Справа № 572/1971/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2015 року Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя Власик Н.М.

при секретарі Мороз Ю. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до Державного професійно-технічного навчального закладу "Сарненський професійний аграрний ліцей" про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДПТНЗ «Сарненський професійний аграрний ліцей» , просить поновити його на роботі на посаді майстра виробничого навчання , оскільки наказом № 26 від 24 березня 2015 року його було звільнено з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Вважає , що його звільнення було проведено незаконно , оскільки заява про звільнення його з роботи за власним бажанням була написана ним 24. 03. 2015 року на вимогу дирекції ліцею . Також просить стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу .

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає , що був прийнятий на роботу водієм в ДПТНЗ « Сарненський професійний аграрний ліцей» 17. 12.2014 року згідно наказу № 151 . 02. 01. 2015 року був переведений на посаду майстра виробничого навчання згідно контракту терміном на 1 рік по 31.12.2015 року ( наказ № 2 від 02 01. 2015 року ). На протязі лютого березня 2015 року, в зв`язку з призовом на військову службу до Збройних Сил України на підставі Указу Президента України № 19 від 14. 01. 2015 року про часткову мобілізацію, він не працював , оскільки проходив обстеження з приводу придатності до військової служби . Проходив медичні комісії в м. Сарни та в м. Рівне , лікувався амбулаторно , що підтверджується лікарняним листом , який здано в бухгалтерію ліцею. 24. 03. 2015 року на вимогу дирекції навчального закладу написав заяву про звільнення за власним бажанням , а 25. 03. 2015 року був направлений на Рівненський навчальний полігон . На даний час проходить службу у м. Тернопіль у військовій частині , тому просить поновити строк звернення до суду , оскільки не мав можливості покинути військовий полігон . Вважає , що як призваний на військову службу в зв`язку з частковою мобілізацією , має право на збереження за ним місця роботи та заробітку , а тому його звільнення з посади є незаконним , він має бути поновленим на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу .

Підтримавши позов в суді ОСОБА_1 пояснив , що вважає звільнення незаконним , просить поновити на роботі та стягнути середній заробіток з часу звільнення до дня ухвалення рішення. На підставі ст.. 234 КЗпП України просить поновити строк звернення до суду

Відповідач директора ДПТНЗ « Сарненський професійний аграрний ліцей « М.П. Морозюк позову не визнає , просить в його задоволенні відмовити на тій підставі , що звільнення ОСОБА_1 було проведено на підставі його заяви про звільнення за власним бажанням , щодо якої він висловлював свою думку про її недоцільність , оскільки згідно наказу № 11 від 03 лютого 2015 року на підставі ст.. 29 ЗУ « Про військовий обов`язок і військову службу`від 25. 03. 1992 року « Про часткову мобілізацію» позивач був увільнений

з роботи із збереженням займаної посади , середньої заробітної плати з 03. 02. 2015 року на час військової служби . Підставою для цього було повідомлення Сарненського РВК від 03.02. 2015 року. В подальшому , коли ОСОБА_1 протягом лютого - березня 2015 року кілька раз з`являвся у ліцей з питанням , чи працювати йому надалі , він , як керівник закладу , просив надати відповідний документ з військкомісаріату про те , що від проходження військової служби позивач звільнений . Разом з тим , під час чергового візиту до ліцею 24. 03 2015 року ОСОБА_1 подав заяву про звільнення за власним бажанням і, відповідно , було видана наказ про це . Відповідач не знаходить, що за таких обставин звільнення позивача було здійснено незаконно.

Представник відповідача ОСОБА_2 не визнаючи позову , просить в його задоволенні відмовити , вказуючи на те , що на її думку , заява про звільнення з роботи за власним бажанням ОСОБА_1 була подана в зв`язку з тим , що в бухгалтерію ліцею на виконання надійшла постанова відділу ДВС Сарненськьго РУЮ про звернення стягнення на заробітну плату працівника , згідно якої із заробітної плати позивача щомісячно мав утримуватись борг по зведеному виконавчому провадженню до погашення боргу в сумі 95388 грн. 89 коп . Про те ,чи ОСОБА_1 є мобілізованим на військову службу , керівництво ліцею зверталось з запитами до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки позивач час від часу протягом лютого - березня 2015 року з`являвся на роботі , хоча щодо нього ще 03. 02. 2015 року було видано наказ про увільнення з роботи із збереженням посади та заробітної плати на час військової служби.

Суд , заслухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи , приходить до висновку , що позов не підлягає до задоволення в зв`язку з наступним .

Як встановлено, 17.12.2014 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в ДПТНЗ « Сарненський професійний аграрний ліцей» водієм 3-го розряду з випробувальним терміном до 16.02. 2015 року, згідно наказу № 151 .

02. 01. 2015 року позивач на підставі наказу № 02 був переведений майстром виробничого навчання і з ним було підписано контракт терміном на 1 рік .

На підставі заяви ОСОБА_1 від 24. 03. 2015 року про звільнення за власним бажанням з 24. 03. 2015 року , в цей же день було видано наказ № 26 про його звільнення на підставі ст.. 38 КЗпП України з виплатою компенсації за невикористану щорічну відпустку в кількості 11 календарних днів за період з 17.12.2014 року по 24. 03. 2015 року.

Судом встановлено , що з 25. 03. 2015 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у ЗС України в зв`язку з частковою мобілізацією , що підтверджується довідкою Сарненського РВК № 569 від 27. 03. 2015 року.

Разом з тим , як вбачається із наказу № 11 від 03 лютого 2015 року по ДПТНЗ « Сарненський професійний аграрний ліцей» , ОСОБА_1 був увільнений з роботи зі збереженням займаної посади та заробітної плати з 03. 02. 2015 року на час військової служби. Підставою є повідомлення Сарненського РВК від 03. 02. 2015 року.

Пояснення позивача про те , що йому не було відомо про цей наказ , судом не береться до уваги , оскільки в подальшому на протязі майже двох місяців , ОСОБА_1 не виходив на роботу та не проходив військову службу , натомість , проходив медичні комісії.

З`явлення ОСОБА_1 час від часу у ліцеї протягом лютого - березня 2015року та відсутність пояснень з приводу не проходження служби , змушувало керівництво офіційно запитувати військовий комісаріат щодо того , чи дійсно позивач є мобілізованим на військову службу до ЗС України згідно повідомлення від 03. 02. 2015 року.

У відповідь на запит ДПТНЗ « Сарненський професійний аграрний ліцей» № 01-16/133 від 20. 03. 2015 року ТВО Військового комісара Сарненськьго РВК повідомив , що ОСОБА_1 . 02. 02. 2015 року після проходження медичної комісії щодо встановлення ступеня придатності рішенням голови військово - лікарської комісії був визнаний обмежено - придатним і йому була вручена бойова повістка на відправку 03. 02 2015 року в команду В-1670. 03. 02. 2015 року був повернутий із обласного зборного пункту Рівненського РВК на додаткове медичне обстеження . 17. 02, 2015 року за результатами додаткового обстеження

ступінь придатності ОСОБА_1 не змінився. В подальшому ОСОБА_1 отримавши чергову бойову повістку в команду В-1670 ОСОБА_1 . 12. 03. 2015 року не з`явився , мотивуючи це тим , що не задоволений медичним обстеженням . В результаті щодо нього Сарненським РВК спільно із Сарненським РВ УМВС України було вжито заходів на виконання Указу Президента України № 15/2015 від 14. 01. 2015 року « Про часткову мобілізацію» і 26. 03. 2015 року позивач призваний при мобілізації Сарненським РВК.

Зазначене у повідомленні ТВО військового комісара підтверджує пояснення відповідачів про те , що ОСОБА_1 розшукувався військовим комісаріатом за місцем роботи та керівництвом органу внутрішніх справ і підстав для його звільнення за власним бажанням не було , оскільки він був увільнений на час військової служби наказом від 03. 02. 2015 року .

В судовому засіданні позивач не підтвердив свого посилання у позові про те , що заяву про звільнення за власним бажанням написав за вимогою дирекції ліцею, натомість невизначено давав пояснення про те , що у нього не було іншого виходу , оскільки йому задавали питання чи на військовій він службі і чому не у збройних силах , а він , тим часом, мав в черговий раз проходить медичні комісії.

З огляду на вказане , суд приходить до висновку , що на позивача тиску з боку керівництва ліцею не чинилось, заява про звільнення з роботи за власним бажанням була написана ним свідомо , таким звільненням ОСОБА_1 переслідував певну мету , а саме можливість уникнення призову до ЗС України та перешкоди для стягнення з його заробітної плати заборгованості по зведеному виконавчому провадженню, тому підстав для поновлення його на роботі немає .

Вирішуючи питання про поновлення строку звернення ОСОБА_1 до суду, суд виходить із того , що через перебування позивача на військовій службі у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 з 25. 03. 2015 року , цей строк ним було пропущено з поважних причин і тому строк звернення до суду підлягає поновленню.

На підставі ст. 40 , 42 , 235, 236 КЗпП України , керуючись ст. ст. 214, 215 ЦПК України ,

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду .

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про поновлення на роботі майстром виробничого навчання Державного професійно технічного навчального закладу « Сарненський професійний аграрний ліцей» та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити за безпідставністю позовних вимог .

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення .

Суддя підпис копія вірно

Суддя Сарненського

районного суду Власик Н. М. .