22-ц/775/658/2015(м)
Головуючий у 1 інстанції Харитонова Г.Л.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Попової С.А.,

суддів Пономарьової О.М., Лоленко А.В.,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за заявою ОСОБА_2 про розяснення рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 травня 2015 року за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про зобов'язання ЖКП Іллічівського району міста Маріуполя виконати обовязок дати йому письмову відповідь на заяву № 2 від 23.12.2013 року з питання змісту договору про надання послуг з централізованого опалення.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 травня 2015 року позов задоволено: зобов'язано ЖКП Іллічівського району міста Маріуполя дати ОСОБА_2 письмову відповідь на його заяву № 2 від 23.12.2013 року з питання змісту договору про надання послуг з централізованого опалення.

В травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про розяснення вказаного рішення суду (а.с. 72), в якій просив роз'яснити: чи є рішення суду першої інстанції з найменуванням позову у вступній частині «про зобов'язання виконати певні дії» тим, що ухвалено за його позовом, з яким він звертався до суду «про зобов'язання ЖКП Іллічівського району міста Маріуполя виконати обовязок дати ОСОБА_2 письмову відповідь на його заяву № 2 від 23.12.2013 року з питання змісту договору про надання послуг з централізованого опалення»; чи є рішення таким, що відповідає пункту 3 його позову, оскільки зобов'язано ЖКП дати відповідь, а не виконати обов'язок дати відповідь.

Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області заява задоволена частково: розяснено, що рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 травня 2015 року було прийнято за позовом ОСОБА_2 до ЖКП Іллічівського району міста Маріуполя, поданим ним 21 січня 2015 року «Про зобовязання ЖКП Іллічівського району міста Маріуполя виконати обовязок дати ОСОБА_2 письмову відповідь на його заяву № 2 від 23.12.2013 року з питання змісту договору про надання послуг з централізованого опалення».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм процесуального права, просив ухвалу, скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу відповідно до ч. 3 ст. 221, ст. ч. 2 ст. 305 ЦПК України у відсутність повідомлених належним чином під розписку про дату і час розгляду справи заявника ОСОБА_2 і представника ЖКП Іллічівського району міста Маріуполя, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення заяви, з огляду на наступне.

Роз'яснюючи рішення з уточненням назви і змісту заявлених позовних вимог ОСОБА_2, суд вказав, що заява позивача про те, чи є «позов ОСОБА_2 до ЖКП Іллічівського району міста Маріуполя про зобов'язання виконати певні дії» його позовом «про зобовязання ЖКП Іллічівського району міста Маріуполя виконати обовязок дати ОСОБА_2 письмову відповідь на його заяву № 2 від 23.12.2013 року з питання змісту договору про надання послуг з централізованого опалення» - роз'ясненню в цій частині не підлягає, бо це не є вимога щодо роз'яснення саме рішення суду, як передбачено ст. 221 ЦПК України.

З таким процесуальним рішенням не можна не погодитись з огляду на наступне.

За загальними вимогами, що ставляться у главі 7 ЦПК України до рішення суду, цей процесуальний документ має бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 221 ЦПК України, у разі, коли рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їхньою заявою постановлює ухвалу, в якій роз"яснює рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За роз"ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 21 постанови від 18.12.2009р. N 14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Зважаючи на наведені положення процесуального закону і постанови Пленуму Верховного Суду України N 14, роз'яснення резолютивної частини рішення слугує лише для деталізації механізму його виконання.

Судом першої інстанції в резолютивній частині рішення і в оскаржуваній ухвалі про роз'яснення рішення чітко і зрозуміло визначено зобов'язальний характер дій, що має вчинити відповідач щодо надання відповіді позивачеві на звернення останнього від 23.12.2013р. Зміст мотивувальної частини судового рішення вказує на те, що надання відповіді ОСОБА_2 у виниклих спірних відносинах є обов'язком відповідача, регламентованим ст. 15 Закону України «Про звернення громадян».

Тому доводи скарги заявника про необхідність введення до змісту резолютивної частини рішення, окрім «зобов'язати ЖКП Іллічівського району міста Маріуполя» додатково ще й вказівки «виконати обов'язок» є неслушними, оскільки така вказівка в контексті фрази є зайвою з огляду на те, що в рішенні суду фактично втілено зобов'язання ЖКП дати відповідь позивачу, яке згідно положень ч. 5 ст. 124 Конституції України і ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» є обов'язковим до виконання відповідачем. І така редакція резолютивної частини рішення суду не викликає непорозумінь при виконанні і, на погляд колегії суддів, не припускає кілька варіантів тлумачення та не утруднює його виконання.

Про зрозумілість рішення для його виконання у вигляді зобов'язання ЖКП надати позивачеві витребувану відповідь повідомила в суді представник ЖКП під час вирішення питання про роз'яснення рішення (матеріали звукозапису судового процесу від 21.05.2015р.).

Крім того, роз'яснення мотивів прийняття ухвали не носить обов'язкового характеру в сенсі реалізації процесуального рішення, на що спрямовують положення вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України.

Тож, обставини, на які посилається ОСОБА_2, як правильно визначився суд, не є підставою для роз'яснення рішення.

Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі за заявою ОСОБА_2 суд дослівно продублював назву позову, що визначений у п. 3 його позовної заяви, поданої 21.01.2015р. Таке дослівне перенесення назви позову, даної позивачем, фактично ідентифікує п. 3 позову із ухваленим по суті судовим рішенням. Відтак, доводи в цій частині заявника не є слушними.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про не проведення судових дебатів, при тому що суд фактично заслухав пояснення заявника, представника ЖКП, дослідив письмові матеріали справи і запитав у сторін про наявність в них доповнень, із урахуванням формату процесуального питання про роз'яснення рішення суду, що не є розглядом позовної заяви по суті, не можна покласти в основу рішення про скасування ухвали, якою для ОСОБА_2 підтверджено суть позовних вимог, які були розглянуті судом. Посилання позивача на допущене в цій частині процесуальне порушення не вплинуло на правильність оскаржуваної ухвали.

Доводи апеляційної скарги заявника висновків суду не спростовують і не є підставами, з якими процесуальне законодавство повязує можливість скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 221, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді