АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4257/15 Справа № 204/3859/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Самсонова В. В. Доповідач - Ремез В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ремеза В.А.

суддів - Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря - Видюкової Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою прокуратури м. Дніпропетровська,

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2014 року за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, Української науково-промислової асоціації «Укркокс», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради, Української науково-промислової асоціації «Укркокс» про визнання права власності за набувальною давністю, посилаючись на те, що вона з 21.07.1995р. добросовісно, відкрито, безперервно володіє і користується нерухомим майном, а саме двома суміжними однокімнатними АДРЕСА_1

Українська науково-промислова асоціація «Укркокс» була власником кв. 137 загальною площею 37,7кв.м., житловою площею 19,5кв.м. на підставі Договору № 5-НД/5-Н купівлі-продажу від 13.01.1995р., зареєстрованому в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради 09.02.1995р. Квартира 138 загальною площею 38,0кв.м., житловою площею 19,8кв.м., належала Українській науково-промисловій асоціації «Укркокс» на підставі Договору № 5-НД/4-Н купівлі-продажу від 13.01.1995р., зареєстрованому в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради 10.02.1995р.

Позивач зазначала, що вона вселилась і користувалась спірними квартирами на підставі спільного рішення адміністрації профспілкового комітету Української науково-промислової асоціації «Укркокс», у зв'язку з трудовими відносинами, у відповідності з існуючою на підприємстві програмою забезпечення житлом членів трудового колективу, які мають потребу в житлі або в поліпшені житлових умов.

В подальшому позивач планувала оформити майно у свою власність шляхом приватизації, але, в силу життєвих обставин вона тривалий час не мала можливості підготувати відповідні документи і вирішити це питання. У поточному році у позивачки з'явилася потреба оформити правовстановлюючі документи на нерухоме майно і вона звернулася до відповідача з відповідним питанням. Але з'ясувалося, що відповідач без відома позивачки у жовтні 2003р. передав вказані квартири у власність Держави в особі Верховної Ради України, а тому позивач просила визнати за нею право власності на кв. 137 і 138 у буд. 104 по вул. Чичеріна у м. Дніпропетровську за набувальною давністю з 21.07.1995р., визнати недійсним Свідоцтво серії САА № 0790012 від 12.11.2003р. про право власності Держави в особі Верховної Ради України на АДРЕСА_1, скасувати державну реєстрацію права власності за Державою в особі Верховної Ради України на АДРЕСА_1 визнати недійсним Свідоцтво серії САА № 0790013 від 12.11.2003р. про право власності Держави в особі Верховної Ради України на АДРЕСА_1

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2014р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Скасовано державну реєстрацію права власності за Державою в особі Верховної Ради України на АДРЕСА_1

Визнано недійсним Свідоцтво серії САА № 0790012 від 12.11.2003р. про право власності Держави в особі Верховної Ради України на АДРЕСА_1

Скасовано державну реєстрацію права власності за Державою в особі Верховної Ради України на АДРЕСА_2

Визнано недійсним Свідоцтво серії САА № 0790013 від 12.11.2003р. про право власності Держави в особі Верховної Ради України на АДРЕСА_2

Визнано за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на кв. 137 і 138 в буд. 104 по вул. Чичеріна у м. Дніпропетровську.

В апеляційній скарзі прокурор м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Фонду державного майна України Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на те, що рішення суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності за Державою в особі Верховної Ради України на кв. АДРЕСА_1, та визнавши недійсними свідоцтва про право власності Держави в особі Верховної Ради України на вказані квартири і визнавши право власності на зазначені квартири в порядку набувальної давності за позивачем, суд зазначив, що позивач з 21.07.1995р. користуються, і володіє спірними квартирами по теперішній час безперервно протягом дев'ятнадцяти років.

Проте з такими висновками суду повністю погодитись не можна, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Державі в особі Верховної Ради України належать на праві власності кв. 137 і 138 в буд. 104 по вул. Чичеріна у м. Дніпропетровську, на підставі свідоцтв про право власності від 12.11.2003р. Серії САА № 079012 та Серії САА № 079013, виданих виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради.

Право власності на вищевказані квартири зареєстровані за Державою в особі Верховної Ради України в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради за реєстраційними номерами 3419494 та 3422587, що підтверджується Витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.11.2003 року за № 2012944 та № 2013249.

До передачі права власності на вказані квартири Державі в особі Верховної Ради України, спірні квартири належали Українській науково-промисловій асоціації «Укркокс», на підставі Договорів № 5-НД/5-Н та № 5-НД/4-Н купівлі-продажу від 13.01.1995р., які були зареєстровані в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради.

Позивач ОСОБА_2 знаходилась у трудових відносинах з Українською науково-промисловою асоціацією «Укркокс», і з 14.10.1986р. перебувала в списках на отримання житла і протоколом спільного засідання адміністрації профспілкової групи Дніпропетровського комплексного відділу Гіпрококса позивача з родиною було взято на облік з забезпечення житлом, що підтверджується Витягом з протоколу вказаного засідання від 27.09.1989р.

На підставі листа Господарського багатопрофільного об'єднання «Укркокс» від 21.10.1998р. ОСОБА_2 та її сім'ю в особі: чоловіка - ОСОБА_4 та дочки - ОСОБА_3 було прописано на постійне місце проживання у виділених позивачу кв. 137 і 138 в буд. 104 по вул. Чичеріна у м. Дніпропетровську, і з вказаного часу позивач та члени її сім'ї постійно мешкають в спірних квартирах.

12.08.2003р. УНПА «Укркокс» звернулось до КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» з листом про підготування проекту рішення про оформлення права власності на вищевказані квартири за державою в особі Верховної Ради, як правонаступника Господарського багатопрофільного об'єднання «Укркокс».

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 23.10.2003р. № 3020 було оформлено право державної власності з видачею свідоцтва про право власності за державою в особі Верховної Ради України на кв. 137 і 138 в буд. 104 по вул. Чичеріна у м. Дніпропетровську, як правонаступника Господарського багатопрофільного об'єднання «Укркокс».

Згідно листа департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради від 22.10.2014р. за вих. № 12/5-987 «Про об'єкт нерухомого майна по вул. Чичеріна, 104» у Реєстрі об'єктів права комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська, станом на 21.10.2014р., значиться житловий будинок літ. А-12, загальною площею 10613,67 кв.м. (бл. І,ІІІ), по вул. Чичеріна, 104, який перебуває на балансі Комунального підприємства «Жилсервіс-1» та належить до комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 4 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», суб'єктами управління об'єктами державної власності є Кабінет Міністрів України; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері управління об'єктами державної власності; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку; міністерства, інші органи виконавчої влади та державні колегіальні органи (далі - уповноважені органи управління); Фонд державного майна України; органи, що забезпечують діяльність Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України; органи, які здійснюють управління державним майном відповідно до повноважень, визначених окремими законами; державні господарські об'єднання, державні холдингові компанії, інші державні господарські організації; Національна академія наук України, галузеві академії наук.

Відповідно до підп. и, п.2 ст. 7 вищевказаного Закону Фонд державного майна України відповідно до законодавства дає дозвіл (погодження) на відчуження державного майна у випадках, встановлених законодавством.

Разом з тим розглядаючи справу за позовом ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давністю, суд не прийняв до уваги наведені норми права, та не обговорив питання про залучення до розгляду справи регіональне відділення Фонду державного майна України, яке згідно чинного законодавства є розпорядником державного майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно п. 9 роз'яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014р. №5, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Крім того, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Проте матеріали справи наведених обставин не містять, оскільки право власності на спірні квартири перейшло до держави у порядку правонаступництва після Господарського багатопрофільного об'єднання «Укркокс», яке надавало спірні квартири позивачу у користування у зв'язку зі знаходженням останньої у трудових відносинах в порядку положень Житлового Кодексу України, що виключає факт протиправного заволодіння нерухомим майном, а тому колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст.309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора м. Дніпропетровська задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2014 року скасувати.

ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменті проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з моменту проголошення.

Судді: