Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/776/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Шаєнко Ю. В.
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

Іменем України

28.04.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Єгорової С.М.,

при секретарі - Лазаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в міста Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», від імені якого виступає Кіровоградська дирекція УДППЗ «Укрпошта», на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10.12.2014 року у справі за його позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої злочином,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року УДППЗ «Укрпошта», від імені якого виступає Кіровоградська дирекція УДППЗ «Укрпошта», звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, яким просило стягнути з нього 690, 26 грн. у рахунок відшкодування шкоди завданої злочином.

Свої вимоги мотивувало тим, що вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22.06.2011 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, так як вона, працюючи кіоскером дільниці Кіровоградської дирекції УДППЗ "Укрпошта", будучи матеріально відповідальною особою, умисно, використовуючи своє службове становище, привласнила та розтратила грошові кошти, сплачені громадянами в якості оплати за природний газ та електроенергію, внаслідок чого вказані кошти не надійшли до енергопостачальних підприємств, і останніми були заявлені претензії до підприємства поштового зв'язку про невиконання договірних зобов'язань з вимогою перерахування коштів, які підприємство змушене було відшкодувати.

Вказало, що вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22.06.2011 року з засудженої ОСОБА_3 стягнуто кошти на користь користувачів, вказаних у вироку, зокрема і на користь громадянина ОСОБА_2 у розмірі 690, 26 грн.

У зв'язку з тим, що ним відшкодовано ВАТ «Кіровоградобленерго» та ВАТ «Кіровоградгаз» шкоду завдану злочином, у тому числі і 690, 26 грн. за ОСОБА_2, та у зв'язку із тим, що відповідач відмовляється повернути зайво отримані кошти у добровільному порядку, просить стягнути їх з нього.

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10.12.2014 року відмовлено у задоволенні позову Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», від імені якого виступає Кіровоградська дирекція УДППЗ «Укрпошта», до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої злочином.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Зазначає, що при вирішенні спору суд не прийняв до уваги те, що ОСОБА_3 своїми неправомірними діями під час виконання своїх трудових обов'язків завдала шкоди громадянам, ним були задоволені претензії ВАТ «Кіровоградгаз» та ВАТ «Кіровоградобленерго», їм перераховано 21 033,67 грн., в тому числі і 690, 26 грн. за ОСОБА_2

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги у встановлених ст.303 ЦПК України межах, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції зазначив, що спірні кошти за вироком суду стягнено із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, але оскільки виконавчий документ про стягнення на його користь з ОСОБА_3 боргу на виконання не надходив, тому з нього не можуть бути стягнуті вказані кошти.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Частиною 4 статті 61 ЦПК України передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи вбачається, що вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 червня 2011 року ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні злочинів передбачених ч.ч.2, 3 ст.191 КК України (розтрата та привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем), стягнуто на користь споживачів, яких визнано потерпілими, привласнені грошові кошти, в тому числі і на корить ОСОБА_2 690, 26 грн. (а.с.5-11).

Вказаним вироком встановлено, що між Кіровоградською дирекцією УДППЗ «Укрпошта» та ВАТ «Кіровоградобленерго», ВАТ «Кіровоградгаз» укладено договори на приймання від населення грошових коштів по оплаті за спожиті природний газ та електроенергію, за умовами яких позивач повинен приймати від населення грошові кошти і перераховувати їх енергопостачальним підприємствам.

З 14.06.2010 року по 01.02.2011 року ОСОБА_3 працювала кіоскером дільниці реалізації періодичних видань у роздріб Кіровоградської дирекції УДППЗ «Укрпошта» в смт. Петрове, з нею було укладено договір про повну матеріальну відповідальність.

ОСОБА_3, у порушення посадової інструкції кіоскера дільниці реалізації періодичних видань у роздріб, отримані від громадян кошти, зокрема, від ОСОБА_2 у сумі 690, 26 грн. як плату за спожиті природний газ та електроенергію, привласнила і на рахунки ВАТ «Кіровоградгаз» та ВАТ «Кіровоградобленерго» не перерахувала.

Згідно статті 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках коли: між працівником і підприємством, установлю, організацією відповідно до статті 1351 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілостності майна та інших цінностей, переданих йому на зберігання або для інших цілей; шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

За шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов'язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах.

За вимогами інших осіб, що ґрунтуються на неналежному виконанні працівником своїх трудових обов'язків (відшкодування шкоди їх майну, здоров'ю, виплаченої пенсії, допомоги по соціальному страхуванню та ін.), в силу ст.441 ЦК УРСР 1963 року (ч.1 ст.1172 ЦПК України 2004 року), відповідає підприємство, перед яким винний працівник несе матеріальну відповідальність у порядку регресу за нормами трудового законодавства, що узгоджується з постановою Пленуму Верховного Суду України N 14 від 29.12.92 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками».

Виходячи з вищевикладеного УДППЗ «Укрпошта» відповідає перед ВАТ «Кіровоградгаз» і ВАТ «Кіровоградобленерго», за шкоду завдану цим товариствам працівником «Укрпошти», а ОСОБА_3 несе матеріальну відповідальність перед УДППЗ «Укрпошта» у порядку регресу за нормами трудового законодавства.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

У порушення цих вимог закону позивачем не надано належних та допустимих доказів (ст.ст.58,59 ЦПК України) того, що матеріальну шкоду в розмірі 690, 26 грн. йому завдано відповідачем.

Вимагаючи повернення ОСОБА_2 690,26 грн., позивач у позові зазначав, що ці кошти є зайво отримані ним, проте, згідно довідки відділу державно виконавчої служби Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області від 08.08.2013 року № 4916 виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_3 боргу на користь ОСОБА_2 на виконання не надходив (а.с. 4).

Отже, встановивши, що відповідач спірні кошти не отримував та не є особою, до якої за законом позивач має право зворотної вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність вимог позивача і обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Оскільки зі змісту апеляційної скарги не вбачається порушення судом норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», від імені якого виступає Кіровоградська дирекція УДППЗ «Укрпошта», відхилити.

Рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10.12.2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: