Справа № 610/1197/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2015 року

Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

Головуючого - судді Муленко Л.М.,

за участю секретаря Кравченко М.Ю.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Первомайськвугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «Первомайськвугілля» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 41787,03 грн. та моральної шкоди в розмірі 40 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог в позові зазначила, що працювала на шахті «Ломуватська» ДП «Первомайськвугілля» з 28.04.1990 року по 19.11.2014 року. Їй була нарахована заробітна плата за жовтень і листопад 2014 року в загальному розмірі 41787,03 грн. При звільненні з підприємства з нею остаточний розрахунок не проведено, заробітна плата у вказаному розмірі не виплачена.

На підприємстві ш. Ломуватська їй повідомили, що у звязку з проведенням АТО фінансування підприємства припинено з 28.11.2014 року, але вона звільнилась 19.11.2014 року, що на її думку свідчить про неправомірність дій відповідача щодо ненадання остаточного розрахунку.

Крім того, ОСОБА_1 в позовній заяві зазначила, що несвоєчасна виплата заробітної плати нанесла їй величезну моральну шкоду , яка полягає в тому , що вона у звязку з проведенням АТО виїхала разом з родиною з території бойових дій. Вона та члени її родини опинилися в іншому місті без звязків та засобів для існування. Вони були позбавлені можливості купувати необхідні речі, продукти, ліки. Спричинену їй моральну шкоду позивач оцінила в 40000 грн.

Вищезазначені обставини є підставою звернення до суду.

В судове засідання позивачка не зявилась. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача неодноразово в судове засідання не зявився, про час і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, відповідно до норм ст.74 ЦПК України. Клопотань, заперечень або заяв від нього на адресу суду не надходило. Суд вважає доцільним провести слухання справи за відсутності відповідача та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ст. 10 Цивільного процесуального Кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд, з'ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст.233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного договору.

Конституційний Суд України в Рішенні від 22 лютого 2012 р. № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень ст. 233 КЗпП у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз'яснив, що за ст. 47 Кодексу роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала у ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» з 28.04.1990 року по 19.11.2014 року. На час звільнення існує заборгованість з заробітної плати в розмірі 41787,03 грн. (а.с.4,5,7,15-17).

Як вбачається з наказу генерального директора ДП «Первомайськвугілля» №16 від 28.11.2014 року , з 28.11.2014 року наказано припинити виробничу та фінансово-господарську діяльність відокремленого підрозділу ДП «Первомайськвугілля» - ВП «ш. Ломоватська».

Згідно довідки УСЗН Балаклійської РДА (а.с.8) ОСОБА_1 взята на облік, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідачем порушено вимоги ст.116 КЗпП України , а саме порушено право позивача на отримання нарахованої зарплатні.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди на користь позивача у розмірі 40 000 грн. суд вважає вказані позовні вимоги такими що не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд не вбачає наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини останнього в її заподіянні. Проведення АТО в Луганській області та переїзд позивачки на інше місце мешкання відбулось не з вини відповідача, тому відмовляє в цій частині позовних вимог .

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 10,11, 60,88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 116, 233 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ДП «Первомайськвугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 41787,03 грн. та моральної шкоди в розмірі 40 000 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з ДП «Первомайськвугілля», розташованого за адресою: м.Горськ, вул. Куйбишева, 21, Луганської області ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 41 787 (сорок одна тисяча сімсот вісімдесят сім) грн. 03 коп.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ДП «Первомайськвугілля» на користь держави судовий збір в розмірі 417 грн. 87 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення».

Суддя Л.М. Муленко

Мотивоване рішення складене 06.05.2015 року.

Суддя Л.М. Муленко: