Справа № 462/3099/14 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/739/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Копняк С.М.., Шумської Н.Л.

з участю секретаря Бадівської О.О.

та з участю ОСОБА_3,

ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 30 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, покликаючись на те, що відповідач маючи намір побудувати балкон у своїй квартирі АДРЕСА_1, подав документи та підроблену від його імені заяву-згоду про надання дозволу на спорудження балкону для квартири АДРЕСА_1 до ЛКП "Левандівка", на підставі яких міжвідомчою комісією при Залізничній районній адміністрації м. Львова прийнято рішення про надання ОСОБА_3 дозволу на експлуатацію самочинно влаштованого балкону. Внаслідок вчиненого злочину йому заподіяно моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь 50 000,00 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок злочину.

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 5000,00 /п'ять тисяч гривень/ моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 243,60 /двісті сорок три гривні шістдесят копійок/ сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що прибудований ним балкон не порушує архітектури будинку і його естетичного вигляду, його добудова проводилась з дотриманням будівельно-технічних вимог та розробленої проектно-технічної документації та дозволів. Крім того, з часу влаштування балкону пройшло майже сім років, а тому ОСОБА_4 пропущено строк позовної давності, який не поновлений, а тому суд мав з цієї підстави відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам не відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та стягуючи з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 5000,00 моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок вчиненого відповідачем злочину, позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях через порушення установленого способу життя, нормальних умов життя, пов'язаних із підробленням від його імені документа.

Однак з таким висновком колегія суддів погодитись не може.

З ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2013 року вбачається, що ОСОБА_3 маючи намір на використання завідомо підробленого документа, достовірно знаючи, що заява-згода від імені ОСОБА_4 про надання дозволу на спорудження балкону для квартири АДРЕСА_1 є підробленою, подав її в ЛКП "Левандівка", з метою її подальшого скерування на міжвідомчу комісію при Залізничній районній адміністрації ЛМР. На підставі поданої заяви-згоди від імені ОСОБА_4 та інших документів міжвідомчою комісією при Залізничній районній адміністрації м. Львова прийнято неправомірне рішення про надання ОСОБА_3 власнику квартири АДРЕСА_1, дозволу на експлуатацію самочинно влаштованого балкону та самочинно розширеного існуючого балкону /а.с. 4/.

Згідно проведеної судово-почеркознавчої експертизи № 714 від 22.10.2013 року встановлено, що рукописний текст в заяві від імені ОСОБА_4, що починається зі слів "Голові міжвідомчої комісії" та закінчується "10.09.2006 року (ОСОБА_4)" - виконано ОСОБА_3; підпис в заяві від імені ОСОБА_4, в графі 10.09.2006р. (ОСОБА_4)" - виконано ОСОБА_3, що стверджується ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2013 року /а.с. 4 зворот./

Крім того, вищевказаною ухвалою суду ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальну справу відносно нього закрито /а.с. 4 зворот/.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 10 лютого 2015 року, ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2013 року, якою кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 про обвинувачення за ч. 4 ст. 358 КК України закрито - скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції /а.с. 75/.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26 березня 2015 року обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження №0000775 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України повернуто прокурору для приведення їх у відповідність вимогам КПК України /а.с. 79/. Із змісту вищевказаної ухвали вбачається, що ОСОБА_4 звертався із письмовою заявою про визнання його потерпілим у справі до слідчого ОСОБА_6 у провадженні якого знаходилась справа. Однак, дана заява не приєднана до матеріалів кримінального провадження та не розглянута.

З огляду на вищевказане, висновки суду першої інстанції про завдання позивачу моральної шкоди внаслідок вчинення злочину та стягнення з відповідача на його користь 5000 грн. моральної шкоди є передчасними, оскільки ОСОБА_4 у відповідності до вимог чинного законодавства не був визнаний потерпілим у кримінальному провадженні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, ч.2 ст.314, ст.316, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 30 жовтня 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий М.М. Шандра

Судді: С.М. Копняк

Н.Л. Шумська