Справа №2/489/876/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Дніпро» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Дніпро» (далі ОСОБА_1) про визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути на свою користь з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за договором овердрафту №3101 VIP.

Зазначив в позові, що вказаний договір було укладено між сторонами 24 квітня 2013 р. на споживчі цілі шляхом встановлення ліміту на платіжну картку в розмірі 20000 грн., а відповідач зобовязався повернути кредит не пізніше 30 квітня 2014 р. та сплатити проценти в розмірі 24% річних. Оскільки з боку банку усі обовязки за договором були виконані, а відповідач, навпаки, порушив зобовязання своєчасно повернути кредит з процентами та сплатити договірну пеню, то просив стягнути на свою користь суму несплаченого кредиту 19278,78 грн., пеню за несвоєчасне погашення кредиту 1974,15 грн., заборгованість за процентами 9133,01 грн., пеню за несвоєчасне погашення нарахованих процентів 602,35 грн., суму інфляційного знецінення заборгованості кредиту 3123,16 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту 405,65 грн., суму інфляційного знецінення заборгованості за процентами, 3% річних за несвоєчасну сплату нарахованих процентів 131,68 грн., на загальну суму 35694,42 грн. а також судовий збір 356,95 грн.

Ухвалою суду від 25 березня 2015 р. до спільного розгляду з позовом Банку прийнято та обєднано в одне провадження зустрічний позов ОСОБА_3 про визнання недійсним договору овердрафту №3101 VIP (а.с.53-58).

В зустрічному позову відповідач зазначив, що особою, які підписала оспорюваний договір з боку Банку був не начальник Миколаївського відділення ОСОБА_4, повноваження якого гуртувалися на довіреності, а ОСОБА_5, яка не є стороною в даному договорі, не мала дієздатності на вчинення правочину, який не можна вважати через це укладеним в письмовій формі, а тому підлягає визнанню недійсним із застосуванням реституції. Надалі доповнив підстави позову зазначив, що підписання договору овердрафту з боку Банку не уповноваженою особою слугувало підставою пропозиції Банку щоб відповідач переоформив договір на дещо вигідніших умовах, а тому він сплатив частину коштів за договором овердрафту, але банк не дав можливості переоформити договір овердрафту.

В судове засідання представник Банку не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив первісний позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного відмовити.

Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі та з проханням зустрічний позов задовольнити, а первісний позов залишити без задоволення.

Суд, дослідивши письмові докази в справі, встановив наступні обставини.

Відповідно до копій документів долучених Банком до первісного позову ОСОБА_2 звернувся до банку 19 квітня 2013 р. з проханням вирішити питання про встановлення овердрафту з лімітом 20000 грн. на його картковий рахунок, письмово відповів на анкету клієнта (а.с.7-10).

24 квітня 2015 р. відповідачем було підписано договір про надання овердрафту №3101VIP. Ним факт звернення до банку з проханням надати овердрафт та підписання оспорюваного договору за матеріалами справи не заперечується.

Зі сторони Банку договір овердрафту підписаний ОСОБА_5, хоча у вступній частині договору представником Банку зазначений начальник Миколаївського відділення ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності посвідченою приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованою 15 березня 2013 р. за №325.

В своїх запереченнях ОСОБА_1 визнав, що ОСОБА_7 був його уповноваженим представником та додав копію довіреності від 29 листопада 2012 р., де зазначено що ОСОБА_5 є економістом-касиром Миколаївського відділення Банку та за відсутності начальника відділення має право від імені та в інтересах Банку вирішувати питання про надання овердрафту.

У відповідності до договору овердрафту №3101VIP від 24 червня 2013 р. короткостроковий кредит (овердрафт) в розмірі 20000 грн. на споживчі цілі надавався відповідачу зі строком повернення з процентами та комісіями до 30 квітня 2014 р. Проценти річних визначені в розмірі 24% річних, але згідно п. 1.5. договору овердрафту у разі порушення умов договору плата за користування одержаним кредитом в період який починається на наступний за днем встановленого строку погашення кредиту (його частини) згідно цього договору і до дня фактичного повернення кредиту встановлюється в розмірі 48% річних.

Позичальник зобовязався в зазначений вище термін повернути одержаний кредит (п.4.2.) сплатити нараховані проценти та комісії.

Пунктом 1.6. договору передбачалося відкриття рахунку на імя позичальника на підставі договору про відкриття поточного рахунку та видача платіжної картки строком дії до 30 квітня 2014 р.

Згідно п. 8.1 договору овердрафту за несвоєчасне погашення кредиту , а також процентів за користування ним, позичальник сплачує банку за кожен день прострочення пеню в розмірі 0,04%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам

Позичальник отримав платіжну картку 30 квітня 2014 р. (а.с.24)

Того ж дня, коли був підписаний оспорюваний договір овердрафту, відповідач уклав з представником Банку Договір № 3101-ПК від 23 квітня 2013 р. для відкриття поточного рахунку операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжного засобу платіжної картки та надання овердрафту (а.с.1718). Цей договір не оспорений.

За розрахунком позовних вимог, який відповідачем не спростований, він заборгував Банку суму несплаченого кредиту 19278,78 грн., пеню за несвоєчасне погашення кредиту 1974,15 грн., заборгованість за процентами 9133,01 грн., пеню за несвоєчасне погашення нарахованих процентів 602,35 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, а також індекс інфляції за весь час прострочення.

Тому позивач також правомірно нарахував на прострочені суми кредиту та процентів суми компенсації інфляції та 3% річних - суму інфляційного знецінення заборгованості кредиту 3123,16 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту 405,65 грн., суму інфляційного знецінення заборгованості за процентами, 3% річних за несвоєчасну сплату нарахованих процентів 131,68 грн.

Вимоги зустрічного позову суд вважає безпідставними і таким, що задоволенню не підлягають.

Особа, яка підписав договір овердрафту з боку Банку визнана ним належним представником. Відповідач відповідно до розрахунку позовних вимог та доповнень до зустрічного позову виконував договір овердрафту, як виконував його і ОСОБА_1. Права відповідача як позичальника підписанням договору зі сторони позивача не тією особою, яка зазначена в договорі, не порушувалися, а враховуючи, що зловживання правом у відповідності до ст. 13 ч. 6 ЦК України забороняється, то суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову. Твердження про нібито невиконання банком домовленості про переоформлення договору овердрафту через не є підставою для визнання договору недійсним і належними доказами не підтверджуються.

Тому підстав для визнання договору овердрафту недійсним та застосування реституції суд не вбачає.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір 356,95 грн. судового збору, а судові витрати відповідача через відмову йому в задоволенні зустрічного позову відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Дніпро» задовольнити.

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Дніпро» з ОСОБА_2 заборгованість за договором овердрафту в сумі 35694,42 грн. і судовий збір 356,95 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький