Справа № 263/2862/15-ц
Провадження № 2/263/1239/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.05.2015 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Артеменко Л.І.,
при секретарі Петровському Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку, моральної шкоди,
У березні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 8547,53 гривень, середнього заробітку за затримку розрахунку з 05.02.2015 по день ухвалення рішення, моральної шкоди 2000 гривень.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 01.12.2010 року по 05.02.2015 року працювала у ПрАТ «Азовелектросталь», звільнена у зв'язку зі скороченням штату. На момент звільнення та по теперішній час відповідачем не виплачена заборгованість по заробітній платі у розмірі 8547,53 гривень. Одночасно просила стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку. У зв'язку з невиплатою сум належних при звільненні, опинилась у важкій матеріальній ситуації, оскільки є родина, яку треба годувати, а заробітна плата є єдиним джерелом існування, довелося шукати інші джерела отримання доходу для існування та утримання своєї родини, у зв'язку з чим просить відшкодувати 2000 гривень моральної шкоди.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечувала.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак надав довідку про середньомісячну та середньоденну заробітну платню Шеремета-ПанібратовоїА.М. Заяви про розгляд справи у його відсутність не надав.
Відповідно до вимог ст.ст. 224,226 ЦПК України за згодою позивача суд постановляє заочне рішення.
Судом встановлено, що позивач з 01.12.2010 року працювала у Приватному акціонерному товаристві «Азовелектросталь» інженером технологом, 05.02.2015 року звільнено у зв'язку із скороченням штату, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача.
Відповідно до довідки ПрАТ «Азовелектросталь» від 30.03.2015 року №216, заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 становить: за серпень 2014 року - 332,07 гривень, вересень 2014 року - 1130,94 гривень, жовтень 2014 року - 1195,45 гривень, листопад 1160,59 грн., грудень 2014 - 1066,38 гривень, січень 2015 року - 360,06 гривень, лютий 2015 року - 3302,04 гривень, а всього 8547,53 гривень.
Згідно ст. 115 Кодексу Законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плати виплачується напередодні. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.
З огляду на викладене суд вважає, що оскільки відповідачем була нарахована, але вчасно не виплачена заробітна плата, заборгованість за якою складає 8547 гривень 53 копійка, то вказана сума підлягає стягненню на користь позивача, з урахуванням податку з доходів фізичних осіб та пенсійних утримань.
Згідно ст.116 Кодексу Законів про працю України, при звільненні робітника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, проводиться у день звільнення. Якщо робітник у день звільнення не працював, то вказані суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим робітником вимоги про розрахунок.
Відповідно до ч.1 ст.117 Кодексу Законів про працю України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому робітнику сум у строки, вказані ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити робітнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідно до листа від 15.04.2015 року №876 ПрАТ «Азовелектросталь», розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 під час роботи на підприємстві становить 90 гривень.
Таким чином, з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 06.02.2015 року (з наступного дня звільнення позивача з ПрАТ «Азовелектросталь») по 06.05.2015 року, в сумі 5400 гривень (розрахунок: 90 гривень (середньоденна заробітна плата) х 60 днів (кількість робочих днів з 06.02.2015 року по 06.05.2015 року).
Стаття 237-1 КЗпП України, передбачає, що відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», із змінами, внесеними п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року № 5, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Виходячи з принципів справедливості та розумності, з урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач, є надмірною, не відповідає перенесеним стражданням, і визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду в 400 гривень.
Також з відповідача ПрАТ «Азовелектросталь» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.
Керуючись ст.ст. 115 - 117, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку, моральної шкоди задовольнити частково.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми боргу за лютий 2015 року - 3302,04 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі відмови судом першої інстанції в перегляді судового рішення воно може бути оскаржене відповідачем до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.І. Артеменко