№2/243/3162/2015
№243/5836/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 липня 2015 року Слов'янський міськрайонний суд в Донецької області

в складі: головуючого судді Чернишова Ю.В.

при секретарі Писаренко Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів , суд-

В С Т А Н О В И В:

До Слов'янського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача у місяць, до закінчення ОСОБА_3 навчання або досягненням ним 23 років.

Свої вимоги позивачка обгрунтувала тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем , від якого є повнолітній син- Кравчук ОСОБА_4 народження. Останній навчається не денному відділенні Словянського енергобудівельного технікуму. Стипендію він не отримує, доходів не має, проживає з нею. За таких обставин вважає, що син потребує матеріальної допомоги на час навчання і просить стягнути з відповідача аліменти у зазначеному розмірі.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач заперечував проти вимог позивача. При цьому пояснив, що він перебуває у шлюбі з ОСОБА_5, під час якого в них народилось шестеро дітей, які на теперішній час є неповнолітніми. Він за станом здоровя не працює, у звязку з чим йому встановлювалась третя група інвалідності. Однак у звязку з тим, що він не пройшов медичний огляд група інвалідності на теперішній час не визначена. За таких обставин, вважає, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За приписами ст. 60 ЦПК України- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір.

Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що обовязок по утриманню повнолітніх непрацездатних дітей під час їх навчання, виникає за наявності таких обставин: повнолітні діти потребують такої допомоги та батьки можуть таку матеріальну допомогу надавати.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сукупність цих юридичних фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання. У разі відсутності, або недоведеності в судовому засіданні хоч б одного з наведених вище фактів, вищезазначене аліментне зобов'язання пов'язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає.

В суді вчстановлено, що батьком ОСОБА_5 ОСОБА_4 народження, є ОСОБА_2, як вбачається із свідоцтва про народження. ОСОБА_2 ОСОБА_4 народження навчається на першому курсі денного відділення Словянського енергобудівельного технікуму з 01.10.2014року.

З огляду на надані позивачем докази, не вбачається, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги та відповідач має можливість надавати таку допомогу. Не надано доказів надання такої допомоги з боку позивачки, як матері ОСОБА_2А, та розмір такої допомоги.

Позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_3, не отримує стипендію за місцем навчання та за рахунок яких коштів навчається, за державним замовленням чи за власні кошти.

Посилання , як на докази обгрунтування вимог, на довідку про навчання та довідку про те, що останній проживає разом з позивачкою не можуть свідчити про наявність необхідності матеріальної допомоги та можливості надавати її відповідачем.

Як вбачається з наданих відповідачем свідоцтв про шлюб, про народження дітей та довідки про місце проживання, встановлено, що ОСОБА_2 є батьком пятьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 2000р. народження, ОСОБА_7 2002року народження, ОСОБА_8 2004року народження, ОСОБА_9 2007року народження, ОСОБА_10 2012року народження.

Позивачем також не надано будь яких доказів того, що відповідач за таких встановлених обставин має можливість надання зазначеної в позові матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання.

За таких встановлених у справі обставин, суд приходить до переконання, що позивачем не надано доказів, що підтверджували б потребу у звязку з продовженням навчання повнолітнім сином відповідача ОСОБА_2, у матеріальній допомозі та наявності у відповідача можливості надавати таку допомогу. Тому за таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 198,199 , 200 СК України, ст. ст. 10, 58, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонный суд протягом десяти днів з дня його проголошення, з для осіб які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 27 липня 2015року.

Суддя Слов'янського міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_11