АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Галичанського А.Д., Чупікової В. В.,

секретар Тодоряк Г.Д.

з участю представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2, заінтересована особа - Нелиповецька сільська рада Кельменецького району Чернівецької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та родинних відносин за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 04 червня 2015 року,

встановила:

У квітні 2015 року ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 06 травня 2015 року заяву залишено без руху, а ухвалою того ж суду від 04 червня 2015 року - визнано неподаною та повернено позивачу.

В апеляційній скарзі представник заявниці ОСОБА_3 просить зазначену ухвалу скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Посилається на порушення норм процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявник частково усунув недоліки заяви, проте не виконав вимог щодо зазначення доказів на підтвердження місця проживання заявника.

Проте погодитися із таким висновком суду не можна.

Вимоги до змісту позовної заяви викладено у ст. 119 ЦПК України, відповідно до п. 6 ч. 2 якої повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно роз'яснень, що містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав.

Відповідно до 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику, оскільки подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу.

На порушення зазначених норм процесуального права суд першої інстанції повернув заяву через неподання доказу.

Суд першої інстанції також не звернув уваги, що вимога про зазначення доказів (п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України) стосується змісту заяви щодо суті заявлених вимог, а не місця проживання (перебування) або місцезнаходження заявника.

Наслідками недотримання правил підсудності, визначених ст. 257 ЦПК України, може бути повернення заяви на підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, а не залишення з цих підстав заяви без руху та її повернення на підставі ч. 2 указаної статті.

Наведене свідчить, що ухвала про повернення заяви ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, судом постановлена з порушенням вимог статей 119, 121 ЦПК України, а тому вона підлягає скасуванню з передачею відповідного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити.

Ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 04 червня 2015 року скасувати.

Передати питання відкриття провадження у даній справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: А.Д. Галичанський

В. В. Чупікова