У х в а л а

іменем україни

7 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_4, третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду м. Києва від 22 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, третя особа - ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова компанія» про відшкодування шкоди.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 22 липня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» у відшкодування шкоди 13 046 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення ним норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову страхової компанії про відшкодування шкоди у порядку регресу, оскільки відповідач, у порушення п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у триденний строк письмово не надав страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Таким чином, касаційну скаргу на рішення апеляційного суду м. Києва від 22 липня 2015 року слід відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 22 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. Горелкіна
І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко