Провадження № 2/161/4527/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Козак О.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який зареєстрований 28.08.1993 року Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області, актовий запис № 10. Від даного шлюбу мають дітей повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Покликається на те, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини між ними припинені вже тривалий час, спільне господарство не ведеться. При цьому, будь-які почуття любові та поваги до відповідача вона втратила.

Вважає, що шлюб існує формально, а тому його слід розірвати.

Зазначає, що діти перебувають на її утриманні. Відповідач по справі не приймає участі у їх вихованні та не надає матеріальної допомоги на утримання.

Крім того, син ОСОБА_3 є студентом 4-го курсу факультету будівництва та дизайну Луцького національного технічного університету денної форми навчання за державним замовленням і вона не в змозі самостійно його утримувати, оскільки знаходиться в скрутному матеріальному становищі та рівень доходів не дозволяє їй цього робити самостійно.

В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати допомогу на утримання дітей, у звязку з чим, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі ? частини від усіх видів його доходів і до повноліття дитини, а також на утримання повнолітнього сина на період його навчання в розмірі ? частини від усіх видів його доходів щомісячно і до досягненням ним 23-х років.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 28.08.1993 року Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області, актовий запис № 10, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ЕГ № 468327 (а.с. 5).

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно вимог ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні з пояснень сторін та досліджених письмових доказів, судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу подружніх відносин не підтримують. Шлюб існує формально. Примиритись не бажають. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сімї неможливе, а тому суд вважає за доцільне та правильне шлюб між ними розірвати.

Із свідоцтв про народження серії І-ЕГ № 271872 від 22.02.1995 року (а.с. 6) та 1-ЕГ №117333 від 03.07.2010 року (а.с. 7) вбачається, що відповідач по справі є батьком повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає належним чином участі в утриманні та вихованні неповнолітньої дитини, хоча спроможний надавати їй матеріальну допомогу, догляд за якою здійснює матір.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При цьому, суд у відповідності до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище позивача та відповідача, який є працездатним, відсутність інших утриманців та стан здоровя дитини.

Отже, зважаючи, що відповідач свій обовязок по утриманню дитини належним чином не виконує, неповнолітня дочка проживає з матірю та перебуває на її утриманні, то суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягувати аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно і до досягнення нею повноліття.

Крім того, підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання.

Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно довідки № 2478 від 10.09.2015 року вбачається, що ОСОБА_5 є студентом 4-го курсу факультету будівництва та дизайну Луцького національного технічного університету денної форми навчання за державним замовленням (а.с. 10)

У відповідності до ст. 200 СК України при призначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

А тому, зважаючи, що відповідач є працездатним, має можливість надавати допомогу на навчання сина, разом з тим суд враховує, що ним також стягуються кошти на утримання неповнолітньої дочки, то суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі ? частки від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 14.09.2015 року і на період навчання ОСОБА_5, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. по задоволеній вимозі по стягненню аліментів.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України ст. ст. 104, 105, 110, 112, 181, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб між громадянкою ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище Гром) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4 та громадянином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований 28.08.1993 року Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області, актовий запис № 10 розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини від його заробітної плати щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на дитину, починаючи з 14.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частки від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 14.09.2015 року і на період навчання ОСОБА_5, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк