Справа №487/6876/14-ц 30.04.2015 30.04.2015 30.04.2015
Провадження №22-ц/784/1150/15
Головуючий у першій інстанції-Щербина С.В.
Категорія 28 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі - Романенко Ю.О.,

за участю позивачки - ОСОБА_1,

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_3

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 3 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_3 та ОСОБА_2

про усунення перешкод в користуванні каналізацією та

відшкодування шкоди

У С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні каналізацією та відшкодування шкоди.

Позивачка зазначала, що з 2001 року є власницею квартири АДРЕСА_1, а відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мешкають у кв. № 8 цього ж будинку. Будинок оснащено системами водопостачання та каналізації. Відповідачі, безпідставно вважаючи себе єдиними власниками системи дворового водовідведення, з грудня 2013 року чинять їй перешкоди у користуванні каналізацією, а саме перекрили каналізаційний перехід до її квартири та закрили на замок каналізаційний люк. Протиправні дії відповідачів призвели до переливу каналізаційних стоків у її помешканні, що призвело до замокання ванної кімнати та необхідності ремонту.

Посилаючись на те, що каналізаційна система була змонтована у 1989 році за кошти усіх мешканців будинку, та вважаючи дії відповідачів протиправними, ОСОБА_1 просила усунути перешкоди в користуванні системою водовідведення шляхом покладення на ОСОБА_3 та ОСОБА_2 обов'язку зняти замок з каналізаційного люку та демонтувати «заглушку» її труби, провести очистку каналізаційної труби та відшкодувати 622, 78 грн. витрат на проведення ремонту та 10 000 грн. моральної шкоди.

До участі в справі як третю особу залучено МКП «Миколаївводоканал».

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позов не визнали, посилаючись на те, що вони є одноособовими власниками дворової каналізаційної системи, ОСОБА_1 не має належних документів на квартиру, а дозволу їй, як і іншим сусідам, на підключення до їх власності вони не давали.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 3 квітня 2015 року позов задоволено частково, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зобов'язано не чинити ОСОБА_1 перешкоди в користуванні системою водовідведення, зняти замки з каналізаційного люку та «заглушки» з труби, з відповідачів солідарно стягнуто 3000 грн. моральної шкоди, та по 243,60 грн. судових витрат. В задоволенні інших вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просила рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на доведеність належності саме їй дворової системи водовідведення та порушення позивачкою її права власності.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що облаштування житлових будинків по АДРЕСА_1 системою водовідведення (каналізацією) було здійснено у 1989 році за технічними умовами, виданими начальнику ЖЕУ-9, як експлуатуючій організації (а.с. 54,63-66). Дозвільні документи оформлено на ім'я ОСОБА_3 - мешканки квартири №8 цього будинку.

З серпня 1989 року мешканці будинку № 15 користувались послугою водовідведення через зазначену мережу (а.с. 51-53) та до 1997 року були абонентами ЖЕК-9, а з 1997 року мешканці будинку № 15, в тому числі і квартири №3, є абонентами МКП «Миколаївводоканал» (а.с. 77, 81).

Дворова мережа водовідведення на балансі МКП «Миколаївводоканал» не перебуває (а.с. 14, 51, 71).

Позивачка ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 з травня 2001 року (а.с. 6).

За даними технічного паспорту квартира №3 обладнана системою водопостачання та каналізації (а.с. 7-8). ОСОБА_5 є споживачем послуг МКП «Миколаївводоканал» на договірній підставі (а.с. 9-13,17).

У 2013 році відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відключили мережу водовідведення квартири №3, де мешкає ОСОБА_1, від дворової системи каналізації та закрили на замок дворовий люк.

Підставою таких дій відповідачі зазначали належність їм одноособово системи дворової каналізації та відсутність їх згоди на користування системою іншими мешканцями будинку №15.

Правовідносини з користування системами водопостачання та водовідведення, урегульовані Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення у населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27 червня 2008 року (далі - Правила) та Тимчасовими правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в м. Миколаєві, затвердженими рішенням міської ради від 22 квітня 2010 року № 45/100 (далі-Тимчасові правила).

Дворові мережі водовідведення (мережа, що розташована в межах однієї дворової ділянки, яка з'єднує випуски з окремих будинків) будуються споживачами за власний рахунок (пункти 1.2 та 11.2 Правил), і можуть перебувати на балансі виробника послуг або обслуговуватись ним за договором зі споживачем (пункт 1.3 Правил).

Відповідно до пункту 4.3 Правил забороняється самовільне приєднання об'єктів водоспоживання до діючих систем водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньо будинкових мереж або до мереж споживачів). За змістом пункту 4.7 Правил самовільним підключенням є порушення встановленого порядку приєднання об'єктів до централізованих систем водовідведення, визначеного пунктами 4.1-4.6 Правил.

Тимчасові правила також визначають ознаки самовільного приєднання до комунального водовідведення, яким вважається користування цими системами без письмового дозволу Водоканалу і(або) без наявності договору між Водоканалом та потенційним споживачем (пункт 2.18).

При цьому ні Правила, ні Тимчасові правила не передбачають письмової згоду інших споживачів, в тому числі і споживачів, які будували дворову мережу за власний рахунок, як обов'язкової умови на підключення до мережі інших споживачів цього будинку (субспоживачів).

Аналогічно вирішували це питання і Правила користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджені наказом Держкомітету України по ЖКГ від 1 липня 1994 року № 65, що діяли до 2008 року.

Така правова позиція підтримана і судовою практикою при розгляді конкретних спорів щодо оцінки самовільності підключення до мереж водопостачання та водовідведення (ухвала ВСУ від 4 червня 2008 року, справа № 6-14326кс04).

Таким чином, користування позивачкою ОСОБА_1 та її попередниками дворовою мережею водовідведення протягом тривалого часу на договірній основі з МКП «Миколаївводоканал» не можна вважати самовільним підключенням до системи водовідведення.

При цьому колегія суддів вважає, що облаштування системи дворового водовідведення, навіть, за власні кошти, у будь-якому разі не дає право відповідачам самим від'єднати квартиру ОСОБА_1 від загальної системи каналізації та створювати їй перешкоди у доступі до колодязю.

Не спростовують цей висновок і положення пункту 4.8 Правил щодо узгодження виробником приєднання субспоживачів до мереж споживачів. При цьому, матеріали справи не містять достатніх доказів того, що інші квартири будинку №15 були приєднані до вже існуючої мережі, а їх мешканці набули статус субспоживачів.

Участь інших мешканців будинку № 15 у будівництві дворової мережі водовідведення підтверджено показаннями свідків, допитаних в суді першої інстанції (а.с. 94-100), та іншими матеріалами (а.с. 18,19), а спільне користування дворовою каналізацією протягом більш ніж 25 років, доводить узгодженість цих питань між сусідами.

Посилання апелянтів на право позивачки ОСОБА_1 користуватись іншої частиною мережі водовідведення (її часткою) не мають правового значення, оскільки послуга водовідведення передбачає відведення стічних вод з жилих будівель (квартири, приватного будинку) за допомогою інженерних санітарно-технічних приладів та каналізаційної мережі в цілому. Порушень прав позивачки іншою особою (ЖКП «Заводське-2») судом не встановлено.

Таким чином, основний висновок суду першої інстанції про неправомірність дій відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та порушення прав позивачки ОСОБА_1 на користування системою водовідведення відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Статті 1167 ЦК передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала при наявності її вини.

Підстави відповідальності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за заподіяння моральної шкоди позичці, характер цієї шкоди та факти, які вплинули на розмір відшкодування зазначені в мотивувальній частині судового рішення. Доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм матеріального та процесуального права, при визначенні підстав та розміру відшкодування, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 3 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді