Справа № 487/6088/15-ц
Провадження № 2/487/2460/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

08.10.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого - судді Сухаревич З.М., при секретарі Плетенчук О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компаній «Гарант-Авто» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за порушення стоків виплати заробітної плати, невиплаченої допомоги по тимчасовій непрацездатності та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Українська страхова компаній «Гарант-Авто» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за порушення стоків виплати заробітної плати, невиплаченої допомоги по тимчасовій непрацездатності та моральної шкоди, який протягом розгляду справи неодноразово уточнював в частині суми позову.

В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час час затримки розрахунку в сумі 202019,13 грн., компенсацію за порушення термінів виплати 13493,92 грн., невиплачену допомогу по тимчасовій непрацездатності 34894,27 грн. та моральну шкоду у розмірі 25000,00 грн.

В судове засідання відповідач повторно не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 працював на Публічному акціонерному товаристві «Українська страхова компаній «Гарант-Авто» з 02 листопада 1993 року на посаді виконуючого обов'язки голови Правління та звільнений з підприємства з 02 лютого 2015 року на підставі наказу №70-кго від 28.01.2015 р. за власним бажанням в звязку з виходом на пенсію.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В порушення вимог зазначеної статті КЗпП України, при звільненні позивача виплата всіх сум що належать йому від підприємства не була проведена у день звільнення, що підтверджується довідкою ПАТ УСК "Гарант Авто" вих. № 681 від 28.07.2015, вих. № 2049/1 від 16.05.2015, постановою про відкриття виконавчого провадження від 26.05.2015.

Таким чином, судом встановлено що до теперішнього часу відповідач не виплатив позивачу всі належні йому суми від підприємства при звільненні.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, передбачені ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Так, оскільки відповідач не розрахувався з позивачем, з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку станом на 30.09.2015 р. (із розрахунку середньоденний заробіток 1574,07 грн. х 163 робочі дні) у сумі 202019,13 грн.

Також, відповідачем порушені положення ст.115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» щодо строків виплати заробітної плати, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача компенсації частини заробітку у зв'язку з порушенням термінів її виплати згідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон).

Відповідно до ст.ст. 1-3 цього ж Закону, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу(особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період. Під доходами у цьому Законі слід розуміти, в тому числі заробітну плату.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Так, компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, складає 13493,92 грн. та підлягає стягненню з відповідача.

Статтею 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 суд враховує характер та тривалість страждань, спричинених затримкою розрахунку, характер та ступінь страждань, порушення нормального ритму життя позивача.

На підставі викладеного, та з урахуванням встановленого судом факту невиплати до теперішнього часу належних позивачу від підприємства сум, суд приходить до переконання що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, в зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 202019,13 грн., компенсація за порушення термінів виплати заробітної плати у сумі 13493,92 грн., заборгованість з виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності у сумі 34894,27 грн., моральна шкода в сумі 25000,00 грн.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 2754,07 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 208,209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 202019,13 грн., компенсацію за порушення термінів виплати заробітної плати у сумі 13493,92 грн., заборгованість з виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності у сумі 34894,27 грн., а всього 250 407,32 грн. (Двісті п'ятдесят тисяч чотириста сім гривень 32 копійки).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1 25000,00 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в дохід держави судовий збір в розмірі 2754,07 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили через десять днів з моменту проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в строк та у порядку, передбачені ст.ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя З.М. Сухаревич