АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 682/1346/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1180/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Грох Л.М.,

при секретарі : Гриньовій А.М.,

з участю : представника позивача ОСОБА_1

та представника відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 682/1346/15-ц за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу судді Славутського міськрайонного суду від 7 травня 2015 року про забезпечення позову ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про заборону відчуження предмету іпотеки.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Славутського міськрайонного суду від 7 травня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_3М про забезпечення позову пред'явленого до ПАТ КБ"ПриватБанк" про заборону відчуження предмету іпотеки. Постановлено заборонити ПАТ КБ"ПриватБанк" продавати житловий будинок з господарськими будівлями в м. Славута, вул. Щорса, 27 шляхом продажу від імені ОСОБА_3 з метою забезпечення кредитного зобов'язання ОСОБА_3 перед ЗАТ КБ "ПриватБанк" за кредитним договором від 5 жовтня 2007 року до набранням законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_3 про заборону відчуження майна.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить скасувати вказану ухвалу, постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на порушення норм процесуального права. Вказує, що подана заява за формою і змістом не відповідає вимогам ч. 2 ст.151 ЦПК України. Позивач, не навів конкретних причин, не вказав вид забезпечення і не обґрунтував належним чином його необхідність. Також, на думку апелянта, вимоги заяви, фактично є самостійними позовними вимогами.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, суд першої інстанції _______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_4 провадження № 22-ц/792/1180/15

Доповідач Костенко А.М. Категорія № ухвала

виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду по суті спору.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Славутського міськрайонного суду від 13 травня 2014 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 і в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 5 липня 2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 в сумі 10170,48 доларів США, що еквівалентно 81262 грн. 12 коп. звернено стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з господарськими будівлями в м. Славута Хмельницької області по вул. Щорса, 27, що належить ОСОБА_3 на праві власності, шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» від імені ОСОБА_3 предмету іпотеки. А також виселено ОСОБА_5 з вказаного будинку.

24 квітня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом , в якому просив суд застосувати норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» до правовідносин, що виникли з договору іпотеки від 5 жовтня 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» і протягом дії зазначеного Закону заборонити ПАТ КБ «ПриватБанк» відчужувати предмет іпотеки.

Ухвалою суду від 24 квітня 2015 року за вказаною позовною заявою було відкрито провадження у справі.

6 травня 2015 року ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про забезпечення позову у даній цивільній справі, в якій просив суд заборонити ПАТ КБ «ПриватБанк» продавати предмет іпотеки - вищевказаний житловий будинок, до ухвалення рішення по суті справи, що розглядається і набрання цим рішенням юридичної сили.

Ухвалою суду від 7 травня 2015 року вказана заява була задоволена.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.За змістом п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 статті 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в пунктах 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Забезпечуючи позов шляхом заборони ПАТ КБ «ПриватБанк» продавати предмет іпотеки від імені іпотекодавця до набрання законної сили рішенням суду у справі суд першої інстанції діяв у відповідності до вимог ст.ст. 151-153 ЦПК України.

Доводи апелянта, що заявник не виконав вимоги чинного законодавства щодо форми і змісту заяви про забезпечення позову, а саме не зазначив причини та вид забезпечення позову є безпідставними.

В своїй заяві про забезпечення позову заявник чітко вказав, що забезпечення позову необхідно у звязку з тим, що відповідач може здійснити продаж предмету іпотеки до закінчення розгляду справи по суті та вказав конкретний вид забезпечення заборонити вчиняти певні дії.

Не може бути підставою і посилання апелянта як на підставу скасування ухвали на не сплату позивачем судового збору, адже як вбачається з заяви про забезпечення позову, до неї як додаток було додано квитанцію про сплату судового збору.

Не можуть прийняти до уваги і доводи апелянта, що мораторій є самостійною підставою, що встановлює відстрочку на примусове стягнення нерухомого житлового майна, а тому, на думку апелянта, така законодавчо закріплена відстрочка не потребує свого додаткового підтвердження судовим рішенням чи ухвалою про заборону вчиняти певні дії.

Вказані доводи мають бути предметом розгляду справи по суті, а не ухвали про забезпечення позову. Крім того, якщо взяти до уваги такі доводи апеляційної скарги, то за логікою апелянта слід прийти до висновку, що оскаржувана ухвала не порушує прав банку, який сам зазначає про наявність законодавчо закріпленої відстрочки примусового стягнення нерухомого житлового майна.

З врахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 7 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) Судді: (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко