Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №336/7653/13 Головуючий у 1-й інстанції: Зарютін П.В.
Провадження №и22-ц/778/2083/15 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів Полякова О.З.

Бабак А.М.

При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сенченко Валерій Михайлович, про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом, за яким зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 та на 3/4 частини квартири АДРЕСА_2.

Як стало відомо позивачеві, в лютому 2012 року його батько склав заповіт на користь відповідача.

Проте, як далі зазначає позивач, ОСОБА_6 у 2001 році переніс інсульт, через що страждав на психічні розлади та захворювання, а тому він вважає, що на час складання спірного заповіту його батько не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

На підставі викладеного позивач просить суд визнати недійсним складений ОСОБА_6 заповіт на ім'я ОСОБА_4, що був посвідчений приватним нотаріусом Сенченком В.М.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04 лютого 2015 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього від 25.02.2013 року.

За вимогами ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

21 березня 2013 року позивач, як син померлого, в порядку ст. 1269 ЦК України подав приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Бондар Ю.В. заяву про прийняття за законом спадщини: частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

27.02.2012 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченком В.М. вже було посвідчено заповіт ОСОБА_6, який все належне йому майно заповів ОСОБА_4

Відповідно до ч.І ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Звернувшись до суду з позовом про визнання вищевказаного заповіту недійсним, позивач посилався на ту обставину, що на час складання заповіту батько позивача не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно з положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, як про це вже зазначалося судом.

Згідно до Постанови Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року, яка у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України, встановлено, що підставою для визнання правочину недійсним по ст.225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до акту судової психіатричної експертизи № 318 від 04.06.2014 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент підписання заповіту 27.02.2012 року виявляв ознаки органічного ушкодження головного мозку внаслідок церебрального атеросклерозу, дисциркуляторної енцефалопатії, артеріальної гіпертензії, перенесеного інсульту. Натомість, визначити ступінь зниження когнітивних функцій, відповісти на питання - чи страждав він втратою пам'яті, а також чи могли медичні препарати, які під час хвороби приймав ОСОБА_6, вплинути на його волевиявлення не надається можливим, у зв'язку з відсутністю опису його психічного стану в медичній документації та вказівок які препарати в той період він приймав.

За висновком додаткової експертизи № 640 від 06.11.2014 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент підписання заповіту 27.02.2012 року виявляв ознаки органічного пошкодження головного мозку внаслідок церебрального атеросклерозу, дисциркуляторної енцефалопатії, артеріальної гіпертензії, перенесеного інсульту. Визначити ступінь зниження когнітивних функцій, відповісти на питання - чи страждав він втратою пам'яті, а також чи могли медичні препарати, які під час хвороби приймав ОСОБА_6, вплинути на його волевиявлення та чи міг він розуміти значення своїх дій та керувати ними не надається можливим, у зв'язку з відсутністю опису його психічного стану в медичній документації та вказівок які препарати в той період він приймав.

Суд першої інстанції ,розглянувши справу вірно прийшов висновку, що проведеними у справі експертизами не зроблено висновок про абсолютну неспроможність ОСОБА_6 на час підписання оспорюваного заповіту від 27 лютого 2012 року розуміти значення своїх дій та керувати ними, і обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Про бажання покійного розпорядитися своїм майном на користь іншої особи ніж позивач ,може свідчити, що за життя ОСОБА_6 вирішуючи спадковий спір після смерті своєї дружини ОСОБА_9. не зазначав позивача ,як спадкоємця першої черги після смерті матері, що випливає з рішення апеляційного суду Запорізької області від 27.11.2013 року ./т.1 а.с.100/.

Окрім цього відповідач ОСОБА_4 з 21.12.2012 року був прописаний за однією адресою з померлим./т.1 а.с.73/

Недоречними є посилання апелянта про нікчемність заповіту ,складеного в порушення вимог щодо його форми та посвідчення, що передбачено ч.1 ст.1257 ЦК України ,так як заповіт не містить посилань щодо доручення по наділенню ОСОБА_10 повноваженнями по підпису заповіту замість ОСОБА_6, так як це не входило до предмету позовних вимог, і позивач звернувся до суду про визнання правочину недійсним за ст..225 ЦК України.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307,308,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04 лютого 2015 року у цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: