Справа № 136/431/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"02" квітня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідачів, підставність якого обґрунтував наступним чином.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його, ОСОБА_1, батько - ОСОБА_4

Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим за життя спадкодавця 06.05.2010 року, відповідно до якого він заповів земельну ділянку, площею 5,9565 га, яка розташована на території Вахнівської сільської ради своєму сину ОСОБА_1, а житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 своєму сину ОСОБА_2. До кола спадкоємців, які мають обов'язкову частку у спадковому майні увійшла дружина спадкодавця ОСОБА_3, однак від своєї обов'язкової частки відмовилась на його, ОСОБА_1, користь. Позивач спадщину прийняв шляхом отримання згоди інших спадкоємців, які в установленому законом порядку прийняли спадщину, так як пропустив встановлений законодавством строк для прийняття спадщини. Проте вирішити питання про прийняття спадщини за заповітом у вигляді земельної частки (пай) в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості, так як ще за життя спадкодавця було втрачено правовстановлюючий документ, у зв'язку із чим нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальної дії та видачі на ім'я позивача свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Ураховуючи наведені обставини, позивач просив суд здійснити захист його порушених, невизнаних прав в судовому порядку шляхом визнання права власності на нерухоме майно, що належить йому як спадкоємцеві за заповітом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав з підстав, що наведені у позовній заяві, просив суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, в заяві, яку вони адресували суду позовні вимоги визнали за обставин, що наведені у позовній заяві, не заперечували щодо задоволення позову в заявленому обсязі щодо визнання права власності за позивачем на всю земельну ділянку, яку йому заповів ОСОБА_4

Прийнявши до уваги те, що сторони скористались наданими їм ч.2 ст.158 ЦПК України правами, заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних доказів у відсутності сторін в загальному порядку.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами дійшов висновку про наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Вахнівка Липовецького району Вінницької області помер ОСОБА_4, на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1. З_а життя ОСОБА_4 06 травня 2010 року на випадок своєї смерті зробив особисте розпорядження на випадок своєї смерті відповідно до якого заповів належний йому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_2 своєму синові ОСОБА_2, а земельну ділянку площею 5,9565 га, що розташована на території Вахнівської сільської ради та належала йому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 від 09.07.2001 року - позивачеві ОСОБА_1

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.24 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судом було витребувано матеріали Спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4, відповідно до яких встановлено, що своїм правом на спадкування скористались: дружина померлого ОСОБА_3, будучи спадкоємцем за законом, яка має право на обов'язкову частку у спадковому майні подавши заяву відповідного змісту, однак із умовою, що відмовляється від своєї частки стосовно земельної частки паю; син ОСОБА_2 як спадкоємець за заповітом на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, а також позивач ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, отримавши згоду інших спадкоємців відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України.

22.01.2015 року приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачі на ім'я позивача ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,9565 га у межах згідно з планом, що розташована на території Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки заявником нотаріусу не було пред'явлено документа, який би посвідчував право власності спадкодавця.

Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України).

Відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто (ст.1234 ЦК України).

Зі змісту ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України, висловив наступну правову позицію, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналізуючи здобуті у справі докази судом з'ясовано, що спадкодавець за життя розпорядився належним йому майном, позивач спадщину прийняв, отримавши згоду інших спадкоємців, що відповідає правилам ч.2 ст.1272 ЦК України. Інших спадкоємців на майно, яке має намір успадкувати позивач не має, що доведено матеріалами справи. Проте успадкувати майно в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості, так як відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця, на таке майно, оскільки ще за його життя був втрачений.

Факт належності майна ОСОБА_4 підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2, а також Витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки від 18.11.2014 року за №2213.

Зважаючи на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд вважає, що позивач довів обставини викладені ним у позовній заяві належними та допустимими доказами, відтак вимоги обґрунтовані, а тому підлягають до задоволення задля відновлення порушеного та невизнаного права позивача на спадкове майно за заповітом.

Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

На підставі ст.ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1223, 1233, 1234, 1235, 1268 -1270 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", керуючись ст. ст. 10, 60, ч.2 158, ч.4 174, 208-209, 212 - 215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вахнівка Липовецького району Вінницької області, на земельну ділянку, що розташована на території Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, площею 5,9565 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого 09.07.2001 року на підставі рішення 18 сесії 23 скликання Вахнівської сільської народних депутатів від 28.02.2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю за порядковим номером №169; цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д. Т. Кривенко