Справа № 310/1608/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23 липня 2015 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого -судді Ліхтанської Н.П.

при секретарі Вакал Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за основним та уточнюючим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

18.02.2015р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який уточнила 10.03.2015року. до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання на тих підставах, що син сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вересня 2013року навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Бердянський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету», денна форма навчання та буде навчатися до 01 лютого 2017року і тому позивач просить суд стягнути з відповідача на утримання сина аліменти на час навчання в розмірі 1/4частини з усіх видів доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до припинення навчання до 01.02.2017року. В позовній заяві позивач також зазначила, що доки син навчається на стаціонарі, він не має можливості повноцінно працювати, тому перебуває на повному утриманні позивача та мешкає разом з нею. Стипендію син не отримує та інших доходів не має. Заробітку позивача недостатньо, щоб повноцінно утримувати сина, тому вона потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, оскільки на теперішній час її щомісячний заробіток є непостійним та мінливим і складає близько 1000 гривень. Іншого доходу вона не має. Домовленості між позивачем і відповідачем про участь останнього в утриманні сина не досягнуто, участі в його утриманні відповідач не бере, регулярної матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

У судове засідання позивач не з»явилася, надіслала заяву, в якій підтримала позов в повному обсязі і просить справу розглянути без неї, не заперечує проти заочного рішення.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що він сплачував аліменти на утримання сина до його повноліття в розмірі 1/4частини з усіх видів доходу, заборгованості немає, після досягнення сином повноліття, тобто з лютого 2015р. по теперішній час за його заявою бухгалтерія продовжує утримувати аліменти на користь позивача на утримання сина на час навчання в розмірі 1/4частини з усіх видів доходу, оскільки він не заперечує допомагати сину на час навчання і допомагає. На його прохання син приніс довідку з місця навчання для бухгалтерії, тому аліменти продовжують с нього утримувати .

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасника процесу, суд вважає позов не обгрунтованим і не підлягаючим задоволенню з наступних підстав :

Сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, і в свідоцтві про його народження батьками записані позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження, копіями паспорта.

З 1 вересня 2013року по 01 лютого 2017року син сторін ОСОБА_3 навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Бердянський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету», на денній формі навчання, що підтверджується довідкою № 245/15 від 03.02.2015р.

Згідно ст.199 СК України" якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу".

Відповідно до положень ст..119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази додаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач виплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина і станом на 26.02.2015р.- день повноліття сина, заборгованості по аліментам у нього не має, та з лютого 2015р. по теперішній час за його заявою бухгалтерія продовжує утримувати аліменти на користь позивача на утримання сина на час навчання в розмірі 1/4частини з усіх видів доходу , що підтверджується довідкою Бердянської районної державної адміністрації № С-15/01 від 25.03.2015р. і не заперечується позивачем у позовній заяві.

Також у судовому засіданні встановлено, що син позивача народився 26 лютого 1997року і повноліття виповнюється 26.02.2015р., однак позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання передчасно 18.02.2015року.

Враховуючи , що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу сину на час навчання та не ухиляється від надання такої допомоги, і позивачем не надані докази ухиляння відповідача від надання допомоги сину, а також не надані докази про своє матеріальне становище, суд вважає необхідним в задоволені позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 10,11,212-215 ЦПК України, ст. ст. 180-184,191,198-201 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні основного та уточнюючого позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, особами відсутніми у судовому засіданні з дня отримання копії рішення..

Суддя:Н. П. Ліхтанська