У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

23 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт» Будівельний Альянс», третя особа - Харківська міська рада, про визнання права власності, зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Харківської області від 03 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт» Будівельний Альянс» (далі - ТОВ «Моноліт» Будівельний Альянс») про визнання права власності, зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що 09 січня 2006 року між ним та ТОВ «Моноліт» Будівельний Альянс» було укладено договір № 110 про участь у будівництві, а також договір № 100 між «Моноліт» Будівельний Альянс» та ОСОБА_7

На підставі договору № 100 та договору № 110 про участь в будівництві, забудовник ТОВ «Моноліт» Будівельний Альянс» залучає інвесторів ОСОБА_4 та ОСОБА_7 до будівництва об'єкта нерухомості на земельній ділянці площею 4,4177 га, відведеної забудовнику рішенням Харківської міської ради № 144/04 від 06 жовтня 2003 року.

Строк здачі об'єкта в експлуатацію визначено 1 квартал 2009 року, проте з 2006 року будівництво забудовником по об'єкту, який інвестувався ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не ведеться, зведений лише фундамент будівлі.

Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 27 травня 2012 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 право на витребування квартир перейшло до ОСОБА_4

Вказував, що відповідач порушує строк здачі в експлуатацію об'єкта незавершеного будівництва. Крім цього відповідач виставив на продаж квартири, які визначені відповідними угодами, укладеними між ними, чим фактично підтверджує не визнання права за позивачем на відповідну частину об'єкту незавершеного будівництва.

Враховуючи вказане, позивач просив визнати за ним право власності на частину об'єкта незавершеного будівництва, розташованого по АДРЕСА_1 в м. Харкові на земельній ділянці, відведеної забудовнику Рішенням Харківської міської ради №66/04 від 28.04.2004 року та на будівельному плані об'єкта незавершеного будівництва визначений, як квартири, а саме: на квартиру під № 31/2, що розташована на шостому поверсі, загальною будівельною площею 84,58 кв. м.; на квартиру під № 156, що розташована на 22-му поверсі, загальною будівельною площею 69,98 кв. м.; на квартиру під № 142, що розташована на 20-му поверсі, загальною будівельною площею 70,85 кв. м.; на квартиру під № 158, що розташована на 22-му поверсі, загальною будівельною площею 70,85 кв. м.; на квартиру під № 163, що розташована на 22-му поверсі, загальною будівельною площею 118, 25 кв. м.; та додатково 225, 96 кв. м. площі житлових приміщень. Крім того, просив зобов'язати відповідача зняти з продажу предмет спору.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2013 року, позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на частину об'єкта незавершеного будівництва, що розташований за адресою: м. Харків по АДРЕСА_1 (ріг АДРЕСА_1), на земельній ділянці, відведеної забудовнику Рішенням Харківської міської ради № 66/04 від 28.04.2004 року та на будівельному плані об'єкта незавершеного будівництва визначений, як квартири, а саме: на 2-х кімнатну квартиру під номером 31/2, що розташована на 6-му поверсі, загальною будівельною площею 84,58 кв. м.; на 2-х кімнатну квартиру під номером 156, що розташована на 22-му поверсі, загальною будівельною площею 69,98 кв. м.; на 2-х кімнатну квартиру під номером 142, що розташована на 20-му поверсі, загальною будівельною площею 70,85 кв. м.; на 2-х кімнатну квартиру під номером 158, що розташована на 22-му поверсі, загальною будівельною площею 70,85 кв. м.; на: 3-х кімнатну квартиру під номером 163, що розташована на 22-му поверсі, загальною будівельною площею 118,25 кв. м. та додатково 225,96 кв. м. площі житлових приміщень.

Зобов'язано ТОВ "Моноліт" будівельний альянс" зняти з продажу предмет спору, а саме: 2-х кімнатну квартиру під номером 31/2, що розташована на 6-му поверсі, загальною будівельною площею 84,58 кв. м.; на 2-х кімнатну квартиру під номером 156, що розташована на 22-му поверсі, загальною будівельною площею 69,98 кв. м.; на 2-х кімнатну квартиру під номером 142, що розташована на 20-му поверсі, загальною будівельною площею 70,85 кв. м.; на 2-х кімнатну квартиру під номером 158, що розташована на 22-му поверсі, загальною будівельною площею 70,85 кв. м.; на: 3-х кімнатну квартиру під номером 163, що розташована на 22-му поверсі, загальною будівельною площею 118,25 кв. м. та додатково 225,96 кв. м. площі житлових приміщень.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 03 березня 2015 року, рішення суду першої інстанції скасовано та у справі ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати рішення апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження апеляційного суду і при їх дослідженні та встановленні судом дотримані норми процесуального та матеріального права.

Суд апеляційної інстанції на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшов вірного висновку щодо безпідставності позовних вимог.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 03 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов О.В. Ступак