Справа № 2/489/2837/2015
У Х В А Л А

4 вересня 2015 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Спінчевська Н.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, треті особи адміністрація Ленінського району м. Миколаєва, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, про усунення перешкод у користуванні квартирою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Миколаївської міської ради, зі змісту якої вбачається, що позивач просить суд ухвалити рішення про демонтаж сходів, встановлених із зовнішньої сторони житлового будинку № 248 по вул. Чигрина у м. Миколаєві.

Згідно вимог ст.11, 118 ЦПК України звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи здійснюється шляхом предявлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам ст.ст.119, 120 ЦПК України.

Проте, ОСОБА_1 подав до суду заяву, яка за змістом і формою не відповідає вимогам, що предявляються до позову.

Відповідно п. 5.21 Вимог до оформлювання документів Державної уніфікованої системи документації, Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації ДСТУ 4163-2003, затверджених наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, та положень типової Інструкції з діловодства, текст документа містить інформацію, заради фіксування якої було створено документ. Текст документа повинен бути викладений стисло, грамотно, зрозуміло, без повторів та вживання слів і зворотів, які не несуть смислового навантаження.

Всупереч зазначеним вимогам позивач намагається вести певний діалог з суддями Ленінського районного суду м. Миколаєва, вдаючись до некоректних зневажливих висловів та погроз із запитаннями, які не стосуються суті позову, його предмету, та робить текст досить розмитим та незрозумілим.

Згідно вимог ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Так, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Проте, зі змісту позову незрозуміло, які конкретно права позивача порушені саме визначеним ним відповідачем. Позивачем не зазначено жодного доказу, що підтверджують кожну обставину, на яку він посилається як на обґрунтування своїх вимог, та не посилається на наявність підстав для його звільнення від доказування.

Позивачем нечітко та некоректно вказаний сам спосіб захисту порушеного права.

Так, позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні квартирою № 14 по вул. Чигрина,248 у м. Миколаєві, шляхом ухвалення рішення про демонтаж сходів (прольотів цих сходів), встановлених із зовнішньої сторони житлового будинку № 248 по вул. Чигрина у м. Миколаєві. Проте, не зазначає хто саме має проводити такий демонтаж.

Згідно ч.1 ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Проте, всупереч зазначеним вимогам, позивачем наданий до суду (направлений рекомендованим поштовим відправленням 28 серпня 2015 року) лише один екземпляр позовної заяви без будь-яких додатків.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 79, 80, ч.5 ст.119 ЦПК України позовна заява має бути оплачена судовим збором в залежності від ціни позову за ставками, які визначені Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, який набрав чинності 1 листопада 2011 року.

Відповідно до п. 1.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (станом на 28.08.2015 року) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243,60 грн.).

Проте, позивачем судовий збір не сплачений та не надано доказів про його звільнення від сплати судового збору.

У відповідності до ст.121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про усунення перешкод у користуванні квартирою - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків пять днів з дня отримання позивачкою копії ухвали.

У цей строк позивачу ОСОБА_1 необхідно:

-надати до суду належно оформлену (а також копії позовної заяви відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі) та виправлену позовну заяву з повним викладенням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину (наявність підстав для звільнення від доказування); із чітким викладенням змісту заявлених вимог;

-сплатити належний судовий збір та надати до суду оригінал квитанції про його сплату або надати докази про звільнення від сплати судового збору.

У разі не виконання вимог ухвали в установлений судом строк заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Розяснити позивачу, що відповідно до положень ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Спінчевська