Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/658/15-ц

Провадження №2/377/285/15

03 вересня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Прохоровій О.О., з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення права на утримання та стягнення аліментів, -

УСТАНОВИВ:

19 червня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з цим позовом до ОСОБА_2 з вимогою припинити стягнення аліментів у розмірі 20% заробітку щомісячно на її утримання, призначених рішенням Славутицького міського суду Київської області від 26 грудня 2006 року.

В обґрунтування позову зазначав, що після присудження аліментів змінилися обставини, він одружився і має трьох неповнолітніх дітей, є пенсіонером і єдиним джерелом його доходів є пенсія в розмірі 6006 грн. 12 коп., його дружина не працює у зв'язку з доглядом за молодшою дитиною, він сам потребує лікування і тому неспроможний більше надавати допомогу на утримання колишньої дружини, а матеріальне становище відповідачки покращилось і вона не потребує більше його утримання, оскільки отримує пенсію у розмірі, який перевищує встановлений законом прожитковий мінімум.

У судовому засіданні відповідач позов не визнала і просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на надані документи, які підтверджують, що її стан здоров'я погіршився, вона потребує значних витрат на купівлю ліків, не може працювати, крім пенсії, не має інших джерел доходів, має неповернутий банківський кредит. Суду пояснювала, що вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, допомагає хворій матері, родичам, які переселилися з Донбасу у зв'язку з бойовими діями, а позивач крім пенсії, має додаткові заробітки і може надавати їй матеріальну допомогу ще деякий час, а потім вона сама від неї відмовиться.

Позивач особисто до суду не з'явився, подавши письмові пояснення, де позов підтримав і просив задовольнити, посилаючись на те, що він не має інших доходів крім пенсії і з врахуванням сімейного стану не має матеріальної можливості більше надавати матеріальну допомогу відповідачці, а вона більше не потребує його допомоги, оскільки отримує пенсію 2300 грн., яка більша за прожитковий мінімум, має пільги для інвалідів. Крім того, у неї є повнолітні діти, які можуть за необхідності надавати їй допомогу.

Представник позивача позов просив задовольнити, посилаючись на зазначені у позовній заяві обставини.

Вислухавши пояснення сторін, оцінивши надані ними докази, оглянувши матеріали справи № 2-582/2006 суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 26 грудня 2006 року (справа № 2-582), яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_3, працюючого в ЦЕГК і ВС державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська атомна електростанція» на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 20% від його доходів (заробітку) кожен місяць, починаючи з 04.12.2006 р., протягом строку інвалідності.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 як на час ухвалення вказаного рішення, так і на даний час є інвалідом третьої групи, яка встановлена з 1 травня 2005 року, довічно, з причини загального захворювання і їй протипоказана праця зі значним фізичним навантаженням.

Згідно довідки УПФУ в м. Славутичі Київської області від 20 серпня 2015 року відповідачка ОСОБА_2 перебуває на обліку і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам III групи, що постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, за списком № 1, у щомісячному розмірі 2363,21 грн..

Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного (ч. 1).

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу (ч. 2).

Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи (ч. 3).

Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом (ч. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 цього Кодексу розірвання шлюбу не припиняє права на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 цього Кодексу право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що:

1)одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги;

2)платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий

мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2015 року встановлений у розмірі 1176 гривень, що значно перевищує розмір отримуваної відповідачкою пенсії у розмірі 2363,21 гривні.

Виходячи з цього, права на утримання від позивача відповідачка не має.

Крім того, з наданих позивачем документів вбачається, що 4 грудня 2009 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, з якою вони мають трьох неповнолітніх дітей.

Позивач є непрацюючим пенсіонером, перебуває на обліку в УПФУ в м. Славутичі Київської області, де нарахований до виплати у квітні 2015 року розмір пенсії становить 8303 грн. 70 коп..

Доводи відповідачки про те, що вона має ряд захворювань і потребує витрат на лікування, допомагає хворій матері, має кредитну заборгованість позову не спростовують і не можуть бути підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до положень ст. 75 СК України непрацездатність, яка виникла внаслідок інвалідності, є лише однією з умов виникнення права на аліменти від подружжя. Другою обов'язковою умовою такого права є потреба в матеріальній допомозі, яка залежить виключно від розміру отримуваного доходу, який не забезпечує прожиткового мінімуму, встановленого законом. Водночас право на аліменти від подружжя закон не ставить в залежність від розміру фактичних витрат одержувача аліментів.

Виходячи з цього, потреба в матеріальній допомозі на лікування, надання матеріальної допомоги іншим особам, наявність кредитних зобов'язань не мають значення для права на аліменти від подружжя.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, позов слід визнати обґрунтованим і задовольнити.

Керуючись ст. 3, 4, 15, 109, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Припинити стягнення з ОСОБА_3 аліментів у розмірі 20% заробітку щомісячно на користь ОСОБА_2 на її утримання, призначеного рішенням Славутицького міського суду Київської області від 26 грудня 2006 року (справа № 2-582).

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору на суму 243 гривні 60 копійок.

На рішення можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками, які не були присутні при його проголошенні - у той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення у повному обсязі складено 7 вересня 2015 року.

Суддя А. С. Орел