АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 8169 / 2015 Головуючий у 1-ій інстанції - Марцинкевич В.А.
Доповідач - Поливач Л.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарі: Боярській І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3 про скасування рішення Третейського суду при асоціації Українських банків від 13 травня 2014 року по справі № 108/14;

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3

на ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 08 квітня 2015 року

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 08.04.2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування рішення Третейського суду при асоціації Українських банків від 13 травня 2014 року по справі № 108/14відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник заявника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасування рішення Третейського суду при Асоціації українських банків від 13.05.2014 року. Посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що вона просила суд скасувати рішення Третейського суду при асоціації Українських банків від 13 травня 2014 року по справі №108/14 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до неї про стягнення заборгованості і як на підставу для скасування рішення третейського суду вона посилалась на статтю 51 Закону України «Про третейські суди» та статтю 389-5 ЦПК України якими передбачено підстави для скасування рішення третейського суду, а саме: «Третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі».

Так, в матеріалах справи №108/14, яка розглядалася третейським судом при асоціації Українських банків відсутні докази належного повідомлення сторони третейського розгляду - відповідача ОСОБА_2 про дату розгляду справи та відсутні докази направлення їй рішення третейського суду. В матеріалах справи відсутні повідомлення про вручення (докази отримання адресатом відправленої кореспонденції), що є порушенням вимог статті 52 регламенту Ради Асоціації українських банків від 17 листопада 2010 року, затверджених протоколом № 3,

«Обмін документами та письмовими матеріалами між сторонами, а також між сторонами і третейським судом (третейськими суддями) здійснюється у порядку, встановленому Регламентом.

Документи та інші письмові матеріали направляються за останнім відомим місцем проживання фізичної особи чи за юридичною адресою або місцезнаходженням юридичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи в інший спосіб, що передбачає отримання доказів доставки документів та інших письмових матеріалів адресатові, та вважаються такими, що отримані в день такої доставки, навіть якщо на цей час одержувач за цією адресою не знаходиться чи не проживає, а про зміну своєї адреси ним не було повідомлено іншу сторону належним чином.

Однак, в ухвалі Дніпровського районного суду від 8 квітня 2015 року не досліджуються наведені заявником порушення та не надано правової оцінки відповідним обставинам, що стало результатом постановлення судом першої інстанції ухвали із порушенням вимог закону.

Заявник ОСОБА_2, їїпредставник ОСОБА_3 та представник ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки. Колегія суддів розцінила причини неявки вказаних осіб в судове засідання як неповажні та розглянула справу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 та ч.2 ст.305 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у розгляді даної справи, оскільки неявка вказаних осіб в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи 13.05.2014 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків у складі третейського судді Ярошовиця В.М. відповідно до третейської угоди ухвалено рішення, на підставі якого позов ПАТ «Укрсоцбанк» до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково. На користь ПАТ«Укрсоцбанк» з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість по договору кредиту в сумі 268188,55 грн. та третейський збір в розмірі 3081,88 грн.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що заява ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 389-5 ЦПК України, рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Апелянт, як на підставу для скасування рішення третейського суду, посилається на п. 5 ч.2 ст.389-5 ЦПК України, а саме те, що вона не брала участі у розгляді даної третейської справи. Але, як вбачається з рішення третейського суду, ОСОБА_2 є відповідачем по даній справі, а відповідно вона брала участь у даній третейській справі. Та обставина, що третейський суд розглянув справу за її відсутності (як відповідача у справі) не свідчить про те, що вона не брала участі у даної справи, а суд вирішив питання про її права та обов'язки; «не брали участь у справі» та «не брали участь у розгляді справи» це різні поняття. Та обставина, що третейський суд розглянув справу за відсутності відповідача ОСОБА_2, не є підставою для скасування рішення третейського суду.

З огляду на викладене та враховуючи те, що заявником не надано доказів наявності передбачених законом підстав для скасування рішення Третейського суду при асоціації Українських банків від 13 травня 2014 року по справі № 108/14 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про те, що заява ОСОБА_2 є необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону. Підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст.303, п.1 ч.1 ст.312, ч.1 ст.308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 08квітня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: