Справа № 140/641/15-ц Провадження № 22-ц/772/1764/2015Головуючий в суді першої інстанції Алєксєєнко В. М.
Категорія 55 Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого - Луценка В.В.,

суддів - Сала Т.Б., Зайцева А.Ю.,

при секретарі - Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Немирівського комбінату комунальних підприємств про стягнення заробітної плати, компенсації та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Немирівського комбінату комунальних підприємств про стягнення заробітної плати, компенсації та моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що позивач ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах з Немирівським комбінатом комунальних підприємств, однак на підприємстві почали затримувати заробітну плату працівникам, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість по виплатам перед відповідачем у розмірі 12748,28 гривень. Просила стягнути з відповідача зазначену вище суму нарахованої та невиплаченої заробітної плати за період з серпня 2014 року по лютий 2015 року, а також суму компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати заробітної плати в сумі 1207,73 гривень та моральну шкоду у розмірі 8000 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_2 змінила позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, оскільки відповідач сплатив частину нарахованої заробітної плати в розмірі 12379,91 гривень, а тому позовні вимогу на вказану суму просили залишити без розгляду.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Немирівського комбінату комунальних підприємств на користь ОСОБА_2 суму нарахованої та невиплаченої заробітної плати в розмірі 368,37 гривень та суму компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати заробітної плати в розмірі 1207,73 гривень.

В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та вимог процесуального права, а тому просила змінити рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2015 року та стягнути з відповідача на її користь 8000 гривень за заподіяння їй моральної шкоди та 1000 гривень витрат пов'язаних з наданням правової допомоги.

Заслухавши доповідача, пояснення і заперечення сторін, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення, у зв'язку з наступним.

Матеріалами справи встановлено, що з 19.11.2003 року ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах з Немирівським комбінатом комунальних підприємств та наразі працює на посаді охоронника бази.

Згідно довідки Немирівський комбінат комунальних підприємств станом на 20.04.2015 року заборгував ОСОБА_2 заробітну плату у загальному розмірі 12748,28 гривень (а.с. 34).

Довідкою №77 від 27.04.2015 року та платіжною відомістю (а.с. 35-36) встановлено, що Немирівський комбінат комунальних підприємств виплатів ОСОБА_2 заробітну плату в розмірі 12379,91 гривень.

Згідно ст.24 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Таким чином судом першої інстанції було вірно стягнуто суму нарахованої та невиплаченої заробітної плати в розмірі 368,37 гривень, тобто різницю між заборгованістю підприємства та виплаченими коштами, та суму компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати заробітної плати в розмірі 1207,73 гривень, у відповідності до Постанови КМУ від 21.02.2001 року №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати».

В цій частині рішення сторонами не оскаржується.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів спричинення моральної шкоди, внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до абз.2 п.5 Постанови пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Так матеріалами справи встановлено, що з приводу порушення трудових прав ОСОБА_2 зверталась до прокуратури та міліції, а 19.02.2015 року від хвилювань, пов'язаних з порушенням трудових прав з боку відповідача знепритомніла у приміщенні Немирівського РВ УМВС у Вінницькій області, що підтверджується довідкою наданою головним лікарем Немирівської ЦРЛ (а.с. 9).

З виписки №44 із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_2 вбачається що в період з 05.02.2015 року по 14.02.2015 року остання перебувала на амбулаторному лікуванні (а.с. 10).

Матеріалами справи також встановлено, що з вини відповідача позивач ОСОБА_2 не протязі 10 місяців не отримувала заробітну плату.

Враховуючи, що неотримувана заробітна плата ОСОБА_2 є єдиним її джерелом доходу, судова колегія приходить до висновку, що відповідач Немирівський комбінат комунальних підприємств своїми протиправними діями спричинив моральну шкоду ОСОБА_2, яка полягає втраті нормальних життєвих зв'язків у зв'язку з невиплатою заробітної плати на протязі тривалого часу та погіршення здоров'я, а тому позовні вимоги стосовно стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь ОСОБА_2 2000 гривень.

Разом з тим не підлягають задоволенню позовні вимоги стосовно відшкодування понесених ОСОБА_2 витрат на правову допомогу, у зв'язку з наступним.

Так в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази сплати ОСОБА_2 1000 гривень адвокатові за надання правової допомоги, а додаткові угоди №1, 2 (а.с. 30-31) не можуть бути засобом доказування.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з п.1, 2 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є, у тому числі, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в силі залишатись не може і підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, з ухваленням нового рішення в цій частині.

Керуючись ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Немирівського комбінату комунальних підприємств на користь ОСОБА_2 2000 (дві тисячі) гривень заподіяної моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду набуває законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Головуючий суддя: _______ Луценко В.В.

Судді: _______ Сало Т.Б.

_______ Зайцев А.Ю.