Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4533/14-ц
Провадження № 2/553/77/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.08.2015 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Бутенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальне виділ частини домоволодіння та земельної ділянки -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний поділ незакінченого будівництвом житлового будинку та земельної ділянки.

Так, у жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому вказує, що в порядку поділу спільного майна подружжя рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 24.07.2012 року у власність відповідачки ОСОБА_1 виділено 1/2 частину будівельних матеріалів, з яких зведено недобудований цегляний житловий будинок по вул. Радіщева, 28/34, в м. Полтаві, вартістю 38527,50 грн. Оскільки вказана частина будівельних матеріалів не може бути виділена в натурі, користування зазначеними будівельними матеріалами є неможливим для відповідачки, так як вони використані при будівництві, житловий будинок не може бути розділений, так як не введений в експлуатацію, а припинення права власності на частину будівельних матеріалів не завдасть жодної шкоди інтересам відповідача, просить припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину будівельних матеріалів та стягнути з ОСОБА_2 на її користь їх вартість в сумі 38527 грн. 50 коп.

ОСОБА_1 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_2 про реальний поділ незакінченого будівництвом житлового будинку та земельної ділянки, в якому вказує про можливість поділу недобудованого цегляного житлового будинку по вул. Радіщева, 28/34, в м. Полтаві, який зводився сторонами під час шлюбу за спільні кошти, просить реально виділити їй 1/2 частину вказаного незакінченого будівництвом будинку, а саме: кімнати площею 20,4 кв.м, 28,0 кв.м, 10,3 кв.м, та частину земельної ділянки, необхідної для обслуговування вказаного незакінченого будівництвом будинку, споруд, входу та в'їзду до нього.

Ухвалою суду від 19.11.2014 року позови об'єднані в одне провадження.

Ухвалою суду від 22.05.2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку в спільному майні та стягнення коштів залишений без розгляду за заявою позивача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_3 позов підтримали, просили задовольнити, реально поділити недобудований житловий будинок по вул. Радіщева, 28/34, в м. Полтаві згідно з варіантом, запропонованим судовим експертом ОСОБА_4 у Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 166 віл 13.03.2015 року та для обслуговування виділеної ОСОБА_1 частини домоволодіння та господарських споруд виділити їй у користування земельну ділянку площею та конфігурацією відповідно до Висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 166 віл 13.03.2015 року.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечував. після перерви, оголошеної в судовому засіданні, до суду не з'явився, доручивши представляти свої інтереси адвокату ОСОБА_5

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову ОСОБА_1 заперечував, посилаючись на безпідставність позовних вимог з огляду на те, що питання про поділ зазначеного недобудованого житлового будинку вже вирішувалось судом при розгляді іншої судової справи про поділ спільного майна подружжя, рішенням суду за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано право власності на будівельні матеріали, з яких побудований житловий будинок. Будівництво спірного житлового будинку розпочато без відповідного дозволу, в даний час вказаний житловий будинок недобудований, в експлуатацію не введений. Оскільки спірний недобудований житловий будинок являється обєктом самочинного будівництва, він виходячи зі змісту положень ст. 376 ЦК України, "Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна" не являється обєктом права власності та, відповідно, не може бути предметом поділу згідно з нормами ст. ст. 364, 367 ЦК України.

Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, цивільну справу № 2-1548/11 (провадження № 2/1616/90/2012) вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 20.11.1985 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали за рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 02.09.2011 року.

Під час перебування у шлюбі ОСОБА_2 приватизував земельну ділянку площею 1005 кв.м. з функціональним призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м. Полтава, вул. Радіщева, 28/34. На вищевказаній земельній ділянці подружжя почало будівництво житлового будинку, який на даний час не введений в експлуатацію.

Питання про поділ незавершеного будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Радіщева, 28/34, в м. Полтаві та приватизованої позивачем ОСОБА_2 земельної ділянки за цією ж адресою було предметом спору по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя (цивільна справа № 2-1548/11, провадження № 2/1616/90/2012).

Під час розгляду вищезазначеної судової справи судовим експертом ОСОБА_6 проведено судову будівельно-технічну експертизу, відповідно до висновку № 252 від 15.05.2012 року визначено, що вартість будівельних матеріалів, що були використані для будівництва житлового будинку по вул. Радіщева, 28/34, в м. Полтаві, складає 77055 грн. Згідно з висновком додаткової судову будівельно-технічної експертизи № 100 від 03.07.2012 року рівень готовності житлового будинку на час експертного дослідження становить 73,29 %.

При вирішенні зазначеного спору про поділ спільного майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суд виходив з наступного.

Законом України від 11 січня 2011 року № 2913-VI "Про внесення змін до статті 61 Сімейного кодексу України щодо об'єктів права спільної сумісної власності подружжя", який набрав чинності 08 лютого 2011 року, статтю 61 СК України доповнено частиною п'ятою, якою передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації.

Разом із тим відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з частинами першою та другою статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Отже, одержана ОСОБА_2 під час шлюбу (у 2005 році згідно державного акту на право власності на земельну ділянку) у власність на підставі статей 18, 116 Земельного кодексу України шляхом приватизації земельна ділянка по вул. Радіщева, 28/34, в м. Полтаві, незалежно від того, що на ній подружжям розпочато будівництво житлового будинку, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя.

Враховуючи те, що будинок, який знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Радіщева, 28/34, не прийнятий в експлуатацію, об'єктом поділу можуть бути будівельні матеріали, які використані для будівництва вказаної споруди.

Суд дійшов висновку, що оскільки вартість будівельних матеріалів (з урахуванням їх вартості, визначеної експертизами) на час розгляду справи належать на праві власності в рівних частинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2, тому між сторонами по справі підлягає поділу частина коштів, витрачених на будівельні матеріали (77055 грн. - загальна вартість будівельних матеріалів та виробів) /2 = 38 527 грн. 50 коп.)

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 24.07.2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя - задоволено частково: виділено із спільного сумісного майна подружжя та визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, з яких збудовано споруду - цегляний будинок, який розташований по вул. Радіщева, 28/34, в м. Полтаві, - вартістю 38 527 грн. 50 коп.; виділено із спільного сумісного майна подружжя та визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, з яких збудовано споруду - цегляний будинок, який розташований по вул. Радіщева, 28/34, в м. Полтаві, - вартістю 38 527 грн. 50 коп. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

Відповідно до ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 06.09.2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 24.07.2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відхилено касаційну скаргу ОСОБА_1, судові рішення місцевого та апеляційного судів залишено без змін.

Таким чином, судовим рішенням, яке вступило в законну силу, розподілено майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у власність кожного з них виділено частину будівельних матеріалів, з яких ними під час шлюбу спільно збудований будинок та господарські будівлі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про реальне виділення 1/2 частини незакінченого будівництвом будинку по вул. Радіщева, 28/34, в м. Полтаві, ОСОБА_1 послалась на те, що на даний час вартість будівельних матеріалів, з яких він зведений, та які їй були виділені при поділі майна подружжя, як і вартість самого будинку, за 2 роки істотно змінилась, наполягає на тому, що вказаний будинок можливо розподілити, а відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок", за позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.

Судом достовірно встановлено, що за період з постановлення вищевказаного судового рішення стан спірного нерухомого майна істотно не змінився, житловий будинок на час вирішення даного спору є недобудований, в експлуатацію не введений.

За клопотанням відповідача ОСОБА_1 по справі призначено судову експертизу.

Згідно з Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 166 від 13.03.2015 року, виконаного судовим експертом ОСОБА_6, рівень готовності житлового будинку по вул. Радіщева, 28/34, в м. Полтаві дорівнює 74 %, в період з липня 2012 року по 14.01.2015 року в житловому будинку та господарських будівлях проведені наступні роботи: в житловому будинку встановлений дверний короб та полотно, вартість робіт складає 1446 грн. (в т.ч. матеріали 1359 грн.), в гаражі улаштовано покриття покрівлі з АЦХ та підлоги з бетону, вартість робіт складає 6432 грн. (в т.ч. матеріали 5581 грн.). Ринкова вартість незавершеного будівництва житлового будинку по вул. Радіщева, 28/34, в м. Полтаві складає 289060 грн., в тому числі житлового будинку 167177 грн.

Вказаним висновком експерта запропоновано один варіант розподілу незавершеного будівництва житлового будинку та господарських будівель і споруд по вул. Радіщева, 28/34, в м. Полтаві.

Відповідно до Висновку додаткової будівельно-технічної експертизи № 166-а від 18.06.2015 року, виконаного судовим експертом ОСОБА_6, запропоновано один варіант розподілу земельної ділянки у відповідності до запропонованого варіанту розподілу будівель для забезпечення можливості обслуговування ОСОБА_1 частини незавершеного будівництва житлового будинку, споруд, входу згідно з варіантом розподілу житлового будинку, запропонованого у додатку № 3 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 166 від 13.03.2015 року та можливості входи і в'їзду на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 355 ЦК України спільною власністю (спільним майном) являється майно, яке перебуває у власності двох або більше осіб (співвласників).

Як встановлено в ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави стверджувати про те, що право на виділ у натурі частки зі спільного майна має співвласники такого майна.

При цьому, рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 24.07.2012 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, з яких збудовано будинок, розташований по вул. Радіщева, 28/34, в м. Полтаві, - вартістю 38 527 грн. 50 коп.

Як встановлено в ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Недобудований житловий будинок, зведений сторонами на земельній ділянці по вул. Радіщева, 28/34, в м. Полтаві, який являється предметом спору, побудований без дозволу на будівництво, що підтверджується також листом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області № 1016-1.9/2791 від 29.05.2015 року, без належним чином затвердженого проекту, а відтак, виходячи з положень ст. 376 ЦК України являється самочинним будівництвом.

За змістом ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Як встановлено в п. 2.3 "Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна", затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18.06.2007 року, не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об'єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Верховний Суд України в постанові від 04.12.2013 року висловив позицію, згідно з якою самочинно збудоване нерухоме майно не є обєктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України.

Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що житловий будинок по вул. Радіщева, 28/34, в м. Полтаві на час розгляду справи не добудований та не введений в експлуатацію, є самочинним, відповідно, він не являється обєктом права власності та не належить сторонам по справі, а відповідно, не може бути обєктом поділу згідно з положеннями норм ст. 364 ЦК України, а ОСОБА_1 являється власницею не 1/2 частини нерухомого майна житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, а власницею лише 1/2 частини будівельних матеріалів, з яких він збудований, суд приходить до висновку про відсутність жодних правових підстав для задоволення позову та реального поділу недобудованого житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 про поділ недобудованого житлового будинку та господарських будівель і споруд, відповідно, такими, що не підлягають задоволенню є і вимоги про виділ їй частини земельної ділянки по вул. Радіщева, 28/34, в м. Полтаві для обслуговування частини домоволодіння, які є похідними.

А тому суд приходить до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_1 є безпідставним та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 130, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь в розгляді справи, але не були присутні при проголошенні рішення в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_7