його боку не повернено.

Таким чином, з боку ОСОБА_2 не поверненням йому грошового боргу в обумовленій сумі позики, йому завдана матеріальна шкода в розмірі, еквівалентному 1500 доларів США (на сьогоднішній день ця сума боргу складає не менше 1500 х 20 = 30000 (тридцять тисяч) гривень України).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Згідно із вимогами ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторони (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 610, 625, 1047 ЦК України, позивач прохає: Стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за розпискою від 21.02.2011 року у розмірі, еквівалентному 1500 доларів США, що на сьогоднішній день складає не менше 1500 х 20 = 30000 (тридцять тисяч) гривень України.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги та їх обгрунтування підтримав в повному обсязі, додатково пояснив, що приблизно півтора року назад він останній раз бачив ОСОБА_2, який просив його в черговий раз почекати з поверненням боргу і приблизно в цей же час мати ОСОБА_2 дала йому 4 тис. грн. в рахунок погашення боргу. Стосовно отримання грошей від матері письмові документи не складалися. Суму в гривневому еквіваленті він визначив по середньому курсу НБУ. Він не вимагає сплати відсотків за користування позикою чи інших платежів, прохає повернути лише суму позичених коштів.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову не надав, але сам був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання відповідно до положень ч.5 ст. 74 27.07.2015 р. З врахуванням відсутності заперечень з боку позивача проти проведення судового засідання за відсутності відповідача, та керуючись ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд на місці ухвалив - проводити судове засідання з заочним розглядом справи, за відсутності відповідача.

Із показань свідка ОСОБА_3, витікає, що він повністю підтверджує обставини укладення договору позики між позивачем та відповідачем та факт надання ним юридичної допомоги у виді складення боргової розписки від 21.02.2011 р., згідно якої ОСОБА_4 надав позику на суму 1500 доларів США, а ОСОБА_2 отримав цю позику з зобовязанням повернути її до 01.06.2011 р. Після спливу цього строку свідок зустрічався з ОСОБА_2, який запевнив його, що від боргу він не відмовляється і домовився з позивачем про відстрочення повернення боргу.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли із факту укладення договору позики грошових коштів в іноземній валюті та з факту порушення зобовязання стосовно повернення зазначених коштів позикодавцю у визначений договором строк.

Відповідно до цих правовідносин, та внаслідок дослідження в судовому засіданні та оцінки всіх представлених доказів в їх сукупності, суд вважає встановленими наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини:

- Договір позики між позивачем та відповідачем був укладений в усній формі, на підтвердження якого позичальником надано письмовий документ, розписку за підписом позивача, відповідача та свідка, із змісту якої витікає, що відповідач 21.02.2011 р. в присутності адвоката ОСОБА_3, отримав від позивача 1500 доларів США в виді позики, яку зобовязався повернути до 01.06.2011 року, при цьому оплата за користування позикою не передбачена. (а.с.6)

- Таким чином, відповідно до умов договору позики, позивач свої зобовязання виконав повністю та передав відповідачу грошову позику в іноземній валюті у розмірі 1500.00 доларів США.

- Відповідач своїх зобовязань, щодо повернення зазначеної суми грошей в установлений договором строк, а також на час розгляду справи в суді, не виконав, що підтверджується відсутністю будь-яких письмових документів на підтвердження факту повернення зазначеного боргу позивачу, та відсутністю будь-яких заперечень з боку відповідача.

Згідно ст.ст. 10,11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд керується також наступними правовими нормами.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що була передана йому, в строк и в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму згідно ст.625 цього Кодексу.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент річних не встановлений договором або законом.

Згідно п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України, договори є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків і як будь-який правочин, є актом, що виражає спільну волю сторін. В зміст договору входять ті умови, на яких сторони погодились виконувати договір, вони повинні дотримуватись взятих на себе зобов'язань.

Згідно ст. 325 ЦПК України, не допускається одностороння відмова від зобов'язання.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, суд, враховуючи пояснення позивача, на підставі обгрунтувань, викладених в позовній заяві, на підставі дослідження та оцінки в сукупності та взаємозвязку представлених в судове засідання доказів, в тому числі письмових, враховуючи відсутність заперечень на позов з боку відповідача, керуючись законом, доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, не суперечать закону, не порушують прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд дійшов висновку про покладення судових витрат у справі, в виді судового збору, на відповідача, для чого з нього слід стягнути на користь позивача 300.00 грн., для відшкодування сплаченого позивачем судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215,222-233, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, 21.05.1977 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за місцем проживання за адресою: 51700, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Лен. КомсомолуАДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, 26.08.1956 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за місцем проживання за адресою: 51700, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Барвінкова, буд. № 10, - 30 000.00 грн., (тридцять тисяч гривень 00 копійок), що є еквівалентом 1500.00 доларам США, в рахунок повернення боргу за договором позики від 21.02.2011 р.

Судові витрати у справі покласти на відповідача, ОСОБА_2, стягнувши з нього на користь позивача, ОСОБА_1, - 300.00 грн., для відшкодування сплаченого позивачем судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення протягом двох днів, з часу виготовлення його в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом із повідомленням про вручення сторонам.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.