Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"28" квітня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

за участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який є законним представником ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що їй належить квартира АДРЕСА_1. Згідно довідки Форми 3 в квартирі зареєстровані три особи: вона (позивач), неповнолітня ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04.08.2010 року ОСОБА_2, батька ОСОБА_3, визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Неповнолітня ОСОБА_3 та її батьки ніколи фактично не проживали в спірній квартирі. Неповнолітня зареєстрована у квартирі від дня свого народження, але фактично там ніколи не проживала. Крім того, її законні представники ніколи не сплачували за комунальні послуги, на утримання квартири коштів не виділяли, речі як неповнолітньої, так і її батьків в квартирі відсутні.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просили їх задовольнити. Позивач додатково пояснила, що з 2004 року вона є власником спірної квартири. ОСОБА_3 вона ніколи не бачила, в квартирі вона не проживала жодного дня, і речей її ніколи не було. Матір дитини вона також ніколи не бачила. ОСОБА_2 також ніколи не проживав в квартирі. ОСОБА_2 є сином її рідної сестри. Коли ОСОБА_2 вийшов з тюрми, він зареєструвався в спірній квартирі, хоча має квартиру по вулиці Драйзера. Зазначила, що наявність реєстрації неповнолітньої дитини не дає їй можливості оформити субсидію. Представник позивача додатково зазначив, що дитина жодного дня в спірній квартирі не проживала, це підтверджують докази, які знаходяться в матеріалах справи. Рішенням суду в 2010 році не було вирішено питання щодо зняття її з реєстраційного обліку, оскільки на той момент не пройшов встановлений законом строк.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

В судове засідання третя особа - ОСОБА_4 не з'явилася, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином.

В судове засідання третя особа - Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є сусідкою позивача. ОСОБА_3 в квартирі позивача не проживає, і ніколи не проживала, її речі в квартирі відсутні. В квартирі взагалі немає дитячих речей, коляски. Про наявність дитини дізналася лише в суді, коли в 2010 році розглядалася справа щодо ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він є сусідом позивача, його квартира навпроти. В будинку проживає з 1964 року, позивача знає. ОСОБА_2 кілька разів бачив до його судимості, потім багато років його не бачив. Дитину ОСОБА_2 ніколи не бачив. Навіть бабуся дізналася про онуку на суді в 2010 році. ОСОБА_2 один раз приїздив до бабусі, але був один.

Вислухавши пояснення позивача, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, матеріали справи № 2-1261/10, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що квартира АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1 - позивачу по справі. З довідки форми 3 від 02.07.2014 року, виданої ЖРЕО № 402, встановлено, що в спірній квартирі зареєстровані - позивач - ОСОБА_1, неповнолітня ОСОБА_3, яка є донькою племінника позивача, та мати позивача - ОСОБА_4

Відповідно до акту від 06.08.2014 року, підписаного ОСОБА_5, ОСОБА_6 та начальником ЖРЕО № 402, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартирі АДРЕСА_1 не проживає.

З довідки, яка видана 14.07.2014 року КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дніпровського району м. Києва", слідує, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на обліку у дитячого лікаря не перебувала, за медичною допомогою не зверталася.

На первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування та на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не перебуває.

З рішення Дніпровського районного суду від 04.08.2010 року, яким було визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, встановлено, що малолітня ОСОБА_3, яка є донькою ОСОБА_2, у спірній квартирі ніколи не проживала, як і не проживав її батько.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. По даній справі встановлено, що малолітня ОСОБА_3 ніколи не проживала в спірній квартирі, її батько ОСОБА_2 зареєстрував за місцем своєї реєстрації, яку мав в 2009 році в спірній квартирі, однак ні ОСОБА_2, ні його донька ОСОБА_3 ніколи в квартирі позивача не проживали.

По даній справі відсутні будь-які дані щодо не проживання ОСОБА_3 в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в її проживанні. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 319, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який є законним представником ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення не було подано.

Суддя: