Справа №442/2276/15-ц
Провадження №2/442/920/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі :

головуючого судді Хомика А.П.

з участю секретаря Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради, третьої особи приватного нотаріуса ОСОБА_2 про визначення частки у спільному сумісному майні,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 14.12.2006 року її матірю, ОСОБА_3, було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за №2476, яким вона заповіла належну їй на праві власності ? ідеальну частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 64,8 кв.м. їй ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 Дана квартира перебувала у спільній сумісній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ( її рідного брата). 05.10.2014 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але нотаріус їй відмовила, оскільки не визначено частку, що належала померлій у майні, що знаходиться у спільній сумісній власності.

Вказані обставини стали причиною звернення до суду з вказаним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог, з проханням розглядати справу без його участі.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, причин неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру від 29 листопада 1995 року, зареєстрованого Дрогобицьким МБТІ у реєстровій книзі за №3875 ( а.с.9).

07.10.2014 року мати позивачки - ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5 1-СГ № 367748 ( а.с.10).

14.12.2006 року ОСОБА_3 склала заповіт на користь ОСОБА_1 - позивачки, яким заповіла останній належну їй на праві власності ? ідеальну частку квартири АДРЕСА_1.

Позивач звернулася в нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їй було відмовлено у зв'язку з тим, що за життя її матері не були виділені частки співвласників в спірній квартирі.

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

В силу ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Частиною 2 ст. 370 ЦК України, передбачено, що у разі виділу частки майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У пункті 3.4 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», звертається увага на те, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Аналізуючи приведені вище норми права, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у заявлений позивачем спосіб.

Керуючись ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 130, 169, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 355,364, 368, 370, 1218, 1223, 1233 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визначити, що частка співвласника ОСОБА_3, яка померла 05.10.2014 року, в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, становила ? ідеальну частину.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя А.П. Хомик