Справа № 405/1414/15-ц
Провадження №6/405/42/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 року. Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіровограді подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 порядку ст.377-1 ЦПК України звернулася до суду з поданням, погодженим з в.о. начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та про доручення виконання заходу тимчасового обмеження адміністрації Державної прикордонної служби України.

В обґрунтування подання старший державний виконавець зазначила, що у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/398/2442/13 від 07.10.2014 року, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» заборгованості за кредитом у розмірі 7 236 426,91 грн. З метою перевірки майнового стану боржника та відкритих рахунків в банківських чи інших фінансових установах направлено запити в реєструючі органи та податкову службу України. В результаті вжитих заходів, щодо виявлення коштів та майна боржника встановлено, що згідно з інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно відсутні відомості, щодо зареєстрованого нерухомого майна за боржником. Згідно з повідомленням УДАІ УМВС України в Кіровоградській області та Державної інспекції сільського господарства у Кіровоградській області на території Кіровоградської області та м. Кіровограда автотранспорту та сільськогосподарської техніки за боржником не зареєстровано. Відповідно до відповідей ДПС України боржник не перебуває у трудових відносинах та номерів рахунків, відкритих у фінансових установах не має. На неодноразові виклики державного виконавця боржник до відділу не зявляється, витребувану інформацію не надає. Виїздом державного виконавця за зареєстрованим місцем проживання боржника, за адресою, вказаною у виконавчому листі, а саме: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Коваленко, 2 , двері будинку ніхто не відчинив, зі слів сусідів ОСОБА_3 за вказаною адресою не проживає, про що складено акт від 14.02.2015 року. Боржником не вчинено жодних дій, спрямованих на виконання зазначеного рішення суду.

З огляду на зазначене, старший державний виконавець вважає, що боржник ОСОБА_3 ухиляється від виконання покладених на неї рішенням суду обов`язків, ухиляючись від сплати боргових зобовязань, у зв`язку з чим необхідним є тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду подання по суті відсутні.

Зваживши доводи, викладені в поданні, дослідивши матеріали, додані до подання, суд вважає, що в задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2);

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань (п. 5).

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Реалізація зазначених прав здійснюється шляхом звернення державного виконавця до суду в порядку ст. 377-1 ЦПК України з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Відповідно до статті 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Зміст і форма подання державного виконавця (начальника ВДВС) нормативно врегульовані в Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка набрала чинності з 17 квітня 2012 р. та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5. Зокрема, в розділі XI "Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну", передбачено, що подання повинно містити: а) найменування суду, до якого направляється подання; б) реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; в) реквізити виконавчого провадження; г) прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); ґ) підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Крім того, в поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити. У разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа зазначаються вид паспортного документа (для громадян України - дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення особи моряка тощо; для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства), його серія та номер, а також найменування та місцезнаходження державного органу, до якого повинен надсилатися вилучений паспортний документ. До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження та копії інших документів (за потреби).

Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Підставою для звернення державного виконавця з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - є наявність у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області виконавчого провадження про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованості за кредитом та наявність фактів ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, які полягають у несплаті заборгованості за кредитом.

Із матеріалів, доданих старшим державним виконавцем до подання, судом встановлено, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 23 жовтня 2014 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/298/2442/13, виданого 07.10.2014 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення солідарно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» заборгованості за кредитом у розмірі 7 236 426,91 грн.

Зазначена постанова отримана боржником 24 жовтня 2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

23 жовтня 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3, та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить останній.

Згідно з відповідями Державної податкової служби № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 від 24.10.2014 року інформація стосовно боржника фізичної особи ОСОБА_3, платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває, щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО інформація відсутня.

Згідно з наданої Пенсійним фондом України інформації про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи № НОМЕР_3 від 23.10.2014 року та про осіб боржників, які отримують пенсії № НОМЕР_4 від 23.10.2014 року інформація стосовно ОСОБА_3 не знайдена.

Відповідно до відповіді УДАІ УМВС України в Кіровоградській області від 30.10.2014 року № 10/2242 за даними НАІС ДДАІ МВС України та НБД «Автомобіль» за ОСОБА_3 станом на 29.10.2014 року на території Кіровоградської області та міста Кіровограда автомототранспорту не зареєстровано.

Згідно з відповіддю Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області від 11.11.2014 року № 8-11-0.3-9394/2-14 земельних ділянок, які обліковуються за ОСОБА_3 на території Кіровоградської області не виявлено.

На підставі отриманих з Державної інспекції сільського господарства в Кіровоградській області від 15.01.2015 року № 15-6-11 та від 29.01.2015 року № 15-45/1 інформації ОСОБА_3 не має зареєстрованої в інспекції сільськогосподарської техніки.

Згідно з довідкою адреснодовідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Кіровоградській області від 11.11.2014 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 15.05.1996 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до акту державного виконавця від 14.02.2015 року боржник ОСОБА_3 зі слів сусідки, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як на підставу для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України старший державний виконавець зазначила, що боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх зобов'язань за рішенням суду, кредитну заборгованість за решенням суду не сплачує.

Разом з тим, суд вважає, що старшим державним виконавцем не надано достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження умисного ухилення особи (боржника) від виконання зазначеного рішення.

Більш того, не надано старшим державним виконавцем і будь-яких об`єктивних доказів, які б свідчили про умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на неї за рішенням суду, і таких під час судового розгляду подання не встановлено.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на неї рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Більш того, державним виконавцем відповідно до положень ч.2 ст.10 ЦПК України не доведено суду, яким чином застосування до боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_3 заходу тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, може позначитися на виконанні останньою зобов`язань за рішенням суду, і зазначений захід є дійсно необхідним та є достатні підстави вважати, що застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України забезпечить в подальшому належне виконання боржником за виконавчим провадженням зобов`язань за рішенням суду про стягнення заборгованості за кредитним договором.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що старшим державним виконавцем в поданні не мотивовано та належними доказами не підтверджено, фактів того, що боржник дійсно свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання в повному обсязі чи частково, а так само не доведено наявність умислу в діях останньої щодо невиконання рішення суду, більш того, не обґрунтовано ухилення боржника від виконання зобовязання, при цьому судом під час розгляду подання з урахуванням досліджених матеріалів, доданих державним виконавцем до подання, не встановлено, що боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_3 дійсно свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання, маючи всі реальні можливості для їх виконання, на підставі чого суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання у звязку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до ст.33 Конституції України, ч.3 ст.269, ст.313 ЦК України, Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, керуючись ст.377-1 ЦПК України, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстр. за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом пяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова