Справа № 727/3381/15-ц
Провадження № 2/727/1181/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2015 року. Шевченківський районний суд м.Чернівці

в складі: головуючого судді - Дудакова С.Є.

при секретарі - Никорчук Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до УДС України з надзвичайних ситуацій в Чернівецькій області про визнання незаконним та скасування п.2 Наказу в частині преміювання за фактично відпрацьований час у лютому 2015 року в повному розмірі, -

встановив:

позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій посилалася на те, на даний час вона працює у відповідача на посаді фахівця І категорії сектору адміністративного забезпечення центру забезпечення діяльності Управління. Дана посада не відноситься до посад державних службовців.

Вказувала, що відповідно до п.1.7.3 Умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників бюджетних установ, закладів та організацій МНС України, затверджених наказом від 10 липня 2006 року, №432, Положення про преміювання працівників Управління та Положення про преміювання державних службовців Управління, п.2 Наказу начальника Управління ДСУ з надзвичайних ситуацій в Чернівецькій області від 26 лютого 2015 року №41 за фактично відпрацьований час у лютому 2015 року її було премійовано у розмірі 25 % фонду оплати праці за тарифними ставками та окладами з урахуванням надбавок та доплат працівників Управління.

Крім цього вказувала, що даним Наказом фактично всі інші працівники Управління, які працюють на посадах, що не відносяться до державної служби були премійовані в повному обсязі - 50% вищевказаного фонду.

Вважала, що її незаконно було частково позбавлено премії за роботу в лютому 2015 року, оскільки із змісту п.2 Наказу не зазначаються причини зменшення розміру премії, яка підлягала виплаті їй за лютий 2015 року.

Відповідачем надана копія рапорту начальника сектору адміністративного забезпечення ЦЗД Управління від 23 лютого 2015 року, в якому останній вказує преміювати її в розмірі 25% за неналежне виконання своїх посадових обов»язків. Проте жодних підстав для позбавлення її премії за лютий 2015 року в 2 рази не було, вона жодних порушень не допускала, належним чином виконувала покладені на неї трудовим договором обов»язки. Їй взагалі не відомо які саме упущення в роботі вона допустила в лютому 2015 року. У неї не бралося ніяких пояснень, ніяких зауважень до роботи у лютому 2015 року не було.

Також вказувала, що із змісту рапорту т.в.о начальника сектору планування, аналітичного та документального забезпечення Управління ОСОБА_3 вбачається, що ніби то вона відмовлялася у лютому 2015 року виконувати такі посадові обов»язки, як виконувати термінові задачі визначені начальником сектору, та разом із начальником сектору проводити роботу з технічної та інформаційної підготовки термінових нарад, засідань, ділових зустрічей, які проводить начальник Управління, виконання окремих доручень, пов»язаних з службовою необхідністю, яка може виникнути і в позаробочий час.

Вважала, що п.2 Наказу №41 від 26 лютого 2015 року «Про преміювання працівників Управління» щодо преміювання її за фактично відпрацьований час у лютому 2015 року в розмірі 25% є незаконним і підлягає скасуванню, відповідач повинен преміювати її у розмірі 50% фонду оплати праці за тарифною ставкою та окладом з урахуванням надбавок і оплат.

Просила визнати п.2 Наказу від 26 лютого 2015 року №41 про преміювання її, фахівця І категорії сектору адміністративного забезпечення Центру забезпечення діяльності Управління за фактично відпрацьований час у лютому 2015 року у розмірі 25% фонду оплати праці за тарифними ставками та окладами з урахуванням надбавок і доплат працівників Управління та скасувати Наказ в цій частині та зобов»язати начальника Управління ДМНС України з надзвичайних ситуацій у Чернівецькій області видати наказ про преміювання її за фактично відпрацьований час в лютому 2015 року у розмірі 50% фонду оплати праці за тарифними ставками та окладами з урахуванням надбавок і доплат працівників Управлінь.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, просили його задоволити, пославшись на обставини, вказані у позовній заяві і ОСОБА_1 також пояснила, що неповне її преміювання пов»язане з тим, що вона відмовилася виходити на роботу суботнього дня. Зараз вона працює в іншому секторі, про розмір своєї премії узнала тільки отримавши заробітну плату. Ніхто нічого не пояснював, а самих рапортів відносно неї вона також не бачила.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що даний позов є безпідставним, оскільки позивачка не була позбавлена премії, а премія була нарахована за результатами її роботи у лютому 2015 року. Крім того подала заперечення на позовну заяву, в яких детально викладені обставини, які мали місце при вирішенні питання про розмір преміювання позивачки.

Крім цього свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що вона неодноразово доповідала рапортами начальнику сектору планування, аналітичного та документального забезпечення ОСОБА_4 про неякісне та не в повному обсязі виконання своїх посадових обов»язків ОСОБА_1 При визначенні розміру преміювання позивачки за фактично відпрацьований час в лютому 2015 року ніяких порушень допущено не було, оскільки премія є грошовим заохоченням працівників добросовісно виконувати свої функціональні обов»язки, а саме через наявність допущених порушень в роботі в лютому 2015 року ОСОБА_1 була премійована саме в розмірі 25%.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, показання свідка ОСОБА_3, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що дійсно мали та мають місце обставини вказані сторонами, які стверджені їх поясненнями в судовому засіданні, копіями наказу №41 від 26 лютого 2015 року, рапортів начальника сектору адміністративного забезпечення ЦЗД Управління ОСОБА_3, з яких вбачається, що ОСОБА_1 за своїми обов»язками забов»язана виконувати термінові задачі визначені начальником сектору та разом з ним проводити роботу з технічної ат інформаційної підготовки термінових нарад, засідань, ділових зустрічей, які проводить начальник Управління, окрім цього надбавка за складність і напруженість в роботі передбачає виконання окремих доручень, пов»язаних із службовою необхідністю, яка може виникнути і в позаробочий час, виявлення нею в роботі позивачки ряду недоліків, про які вона належним чином рапортувала; Положення про преміювання працівників, посадової інструкції позивачки.

Проаналізувавши всі надані сторонами докази в їх сукупності суд і дійшов висновку саме про необґрунтованість позовних вимог позивачки.

Керуючись ст.ст.21, 94, 221, 231, 233 КЗпП України, ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до УДС України з надзвичайних ситуацій в Чернівецькій області про визнання незаконним та скасування п.2 Наказу в частині преміювання за фактично відпрацьований час у лютому 2015 року в повному розмірі - відмовити через необґрунтованість його пред»явлення.

Рішення може бути оскаржене до палати в цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський райсуд м.Чернівці на протязі 10 днів, починаючи з наступного, після його проголошення.

СУДДЯ: