У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Головного управління Держземагентства у Миколаївській області до Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31 про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсними державних актів на право власності на землю, договорів купівлі-продажу земельних ділянок та повернення землі, за касаційною скаргою ОСОБА_31 в особі представника ОСОБА_32, на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2013 року, рішення апеляційного суду Миколаївської області від 2 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року Головне управління Держземагентства у Миколаївській області звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати незаконним і скасувати розпорядження Первомайської райдержадміністрації № 74-р від 12 березня 2007 року в частині надання дозволу на складання проектів відведення земельних ділянок громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_36, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30 у власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу та земель резервного фонду в межах території Кам'янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області; визнати незаконним і скасувати розпорядження Первомайської райдержадміністрації № 284-р від 12 липня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, про передачу у власність громадянам земельних ділянок в межах території Кам'янобалківської сільської ради»; визнати недійсними видані 19 липня 2007 року державні акти на право власності на землю вищевказаним громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу та земель резервного фонду в межах території Кам'янобалківської сільської ради Первомайського району на підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації від 12 липня 2007 року № 284-р; визнати недійсними договори купівлі-продажу 27 земельних ділянок укладені 24 липня 2007 року між ОСОБА_39, який діяв від імені вище вказаних громадян, та ОСОБА_40, який діяв від імені ОСОБА_41; визнати недійсними видані 1 серпня 2007 року ОСОБА_31 державні акти на право власності на землю серії НОМЕР_1-НОМЕР_2 (всього 27 бланків), загальною площею 27 га та повернути вказані земельні ділянки в державну власність держави.

Позов мотивовано тим, що розпорядженням Первомайської райдержадміністрації №74-р від 12 березня 2007 року надано дозвіл на складання проектів відведення земельних ділянок громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13., ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_36, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30 у власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу та земель резервного фонду в межах території Кам'янобалківскої сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

Розпорядженням Первомайської райдержадміністрації № 284-р від 12 липня 2007 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність вказаним громадянам для ведення особистого селянського господарства із земель запасу в межах території Кам'янобалківської сільської ради та передано безоплатно у власність земельні ділянки площею 1 га кожному.

19 липня 2007 року на підставі вказаного розпорядження зазначені громадяни отримали державні акти на право власності на землю серії НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16, НОМЕР_17 та серії НОМЕР_18, НОМЕР_19, НОМЕР_20, НОМЕР_21, НОМЕР_22, НОМЕР_23, НОМЕР_24, НОМЕР_25, НОМЕР_26, НОМЕР_27, НОМЕР_28, НОМЕР_29.

24 липня 2007 року між ОСОБА_39, який діяв від імені вказаних громадян, ОСОБА_42, який діяв від імені ОСОБА_31, укладено 27 договорів купівлі-продажу земельних ділянок, згідно яких ОСОБА_31 придбав земельні ділянки та в подальшому 1 вересня 2007 року отримав державні акти на право власності на землю, серії НОМЕР_1-НОМЕР_2, загальною площею 27 га.

Позивач послався на те, що 14 лютого 2007 року відповідачами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18., ОСОБА_19, ОСОБА_36, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_43, ОСОБА_28., ОСОБА_29 та ОСОБА_30 на ім'я голови райдержадміністрації було подано заяви про надання земельних ділянок у довгострокове користування для ведення особистого селянського господарства площею 1 га кожному із земель Кам'янобалківської сільської ради, а не про надання ділянок у власність. Заяви про надання у власність і земельних ділянок були подані у день затвердження розпорядження Первомайської райдержадміністрації № 284-р «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, про передачу у власність громадян земельних ділянок в межах території Кам'янобалківської сільської ради». На масиві земель, наданих у власність відповідачам, розташоване родовище кристалічних порід, тому вважає, що вищевказані земельні ділянки надані відповідачам у власність в порушення вимог земельного законодавства, у зв'язку з чим просив задовольнити позов.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2013 року позов Головного управління Держземагентства у Миколаївській області задоволено частково.

Визнано незаконним і скасовано розпорядження Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області від 12 березня 2007 року №74-р в частині надання дозволу на складання проектів відведення земельних ділянок громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_36, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30 у власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу та земель резервного фонду в межах території Кам'янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

Визнано незаконним і скасовано розпорядження Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області від 12 липня 2007 року №284-р «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, про передачу у власність громадянам земельних ділянок в межах території Кам'янобалківської сільської ради».

Визнано недійсними державні акти на право власності на землю серії НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16, НОМЕР_17 та серії НОМЕР_18, НОМЕР_19, НОМЕР_20, НОМЕР_21, НОМЕР_22, НОМЕР_23, НОМЕР_24, НОМЕР_25, НОМЕР_26, НОМЕР_27, НОМЕР_28, НОМЕР_29, видані 19 липня 2007 року громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_36, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30 у власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу та земель резервного фонду в межах території Кам'янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області на підставі розпорядження Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області від 12 липня 2007 року №284-р.

Визнано недійсними договори купівлі-продажу 27 земельних ділянок, укладені 24 липня 2007 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_36, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, від імені яких за дорученням діяв ОСОБА_39, з одного боку та ОСОБА_31, від імені якого за дорученням діяв ОСОБА_40, з іншого.

Визнано недійсними видані 1 серпня 2007 року ОСОБА_31 державні акти на право власності на землю серії НОМЕР_1 - НОМЕР_2 у кількості 27 штук, загальною площею 27 га.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 2 квітня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_31 задоволено частково. Рішення суду першої інстанції змінено в частині зазначення дати укладення договорів купівлі-продажу земельних ділянок, укладених між ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_20, ОСОБА_30, які були зареєстровані приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Ткаченко Ніною Володимирівною за номерами НОМЕР_30, НОМЕР_31, НОМЕР_32, НОМЕР_33, НОМЕР_34, НОМЕР_35, НОМЕР_36, НОМЕР_37, НОМЕР_38, НОМЕР_39, НОМЕР_40, НОМЕР_41, НОМЕР_42, вважаючи правильною датою їх укладення 25 липня 2007 року. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Представник ОСОБА_31 не погоджуючись з даними рішеннями судів подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2014 року ОСОБА_31 відмовлено у відкритті касаційного провадження на вказані рішення судів попередніх інстанції з підстав, передбачених п.5 ч.4 ст.328 ЦПК України.

Постановою Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року заяву ОСОБА_31 про перегляд судового рішення задоволено частково. Ухвалу суду Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2014 року скасовано з направленням справи на новий розгляд до цього ж суду.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та про визнання незаконними і скасування розпоряджень, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок і державних актів на право власності на земельні ділянки, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що розпорядження про надання дозволу на складання проектів відведення земельних ділянок громадянам у власність і про передачу цих земельних ділянок у власність громадянам, які звернулися з заявами про надання земельних ділянок у довгострокове користування, а не у власність, прийняті районною державною адміністрацією з порушенням норм статей 118, 124 Земельного кодексу України (далi - ЗК України).

При цьому, відмовляючи у позові про витребування земельних ділянок на користь держави з підстав статті 388 ЦК України, суд вважав, що вимога про повернення земельних ділянок у державну власність задоволенню не підлягає, оскільки задоволення позовних вимог про визнання незаконними розпоряджень органу влади та недійсними договорів купівлі-продажу само собою передбачає як наслідок повернення земельних ділянок власнику.

Апеляційний суд в цілому погодився з такими висновками, разом з тим, змінив рішення місцевого суду в частині зазначення дати укладення договорів купівлі-продажу земельних ділянок.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій повністю погодитися не можна, оскільки вони зроблені без належного з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, без належної оцінки наявних у матеріалах справи доказів, з неправильним застосуванням норм матеріального права, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення судів першої та апеляційної інстанції не відповідають.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 14 лютого 2007 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_48, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30 звернулися до Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області з заявами про надання у довгострокове користування для ведення особистого селянського господарства із земель запасу Кам'янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області земельних ділянок площею 1 га кожному.

Розпорядженням Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області від 12 березня 2007 року вказаним громадянам було надано дозвіл на складання проектів відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства.

12 липня 2007 року зазначені громадяни подали заяви про надання земельних ділянок у власність.

Розпорядженням Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області від 12 липня 2007 року затверджено проект землеустрою щодо відведення вказаним громадянам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель запасу в межах території Кам'янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та передано їм ці земельні ділянки у власність.

19 липня 2007 року зазначені особи отримали державні акти на право власності на земельні ділянки.

25 липня 2007 року між указаними громадянами (продавці) та ОСОБА_31 (покупець) було укладено договори купівлі-продажу спірних земельних ділянок.

Розпорядженням Миколаївської обласної державної адміністрації від 24 липня 2008 року розпорядження Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області від 12 липня 2007 року скасовано.

Постановою Центрального районного суду Миколаївської області від 9 листопада 2012 року розпорядження Миколаївської обласної державної адміністрації від 24 липня 2008 року визнано незаконним і скасовано.

Встановивши вказані обставини та ухвалюючи рішення про визнання незаконними і скасування розпоряджень, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок і державних актів на право власності на земельні ділянки, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що розпорядження про надання дозволу на складання проектів відведення земельних ділянок громадянам у власність і про передачу цих земельних ділянок у власність громадянам, які звернулись із заявами про надання земельних ділянок у довгострокове користування, а не у власність, прийняті районною державною адміністрацією з порушенням норм статей 118, 124 ЗК України.

Разом з тим, відмовляючи у позові про витребування земельних ділянок на користь держави з підстав статті 388 ЦК України суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, не врахував наступного.

Стаття 216 ЦК України визначає особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку із цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

За положеннями статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Разом із тим відповідно до положень статті 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо згідно з статтею 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно з положеннями статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, за положеннями зазначених норм права власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.

При цьому норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було в наступному набувачем відчужене третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним.

Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред'явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Розглядаючи спори щодо витребування такого майна, суди повинні мати на увазі, що в позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у статті 388 ЦК України, а також під час розгляду спорів про витребування майна мають встановити всі юридичні факти, які визначені статтями 387 та 388 ЦК України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо.

У разі встановлення що відповідач є добросовісним набувачем суд повинен установити, чи вибуло майно з володіння власника поза його волею або було продане в порядку виконання судових рішень.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного суду України № 6-53цс12, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для усіх судів України.

Вирішуючи даний спір в частині вимог про витребування земельних ділянок на користь держави суди попередніх інстанцій вказаних норм та висновків Верховного суду України не врахували, не встановили всі юридичні факти, які визначені статтями 387 та 388 ЦК України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо.

Судами попередніх інстанцій не встановлено чи є відповідач добросовісним набувачем спірного майна та виходячи із цього, чи вибуло майно з володіння власника поза його волею або було продане в порядку виконання судових рішень.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли поспішних висновків про відмову у задоволенні позову в частині витребування земельних ділянок на користь держави з підстав статті 388 ЦК України, тому ухвалені ними рішення у цій частині не можуть вважатися законними і обґрунтованими, у зв'язку із чим, відповідно до ст. 338 ЦПК України їх слід скасувати у вказаній частині з передачею справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

В іншій частині рішення судів обґрунтовані і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_31 задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2013 року, рішення апеляційного суду Миколаївської області від 2 квітня 2014 року в частині вирішення позовних вимог Головного управління Держземагенства у Миколаївській області про витребування земельних ділянок з підстав статті 388 ЦК України скасувати.

Справу у цій частині передати до суду першої інстанції на новий розгляд.

В іншій частині рішення апеляційного суду Миколаївської області від 2 квітня 2014 року, та рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2013 року у незміненій апеляційним судом частині залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
судді В.С. Висоцька
В.М. Колодійчук
О.В. Умнова
І.М. Фаловська