АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/2606/14-ц Головуючий 1 інст. - Лосєва Д.А.
Провадження № 22ц/790/1910/15 Доповідач - Макаров Г.О.
Категорія: договірні
07 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - Макарова Г.О.,
суддів: Кружиліної О.А., Кіся П.В.,
за участю секретаря - Рязанової С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника АК «Харківобленерго» - Мамотенко Марії Олександрівни на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2014 року у справі за позовом Акціонерної компанії «Харківобленерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми нарахованої за актом ПКЕЕн,-
28 лютого 2013 року позивач АК «Харківобленерго» звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів суму нарахувань по акту про порушення правил користування електричною енергією в розмірі 11 381 грн.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2014 року у позові акціонерної компанії «Харківобленерго» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення суми нарахування за актом у розмірі 11 381 грн. відмовлено.

В апеляційні скарзі представник АК «Харківобленерго» - Мамотенко Марія Олександрівна просить суд, скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2014 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки суд детально не вивчив обставини справи та дійшов хибного висновку про відмову в задоволені позову покладаючи в основу рішення висновки Харківського територіального представництва НКРЕ України та надав їм переважне значення перед іншими доказами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга АК «Харківобленерго» підлягає частковому задоволенню, а рішення скасуванню, виходячи з наступного:

Згідно з вимогами частини 1 статті 303 Цивільного процесуального кодексу України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 309 Цивільного процесуального кодексу України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову АК «Харківобленерго» суд першої інстанції виходив з того, що акт № 02-04063 від 05.10.2012 року, складений позивачем з порушенням методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, а відтак не можливо зробити висновок про те, що розрахунок заподіяної відповідачами шкоди є вірним.

Але з цим висновком погодитися не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 11, 58, 60, 61, 179, 212, 213 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді коли суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно розтлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про електроенергетику», фізична особа, яка використовує енергію для власних потреб на підставі договору є споживачем електричної енергії.

Згідно ст. 3 Закону України "Про електроенергетику" відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, поставкою та використанням енергії, регулюються Законом та "Правилами користування електричною енергією для населення ", затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року з наступними змінами. Дані нормативні акти, в яких визнані права, обов'язки та відповідальність сторін, обов'язкові як для енергопостачальника, так і для споживача електричної енергії.

Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику», встановлено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, і визначено, що порушенням в електроенергетиці є зокрема: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, порушення правил користування енергією.

Згідно з п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, споживач несе відповідальність, згідно з діючим законодавством за порушення правил користування електричною енергією та розкрадання електричної енергії у разі споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до п. 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем.

Відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодовувати кредиторові завдані цим збитки.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, передбачені загальні умови виконання зобов'язання, а саме те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається згідно зі ст. 525 ЦК України.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надати другій стороні (абонентові) енергетичні ресурси передбачені договором, а абонент зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання.

Як вбачається з матеріалів справи.

12.10.2007 р. між ОСОБА_2, який є власником квартири , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, та АК «Харківобленерго» був укладений договір про користування електричною енергією, відповідно до п.1 якого позивач зобов'язався постачати споживача електричною енергією у необхідних йому обсягах, а споживач зобов'язався оплачувати одержану електроенергію за обумовленими тарифами у терміни, передбачені цим договором. Споживачеві встановлений прилад обліку № 2944829 та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1.

Матеріали справи містять договір піднайму житлового приміщення, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який не має номеру, дати його складання, тощо. Відповідно до зазначеного договору ОСОБА_2 надає ОСОБА_3 у користування житлове приміщення - АДРЕСА_3, відповідно до умов визначених цим договором. Тобто, ОСОБА_3, зі згоди власника житла, мешкає у вказаній вище квартирі.

05.10.2012 року при проведенні рейду по виявленню безоблікового споживання електричної енергії в квартирі АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_2, представниками АК «Харківобленерго» було встановлено факт: штучне заземлення нульового дроту електроплити, фаза в третьому клемному затискачі, внаслідок чого електрична енергія електроплитою споживалась, але приладом обліку № 2944829 не враховувалася.

Вказане є порушенням: п. 48 ПКЕЕн., про що був складений акт про порушення ПКЕЕн №02-04063 від 05.10.2012р., який підписала ОСОБА_3 зазначивши, що претензій до співробітників АК «Харківобленерго» вона не має, з порушеннями згодна. (а.с. 5-6)

30.10.2012 року, у присутності ОСОБА_3, відбулось засідання Комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення та умов договорів про користування електричною енергією і нарахувань за ними. За результатами розгляду матеріалів комісією прийнято рішення, яке оформлено протоколом № «225, а саме: штучне заземлення нульового дроту, пункт порушення ПКЕЕн зафіксований в акті, відповідає п.п. 6 п. 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Період нарахувань з 05.10.2009 р. по 05.10.2012 р., нарахована сума за актом складає 11381,07 грн. (а.с.8).

Допитаний судом першої інстанції в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що він є співробітником АК «Харківобленерго» і 05.10.2012 року при проведенні рейду по виявленню без облікового споживання електричної енергії, у квартирі відповідачів було виявлено штучне заземлення нульового дроту електроплити, і ОСОБА_3 не заперечувала цього і підписала акт.

Згідно п. 2, 4, 8 «Методики обчислення розміру відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем «Правил користування електричною енергією для населення», затвердженими Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (НКРЕ) 04.05.2006 року № 562, позивачем були зроблені нарахування по акту про порушення ПКЕЕн, за період з 05.10.2009р. по 05.10.2012р. в розмірі 11381,07 грн.(а.с. 7)

Відповідно до абз. 2 п. 20 Договору № 2-498939 від 12.10.2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та АК «Харківобленерго» про користування електричною енергією , споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією та споживання електричної енергії поза приладом обліку. Згідно п. 11 вказаного договору споживач електричної енергії ОСОБА_2 зобов'язується дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про користування електричною енергією, забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору, узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки.

Акт НКРЕ за № 30-20-24/231 від 15.05.2013 р. за зверненням ОСОБА_5 не спростовує факт порушення відповідачем ОСОБА_2 «Правил користування електричною енергією для населення», який доведений наявними у справі доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, які є належними, допустимими, достатніми та достовірними.

Таким чином, судова колегія вважає встановленим факт порушення відповідачем ОСОБА_2 "Правил користування електричною енергією для населення", затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, який зафіксовано у акті, складеному у відповідності до вимог зазначених Правил.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 не перебуває з позивачем у договірних відносинах, а тому не може нести відповідальність за порушення правил користування електричною енергією.

За таких обставин оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерної компанії «Харківобленерго» суму нараховану за актом про порушення ПКЕЕн у розмірі 11381,07 грн.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. З урахуванням зазначеного з ОСОБА_2 на користь Акціонерної компанії «Харківобленерго» підлягає стягненню судовий збір сплачений у сумі 229,40 грн. за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у розмірі 121,80 грн., а всього судовий збір у розмірі 351,20 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 309, 313, 316, 317, 319, 321, 322, 324, 325 Цивільного процесуального кодексу України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника АК «Харківобленерго» - Мамотенко Марії Олександрівни - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2014 року - скасувати.

Позов Акціонерної компанії «Харківобленерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми нарахованої за актом про порушення ПКЕЕн - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерної компанії «Харківобленерго» суму нараховану за актом про порушення ПКЕЕн у розмірі 11381 (одинадцять тисяч триста вісімдесят одну) гривень 07 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерної компанії «Харківобленерго» судовий збір у розмірі 351 гривня 20 копійок.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення суми нарахованої за актом про порушення ПКЕЕн - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: -