У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Наумчука М.І., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_6, ОСОБА_5 на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 25 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 04 лютого 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири, посилаючись на те, що в середині листопада 2013 року, внаслідок дій ОСОБА_6 та ОСОБА_5 була затоплена кв. АДРЕСА_1, яка належить їй на праві приватної власності.

Залиття квартири має постійний характер, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 під час ремонту санвузла кв.АДРЕСА_2, яка знаходиться над квартирою позивача, порушили діючу систему водовідведення.

Внаслідок залиття квартири було зіпсовано стелю в ванній кімнаті, а також частково пошкоджено плитку на стіні. На даний час ванна кімната потребує відновлювального ремонту про що складений відповідний акт від 28 листопада 2013 року, тому звернулась до суду з вказаним позовом.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 25 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_5 в дольовому порядку на користь ОСОБА_4 вартість відновлюваного ремонту кв. АДРЕСА_1 по 388 грн з кожного, а всього 776 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_5 в дольовому порядку на користь ОСОБА_4 витрати на відшкодування заподіяної моральної шкоди кошти по 600 грн з кожного, а всього 1 200 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_5 в дольовому порядку на користь ОСОБА_4 витрати на проведення експертизи по 1 215 грн з кожного, a всього 2 430 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 16 січня 2015 року стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_5 в дольовому порядку на користь ОСОБА_4 вартість витрат на проведення будівельно-руйнівних (додаткових) робіт санвузла кв. АДРЕСА_1 по 250 грн з кожного, а всього 500 грн.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 04 лютого 2015 року додаткове рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 16 січня 2015 року скасовано. Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 25 грудня 2014 року залишено без змін.

ОСОБА_4 не погоджуючись з даним судовим рішенням апеляційної інстанції подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині скасування додаткового рішення та залишити в силі додаткове рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 16 січня 2015 року.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не погоджуючись з даними судовими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій подали касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційних скарг не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції з висновками якого погодився апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що оскільки висновком судової будівельно-технічної експертизи від 10 жовтня 2014 року встановлено, що причиною виникнення пошкоджень у квартирі позивача є незадовільний технічний стан мережі водовідведення на ділянці від унітазу квартири АДРЕСА_2 до каналізаційного стояка - як наслідок має місце регулярне витікання каналізаційних стоків та руйнування конструкцій квартири, тому відповідачі мають відшкодувати завдану позивачу вартість відновлювальних робіт, яка підтверджена вказаним висновком.

Скасовуючи додаткове рішення суду першої інстанції про стягнення з відповідачів на користь позивача вартості витрат на проведення будівельно-руйнівних (додаткових) робіт санвузла, апеляційний суд виходив із того, що вказані позовні вимоги, відповідно до вимог ст. 31 ЦПК України, позивачем не заявлялись.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 25 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Т.Л. Ізмайлова
М.І. Наумчук
Г.І. Мостова