Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №331/3779/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Мінасов В.В.
Провадження № 22-ц/778/4388/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2015 року про повернення позову Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2015 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за відпущену теплову енергію в сумі 12146,32 грн., судовий збір в сумі 243,60 грн.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2015 року позову повернуто позивачу для подання до належного суду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, Концерн «Міські теплові мережі» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, судові витрати покласти на відповідача.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Пунктом 4 частини 2 статті 307, пунктом 3 частини 1 статті 312 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його прийняття.

Повертаючи Концерну «Міські теплові мережі» позов до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, суддя першої інстанції виходив з того, що дана справа непідсудна Жовтневому районному суду м. Запоріжжя. При цьому зазначив, що частиною 1 статті 114 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Проте з зазначеним висновком погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 109 ЦПК України встановлено загальне правило, згідно з яким позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України в п.2 Постанови "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07 лютого 2014 року №5, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об'єкти нерухомості, об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

Відповідно до п. 42 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Оскільки у даному випадку спір виник з приводу стягнення заборгованості за надані Концерном «Міські теплові мережі» послуги з постачання теплової енергії та гарячої води ОСОБА_3, місцем проживання якого є АДРЕСА_1, компетентним судом для розгляду позову є Жовтневий районний суд м. Запоріжжя.

За таких обставин ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2015 року необхідно скасувати, питання про відкриття провадження за позовом Концерну «Міські теплові мережі» передати до суду першої інстанції на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» задовольнити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2015 року у цій справі скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: