АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 755/11422/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/14196/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Савлук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

21 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів -Андрієнко А.М., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Крічфалуши С.С.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_3 про видачу виконавчого листа про визнання рішення Третейського суду, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви про видачу виконавчого листа на виконання рішення Третейського суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ПАТ «Ідея Банк» подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність осіб, які не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що у травні 2015 року ПАТ «Ідея Банк» звернулося до суду із заявою про видачу виконавчого листа на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 27 лютого 2015 року в справі за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 6272,31 грн., витрат по оплаті третейського збору в розмірі 95 грн., а також 243,60 грн. судового збору.

Судом встановлено, що 13 лютого 2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір №Р30.101.15449, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 3910 грн. строком на 12 місяців зі сплатою 11,4000 % річних від залишкової суми кредиту та платою за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,2000 % щомісячно від початкової суми кредиту (а.с. 5).

Відповідно до п. 5.4 Кредитного договору всі вимоги, які виникають при виконанні даного договору або у зв'язку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди (а.с. 6).

Рішенням постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 27 лютого 2015 року позов ПАТ «Ідея Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ідея Банк» 6272,31 грн. заборгованості за кредитним договором та витрати по оплаті третейського збору в розмірі 95 грн. (а.с. 4).

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, суд першої інстанції виходив з того, що справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не була йому підвідомча відповідно до закону.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 389-10 ЦПК України суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Стаття 5 Закону України «Про третейські суди» передбачає, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» встановлено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Частину першу даної статті доповнено пунктом 14 згідно із Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» від 03 лютого 2011 року, який набрав чинності 11 березня 2011 року.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, не враховано, що позивачем у третейській справі був банк, який не є споживачем, а тому суд дійшов помилкового висновку що даний спір відноситься до спорів щодо захисту прав споживачів і непідвідомчий третейським судам.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 лютого 2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір №Р30.101.15449, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 3910 грн. строком на 12 місяців зі сплатою 11,4000 % річних від залишкової суми кредиту та платою за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,2000 % щомісячно від початкової суми кредиту, що в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», є споживчим кредитом.

Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 2 вересня 2015 року у справі № 6-856цс15, відповідно до пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину 1 статті 6 Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Оскільки заявник є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду, в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 389-10 ЦПК України, суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, у матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, - повідомлення про слухання справи 26 червня 2015 року надійшло заявникові лише 6 липня 2015 року, що не можна вважати належним повідомленням.

Зазначене є порушенням порядку розгляду даного питання, оскільки ч.1 ст. 389-9 ЦПК України передбачає можливість розгляду справи за відсутності сторін саме за умови їх належного повідомлення про розгляд справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню, з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді