Справа № 676/8451/14-ц
Номер провадження 2/676/155/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2015 р. м. Кам'янець-Подільський

Камянець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Шевцової Л.М.

при секретарі Білоус Л.В.

з участю позивача-відповідача ОСОБА_1

представника позивача-відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

відповідача-позивача ОСОБА_3

представника відповідача-позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4

третіх осіб:

представника органу опіки і піклування Дунаєвецької райдержадміністрації ОСОБА_5

представника органу опіки та піклування Камянець-Подільської райдержадміністрації ОСОБА_6

представника виконавчого комітету Камянець-Подільської міської ради як органу опіки та піклування ОСОБА_7

третьої особи ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянець-Подільський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки і піклування Дунаєвецької районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_8, виконавчий комітет Камянець-Подільської міської ради як орган опіки та піклування, Дунаєвецька районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, Камянець-Подільська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування про відібрання дитини та визначення місця проживання неповнолітнього, -

В С Т А Н О В И В :

10.11.2014 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею, за адресою вулиця Нагірна, 6, село Чечельник, Дунаєвецького району, вказуючи, що 22 травня 2008 року її дочка ОСОБА_10 народила сина ОСОБА_11. На той час вона проживала з ОСОБА_3, останній не визнавав хлопчика своїм сином, не піклувався ним, матеріально не утримував. 19 червня 2009 року дочка померла. Після чого внук проживає з нею, вона була призначена його опікуном. Хлопчик з 2-х років відвідував Чечельницький ДНЗ, а на даний час є учнем Чечельницької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів. ОСОБА_12 з нею проживає дочка ОСОБА_10 від першого шлюбу- Ярослава ІНФОРМАЦІЯ_2. В листопаді 2013 року Дунаєвецьким районним судом визнано батьківство ОСОБА_3М, щодо ОСОБА_13. Перша їх зустріч відбулася в садочку у 2-х річному віці хлопчика, наступна приблизно через три роки. Після чого ОСОБА_3 почав відвідувати дитину 1 раз на місяць. ОСОБА_11 не бажає зустрічатися з батьком, боїться його, плаче, зі страхом розповідає про візити останнього. Після таких зустрічей у внука посилюються прояви нічного енурезу, заїкання, дитина роздратована, погано спить, скаржиться на головні болі. ОСОБА_12 того такі події дуже важко переживає його сестричка ОСОБА_14, втратила спокій, не відпускає ОСОБА_12 від себе, боїться, що його заберуть.

Вважає, що батько поступово має подружитися з сином, а не здійснювати над дитиною психологічне насильство, знімати на відео і коментувати, що приніс, куди прийшов, чи записувати що він говорить ОСОБА_12. З часом дитина підросте, все зрозуміє і можливо погодиться перейти проживати до ОСОБА_15 На разі дитина повинна проживати у звичних для неї умовах,в родині близьких та рідних йому людей,тобто просить залишити внука з нею.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала вимоги своєї довірительки і пояснила, що ОСОБА_12 народився у 2008 році, батьківство ОСОБА_3, щодо хлопчика встановлено лише в 2013 році. Дитина майже з народження проживає в сімї бабусі разом з рідною сестричкою ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_3. Батька хлопчик взагалі не знає і називає його дядьком. З висновків психоемоційного стану дитини за результатами спілкування вбачається, що візити батька діють на ОСОБА_12 негативно. У хлопчика змінюється настрій, він зі сльозами та острахом розповідає, як батько його вихопив і тягнув. Після чого жалівся на головні болі, біль у шиї, боявся залишитися на одинці в кімнаті, втратив спокій та сон. Дедалі він стає роздратованішим, боязливішим, плаксивим, що впливає на його самопочуття та здоровя. Єдиною розрадою для ОСОБА_12 є його сестричка ОСОБА_14. Діти дуже люблять один одного, разом граються, веселяться, сплять в одній кімнаті. Ярослава постійно допомагає братику, підтримує його, повчає. Тремтячим від переживання, сліз та страху голосом, вона розповідає, як рятувала братика від того дядька, який хотів забрати ОСОБА_12. В сімї панує атмосфера добробуту, довіри, любові та ласки. Виходячи з наведеного та за результатами проведених бесід можна зробити висновок, що дитина потребує часу на встановлення контакту з батьком і довірливих відносин, тому просить визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_9 з бабусею ОСОБА_1, за адресою вулиця Нагірна, 6, село Чечельник, Дунаєвецького району.

ОСОБА_3 позов ОСОБА_1 не визнав і звернувся із зустрічним позовом до неї про відібрання дитини та визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_9 з ним за адресою: АДРЕСА_1.

В обгрунтування вимог вказує, що з листопада 2006 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_10. У дружини є дочка від першого шлюбу ОСОБА_14, яка проживала разом з ними і він замінив їй батька. В травні 2008 року в них народився син ОСОБА_11. Він забрав дружину з сином із пологового будинку і їх сімя проживала в селі Чечельник разом з батьками дружини, так як остання потребувала посиленого догляду .В подальшому переїхли в село ОСОБА_16»янка.В свідоцтві про народження дитини в графі батько записано ОСОБА_17, так як вони проживали без реєстрації шлюбу. 19 червня 2009 року дружина загинула. Розпорядженням Дунаєвецької райдержадміністрації ОСОБА_9 було надано статус дитини сироти. Та призначено опікуном малолітнього бабусю- Муляр ОСОБА_18. Вказані розпорядження були прийняті в період, коли він знаходився на стаціонарному лікуванні із важкою хворобою перелом хребта в результаті чого він не міг підвестися з ліжка і тому не міг нічого вдіяти. Після одужання дізнався, що ОСОБА_1 скрила той факт, що у дитини є батько. ОСОБА_12 того категорично відмовилася віддати йому на виховання дитину і взагалі забороняє зустрічатись з сином, мотивуючи тим, що він не є офіційно батьком дитини і тому не має ніяких прав. Рішенням Дунаєвецького районного суду в листопаді 2013 року його визнано батьком ОСОБА_11. На підставі розпорядження Дунаєвецької райдержадміністрації хлопчика визнано таким, що втратив статус дитини сироти та припинено над ним опіку ОСОБА_1 Проте, наведене нічого не змінило ОСОБА_1, як не віддавала йому сина так і не віддає, як перешкоджала їх спілкуванню так і перешкоджає. Вважає, що син має проживати з ним, так як він має можливість краще забезпечити дитину і дати йому належне виховання.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_19 в судовому засіданні підтримала вимоги свого довірителя і пояснила, що реєстрацію народження дитини було проведено в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_10 проживали у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. Після смерті дружини ОСОБА_3 в силу важкої хвороби не зміг відстояти свої права, щодо малолітнього сина, факт його батьківства бабуся хлопчика скрила, тому дитині було надано статус сироти і призначено опіку. Виходячи з вищенаведеного ОСОБА_3 був вимушений своє батьківство, щодо ОСОБА_19 підтверджувати через суд. Конвенцією про права дитини передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. ОСОБА_12 того Сімейним кодексом України, передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та на те, щоб малолітня дитина проживала з ним. Згідно вказаної норми права батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Сімейним кодексом України також передбачено, що батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Очевидно, що потреба дитини проживати разом з батьками, а не іншими родичами є природньою. Ні баба, ні дід не здатні забезпечити того середовища, яке створюють батько і мати. Законом України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на їх піклуванні.

Виходячи з вищенаведеного вважає, що ОСОБА_1 насильно утримує у себе неповнолітнього ОСОБА_9, хоча не має на це жодних правових підстав, не дає можливості батькові забрати дитину для спільного проживання та виховання, свідомо чинить перешкоди у їх спілкуванні, налаштовує дитину проти батька, наносячи цим непоправної шкоди дитині та порушує його право на батьківську любов та турботу. Тому просить суд винести рішення, яким відібрати малолітнього ОСОБА_9 від бабусі ОСОБА_1 та визначити місцем проживання його разом з батьком ОСОБА_3 за фактичним проживанням в місті ОСОБА_16»янець-Подільському АДРЕСА_2,де він проживає з дружиною-Тодосійчук Н.М.

Представник органу опіки і піклування Дунаєвецької райдержадміністрації ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснювала, що дійсно в 2014 році ОСОБА_3 звертався в службу у справах дітей зі зверненням про проведення бесіди з ОСОБА_1 з приводу влаштування скандалів та протестів, щодо зустрічі його з сином. Останню було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дітей де її було попереджено щодо недопустимості психологічного тиску на малолітнього ОСОБА_9, розповсюдження негативної та неправдивої інформації щодо ОСОБА_3 та рекомендовано сприяти налагодженню контакту між ними. Проте, враховуючи висновки спеціалістів про психоемоційний стан дитини служба приходить до висновку, що хлопчик потребує часу на встановлення контакту з батьком і довірливих відносин. Позов ОСОБА_3 вважає передчасним.

Представник органу опіки та піклування Камянець-Подільської райдержадміністрації ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що не дивлячись на те, що згідно чинного законодавства батько має переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, але при цьому слід врахувати, що ОСОБА_3 тривалий час не цікавився сином, нехтував своїми батьківськими обовязками, малолітній звик проживати в сімї бабусі де панують мир та злагода. У нього є рідна сестричка-Ярослава, з якою у них спостерігається тісний родинний звязок і забравши його в сімю батька, обом дітям буде завдано сильного психологічного стресу. ОСОБА_12 того необхідно врахувати і те, що ОСОБА_3 одружився. В новій сімї виховується дочка дружини від першого шлюбу, що також може негативно вплинути на психологічний стан ОСОБА_12. Тому вважає, що на даний час не варто забирати хлопчика від бабусі. Спочатку ОСОБА_3 необхідно встановити контакт з сином та підготовити його до нової сімї, а тоді ставити питання про проживання ОСОБА_12 разом з ним.

Представник виконавчого комітету Камянець-Подільської міської ради як органу опіки та піклування ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що дійсно згідно чинного законодавства батько має переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, але регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У даному випадку зачіпаються інтереси не лише малолітнього ОСОБА_12, але і його неповнолітньої сестрички ОСОБА_14, оскільки діти на протязі пяти років проживають та виховуються разом в сімї бабусі ОСОБА_1, дуже люблять один одного, між ними склався тісний родинний звязок, тому постало питання чи можна розлучати дітей. Виходячи з висновків психологічного стану дитини, в яких зазначено, що хлопчик боїться батька, візити з ним викликають в дитини страх, тривогу та постійне нервове напруження, вважає, що дитина потребує часу на встановлення контакту з батьком та певної підготовки до переходу в нову сімю. Позов ОСОБА_3 вважає передчасним.

Третя особа ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, від першого шлюбу має неповнолітню дочку ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_4. Проживають ІНФОРМАЦІЯ_5. Власник квартри-її батько.Добре знайома з ОСОБА_12 і щиро бажає замінити йому матір. Вважає, що дитина має проживати разом з батьком, а не з бабусею. Роздільне проживання дитини з батьком сприятиме їх відчуженню.

Заслухавши осіб, які беруть участь в судовому засіданні, свідків: ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_16, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,ОСОБА_29,ОСОБА_30, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а в позові ОСОБА_3 слід відмовити.

Встановлено, що з 08 листопада 2006 року ОСОБА_3 перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_10. На той час ОСОБА_10 виховувала дочку від першого шлюбу ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_6. Рідний батько дівчинки за рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду від 19 жовтня 2009 року позбавлений батьківських прав. 22 травня 2008 року у них народився син ОСОБА_11. Реєстрація народження дитини була проведена в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України, яка передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини записується за її вказівкою,а тому син був записаний як ОСОБА_13,батьком вказано- Муляра ОСОБА_31.

ОСОБА_3 з дружиною ОСОБА_10 та сином певний час після пологів проживали в ІНФОРМАЦІЯ_7 в будинку батьків ОСОБА_32. В подальшому переїхали проживати в ІНФОРМАЦІЯ_8 . Дочка ОСОБА_10 ОСОБА_14 залишилася проживати з її матірю ОСОБА_1М.в с.Чечельник.

19 червня 2009 року ОСОБА_10 загинула, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія І-БВ № 114397. ОСОБА_3 з 14.06.2009 року по 26.07.2009 року перебував на стаціонарному лікуванні травмотологічного відділення Камянець-Подільської районної лікарні з діагнозом «переломовивих хребта», що стверджується копією довідки Камянець-Подільської районної лікарні від 26.02.2013 року, приєднаної до матеріалів справи. ОСОБА_33 забрала до себе бабуся ОСОБА_1, яка народила та виховала пятеро своїх дітей за, що Указом Президента України № 120/2011 від 26 січня 2011 року їй присвоєно почесне знання «Мати-героїня», що вбачається з копії посвідчення № 48899, серія МГ № 031387.

Розпорядженням № 623/2009-р від 08.07.2009 року ОСОБА_1 призначено опікуном над малолітнім-сиротою ОСОБА_13. З того часу внук проживає з бабусею та рідною сестричкою ОСОБА_14. Хлопчик відвідував Чечельницький дошкільний заклад, приводила його і забирала бабуся ОСОБА_1 Вона цікавиться успіхами внука. Завжди відвідувала батьківські збори, дитячі ранки, свята, вчасно вносила батьківську плату за харчування дитини в ДНЗ. ОСОБА_18 відповідальна, позитивна людина. До дитини завжди відноситься з чуйністю, увагою, любовю, що зазначається в характеристиці, виданої завідуючою Чечельницького ДНЗ ОСОБА_22 та сільським головою ОСОБА_34

Згідно характеристики Чечельницького ДНЗ ОСОБА_9 росте і розвивається в здоровому,гармонійному,сприятливому,культурному середовищі.Родина дружня,відповідальна,морально вихована.До дорослих він відноситься з повагою,слухняний.

Згідно висновку за результатами проведеної бесіди від 06.08.2014 року,складеногоМуц О.П.-завідувачем ПМПК перша зустріч ОСОБА_9 з батьком відбулася в двохрічному віці.Наступна-приблизно через три роки.З грудня 2013 року батько почав відвідувати хлопчика 1 раз на місяць.На зустрічах хлопчик не виявляв емоційного інтересу до батька.Коли ОСОБА_9 запитували:»Хто до тебе приходив?»він відповідав :»ОСОБА_34 дядько» або «Чужий дядько».В квітні 2014 року під час прогулянки батько сказав,що хоче його забрати до себе.Хлопчик злякався і одразу пішов до вихователя.В серпні 2014 року батько силою хотів забрати хлопчика,та йому завадили.В хлопчика відверто негативне ставлення до батька.Він не грається іграшками,які приносить батько.В розмові говорить : «Він мені не батько».

Згідно висновку про психоемоційний стан дитини ОСОБА_35,складеного практичним психологом Маківського НВК ОСОБА_36, після зустрічей з батьком в ОСОБА_35 посилюються прояви нічного енурезу,хлопчик стає роздратованішим,боязливим,плаксивим, дитині потрібен спокій.Вона буде здоровою,веселою,щасливою тільки тоді,коли буде себе відчувати захищеною,любимою і потрібною.А ці всі умови забезпечуть рідні люди /бабуся,дідусь,сестричка/ в родині яких завжди панує доброта,взаємоповага та ОСОБА_12 того сестричка ОСОБА_14 також переживає можливе розлучення із братиком Олексієм.Вона відчуває безпорадність,страх,відчай і просить допомоги у всіх,щоб не роз»єднували її з братиком.Тільки в сім»ї бабусі вони будуть веселі,здорові та щасливі.

Згідно висновку за результатами проведеної бесіди з ОСОБА_3 і ОСОБА_12 08.08.2014 року ОСОБА_37 вказала,що зустріч батька з ОСОБА_37 відбувалася у присутності сестрички ОСОБА_14 в сільській раді. На початку зустрічі діти плакали і трималися один за одного.Хлопчик уникав контакту з батьком.На батька не дивився.Під час зустрічі хлопчик міцно стискав кулаки і притискався до сестрички.

За результатами проведеної бесіди можна зробити висновок,що дитина потребує часу на встановлення контакту з батьком і довірливих відносин.

Відповідно до висновку про психоемоційний стан неповнолітніх ОСОБА_14,ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13,ІНФОРМАЦІЯ_9,складеного ОСОБА_38- мотодистом Комунального підприємства Дунаєвецької районної ОСОБА_36 «Районний методичний кабінет» від 18.08.2014 року вказано,що негативне відношення дітей ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до особи ОСОБА_3,спогади про якого та обговорення зустрічей з ним викликає у неповнолітніх негативні емоційні переживання,тривогу та постійне нервове напруження.

З вересня 2014 року ОСОБА_13 відвідував Чечельницьку загальноосвітню школу 1-П ступеню як вільний слухач,оскільки батько не дав згоди на навчання сина в школі,про що видана довідка за №195 від 03.12.2014 року.

Зі слів батька ,він дав дозвіл на відвідування школи і ОСОБА_13 є учнем Чечельницької загальноосвітньої школи першого класу з 12 го січня 2015 року.

На підставі рішення Дунаєвецького районного суду від 20 листопада 2013 року ОСОБА_3 визнано батьком малолітнього ОСОБА_13.

Розпорядженням Дунаєвецької районної державної адміністрації за № 679/2013-р від 10.12.2013 року визнано ОСОБА_13, таким, що втратив статус дитини-сироти.

Відповідно до повторного свідоцтва про народження ,виданого 21.02.2014 року серія-1-БВ №217314 ОСОБА_13,ІНФОРМАЦІЯ_9 змінено прізвище на ОСОБА_3 ,а в графі батько вказано-Кучерявий ОСОБА_31.

З пояснень ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_8 вбачається, що вони з 04 червня 2012 року перебувають у фактичних шлюбних відносинах.

Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу серія 1-БВ №109870 вони зареєстрували його 22.03.2013 року.

У ОСОБА_8 є донька ОСОБА_39,ІНФОРМАЦІЯ_10, що

підтверджується свідоцтвом про її народження серії1-БВ №029560.

Сімя їх проживає в 3-х кімнатній квартирі АДРЕСА_3. З актів обстеження умов проживання від 11.12.2013 року та 28.01.2015 року вбачається, що за вказаною адресою проживають та мають постійне місце реєстрації: власник квартири ОСОБА_40, дружина власника ОСОБА_41, син власника ОСОБА_42 (зареєстрований, не проживає), дочка власника ОСОБА_8, внучка власника ОСОБА_39, ОСОБА_3 проживає без реєстрації. Члени сім»ї не заперечують проти проживання в квартирі ОСОБА_3 Олексія.Зі слів ОСОБА_3 для сина облаштують місце у кімнаті,яку займають вони з дружиною, але в квартирі відсутня окрема кімната,яку можна було б виділити для малолітнього ОСОБА_13.

Відповідно до довідки ДМС ОСОБА_3 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_11,ОСОБА_16»янець-Подільського району до 06.09.2014 року по вул.Праці,6,а ОСОБА_9,2008року народження по вул.Праці,11.

Згідно довідки,виданої Слобідо-Кульчиєвецькою сільською радою від 19.12.2014 року за №1828 ОСОБА_3 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_12,ОСОБА_16»янець-Подільського району в будинку бабусі-Кучерявої ОСОБА_43,ІНФОРМАЦІЯ_13 з сином ОСОБА_11 та братом ОСОБА_39,ІНФОРМАЦІЯ_14 проживання добрі,приміщення тепле,частково є зручності.

Згідно довідок ОСОБА_16»янець-Подільської ЦРЛ ОСОБА_3 здоровий на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно довідок,виданих ОСОБА_16»янець-Подільським РВ УМВСУ ОСОБА_3 на обліку категорії як «сімейний насильник» також не перебуває.

Згідно наданого суду трудового договору ОСОБА_3 працює у приватного підприємця ОСОБА_44,отримує заробітну плату в розмірі 1260 грн.,про що видана відповідна ОСОБА_12 того,підробляє на приватних роботах,тобто може забезпечувати сім»ю і сина ОСОБА_11.

Згідно ч.1 ст.163 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на те,щоб малолітня дитина проживала з ними.

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини,чч.7,8 ст.7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч.3 ст.163 Сімейного кодексу України суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і передачу її батькам,або одному з них,якщо буде встановлено,що це суперечить її інтересам.

Судом встановлено,що 19 червня 2009року трагічно загинула /викинулася з сьомого поверху/ ОСОБА_10 Олексіївна- мати ОСОБА_3 /ОСОБА_10/ ОСОБА_12,ІНФОРМАЦІЯ_9.

ОСОБА_3-згідно довідки ЦРЛ перебував в лікарні з з 14.06.2009 року по 26.07.2009 року.

Перший раз навідався до сина ,коли останньому було два роки,тобто в 2010 році,про що надав суду фотографії та диск з записом цієї зустрічі.Лише в 2013 році поставив питання про визнання його батьком ОСОБА_11.

Тільки після рішення Дунаєвецького районного суду від 20.11.2013 року коли його визнано батьком ,він один раз на місяць став відвідувати сина за місцем проживання останнього в селі Чечельник.Всі зустрічі він фільмував та записував,про що також надав суду відео та аудіо записи.

Із оглянутих та прослуханих записів зустрічей ОСОБА_3 з сином Олексієм судом не встановлено емоційного контакту між ними.Хлопчик сторониться ОСОБА_3,старається з ним не розмовляти.Не бажає приймати іграшки.Зустрічі відбувалися в присутності інших осіб.Наодинці хлопчик з батьком не ОСОБА_11 говорить ОСОБА_3,що він йому не тато.Розмовляє в основному ОСОБА_3,ОСОБА_11 тільки іноді підримує бесіду.

Встановлено також намагання ОСОБА_3 знайти підхід до дитини.Він в позитивному тоні розмовляє на різні теми,бажає налагодити контакт з малолітнім сином.

При зустрічі в селі хлопчик відмовляється йти до батька,навіть на прохання ОСОБА_1-бабусі.

ОСОБА_3 пояснив суду ,що декілька років жив в Черкасах.Не був одружений,а тому не міг забрати сина до себе.Свого житла немає до цього часу.

Тільки після одруження з ОСОБА_8 вирішив забрати сина до себе,але без рішеня суду йому це не вдається.

Із актів,складених працівниками Чечельницького ДНЗ від 13.01.2014 року, 03.03.2014 року ,07.04.2014 року, та від 18.04.2014 року,які складені були у відсутності ОСОБА_3встановлено,що він декілька разів приїздив в садочок,коли діти спали і він не міг чекати,коли прокинеться Олексійко.Навіть просив розбудити ОСОБА_11 не бажав зустрічей з батьком.Не хотів з ним залишатися.Радувався тільки пістолету,який подарував батько.

Факт окремого проживання ОСОБА_3 з дитиною ОСОБА_12 на протязі 2009-2015 років неминуче привів до обмеження його батьківських прав.Лише при спільному проживанні батьків з дітьми можуть бути встановлені теплі,дружні та родинні стосунки.

ОСОБА_12 того,ОСОБА_3 з 2008 року знав,що він є батьком дитини,але жодного підтвердження надання ним матеріальної допомоги на утримання дитини,він суду не надав та не підвердив,мотивуючи тим,що ОСОБА_1 отримувала кошти від держави на утримання ОСОБА_12. При зустрічах з дитиною він привозив подарунки:іграшки та продукти харчування.

ОСОБА_3 не довів суду особисту прихильність дитини до нього.

На клопотання представника ОСОБА_3-ОСОБА_19 судом було запрошено психолога з кафедри психології Національного Університету,яка була допитана в судовому засіданні в якості спеціаліста.І на прохання ОСОБА_19-психолог ОСОБА_45-кандидат психологічних наук ,погодилась дослідити відносини між сторонами даної справи.

Згідно її заключень,які залучені до матеріалів справи, вона вказала,що невротизація особистості ОСОБА_19 зумовлена ранньою психологічною травмою,викликаною загибеллю матері.Частково наслідки даної травми були компенсовані сприятливою психологічною атмосферою в родині бабусі.Хлопчик дуже прив»язаний до своїх сестер ОСОБА_14 та Ангеліни/двоюрідна сестра/,які виступають для нього важливим ресурсним джерелом позитивних емоцій.Конфлікт між батьком і бабусею посилив невротичні симптоми у хлопчика,з»явилися відчуття гострої безпорадносі,страх насильного розлучення з емоційно значущими людьми/ОСОБА_14,бабусею,Ангеліною/.Невротична симптоматика зумовлена страхом розлучення,відмічається також і у сестер Олексія.Для стабілізування обстановки в родині слід надати дитині впевненість в тому,що він буде проживати у звичному,комфортному для нього середовищі /з бабусею і сестрою/.Контакти з батьком можливі лише після відновлення здоров»я хлопчика і налагодження стосунків між батьком та бабусею.

На запитання психолог ОСОБА_45 відповіла,що передача ОСОБА_19 батькові,а саме відібрання його від бабусі, може негативно вплинути на стан його психіки,і стане психотравмуючим для нього,а тому вона категорична була проти допиту дитини в суді.

При вирішенні спору про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_9 суд враховує житлово-побутові умови сторін і можливість створення належних умов для виховання дитини, їх матеріальний стан, особисті якості, увагу та турботу про дитину, вік і стан здоровя дитини.

Житлово-побутові умови обох сторін задовільні і вони можуть створити належні умови для виховання дитини. Матеріальний стан ОСОБА_3 можливо є кращим, проте це не може бути вирішальною умовою для передачі йому дитини.В господарстві ОСОБА_1 є птиця,нутрії,свиня,в користуванні перебувають земельні ділянки,що також приносить доходи та можливість достойного проживання. Сторони позитивно характеризуються. В силу обєктивних причин ОСОБА_1 більше турбується про дитину.Вона до нього прив»язана,як мати,оскільки ростить з однорічного віку і до цього часу. Після встановлення батьківства ОСОБА_3 намагається встановити контакт з сином, провідує його.

Стаття 3 Конвенції про права дитини визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здіснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

При розгляді позовів батьків про передачу їм дитини іншими особами, від яких вони мають право вимагати її повернення,суд бере до уваги зокрема можливість батьків забезпечити належне виховання дитини, характер їхніх взаємовідносин з нею, прихильність дитини до осіб, у яких вона перебуває, й інші конкретні обставини справи. При цьому суд враховує хто з зацікавлених осіб виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожної з осіб, особисті якості сторін, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані однієї з осіб сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не може бути розлучена із своєю матірю, крім випадків, коли є виключні обставини.В даному випадку матір дитині замінила бабуся- Муляр С.М.

Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_9 в селі Чечельник,Дунаєвецького району встановлено,що в нього є всі умови для проживання,розвитку та виховання.Він всім необхідним забезпечений.В сім»ї створені умови для гармонійного та повноцінного розвитку дитини.

Із наданих довідок про стан здоров»я ОСОБА_9 за 2010-2014 роки встановлено,що він здорова дитина.Лище за 2015 рік в нього при огляді невролога встановлено діагноз-невротичні реакції,а психіатром-неорганічний енурез.Невротичні реакції.

Суд вважає,що існує серйозний ризик того,що відібрання ОСОБА_9 від бабусі-Муляр С.М. поставить під загрозу спричинення йому психічної шкоди,або іншим шляхом створить для дитини нестерпну обстановку.Що буде психотравмуючим фактором для дитини.

За клопотанням представника відповідача-позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4, та позивача-відповідача-Мерінової Н.В. ухвалою суду від 23 березня 2015 року було призначено по справі амбулаторну судову психолого-психіатричну експертизу виконання якої доручено експертам Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1.

З висновку № 252 від 02.04.2015 року вбачається наступне:

враховуючи індивідуально-психологічні особливості бабусі ОСОБА_1, сприятливий мікроклімат проживання хлопчика у сімї, особливості виховної поведінки позитивно впливають на емоційний стан, психічний розвиток та почуття благополуччя малолітнього ОСОБА_9 Трагічна смерть матері ОСОБА_10 яка сталася 19.06.2009 року для малолітнього ОСОБА_9 є ранньою психологічною травмою, що на теперішній час компенсовано доброзичливою, сприятливою психологічною атмосферою в родині бабусі ОСОБА_1 Не проживання з батьком ОСОБА_3 не впливає на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя малолітнього ОСОБА_9

Враховуючи дані експериментально-психілогічного дослідження, матеріали провадження та внутрісімейні стосунки між малолітнім ОСОБА_9, бабусею, сестричкою, передача ОСОБА_9 батькові ОСОБА_3 та розлука з сестрою ОСОБА_14 можуть негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, тому що при психічному дослідженні внутрісімейних стосунків виявлено емоційну близькість та емоційний комфорт в сімї, в якій проживає хлопчик, взаємопідтримку, любов, затишок, захищеність та сприятливий мікроклімат проживання у звичайному комфортному для хлопчика середовищі.

Оцінка сімейної ситуації дитиною не є залежною з боку бабусі ОСОБА_1

Враховуючи те, що малолітній ОСОБА_9 постійно проживав з бабусею, дідусем та сестричкою ОСОБА_14 у звичному для нього комфортному середовищі, зміна цього середовища та інші умови проживання і виховання батьком ОСОБА_3 можуть вплинути на психічний стан та розвиток малолітнього ОСОБА_9

За даними проективних тестів у взаємовідносинах між малолітнім ОСОБА_9 та батьком ОСОБА_3 відмічається відсутність емоційного спілкування, відсутність довіри.

За даними психологічного обстеження у малолітнього ОСОБА_9 не виявлено прихильності до ОСОБА_3

Малолітній ОСОБА_9 не проявляє прихильності до ОСОБА_8 та її дочки ОСОБА_21, не виявлено довірливих взаємовідносин між ними.

Між малолітнім ОСОБА_9, бабусею ОСОБА_1 та сестрою ОСОБА_14 встановлені довірливі, теплі, емоційно позитивні взаємовідносини.

Для малолітнього ОСОБА_9 зміна звичайних для нього умов життя та кола оточуючих близьких людей може стати психотравмуючим фактором.

Враховуючи те, що між малолітнім ОСОБА_9 та батьком ОСОБА_3 і дружиною батька ОСОБА_8 (зведена дочка ОСОБА_39, ІНФОРМАЦІЯ_4 на експертизі відсутня) відсутній емоційний контакт, немає стійкого психологічного контакту та близькості, а також не було тривалої взаємодії між ними, взаємовідносини можуть привести до протиріч між ними, тому що психологічна сумісність це характеристика тривалої взаємодії між двома і більше індивідами, при цьому відмічається взаєморозуміння, близькість, схожість потреб та інтересів, прихильність, спільність цілей і ціллістних орієнтирів.

Під час проведення судово-психіатричної експертизи у малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_15, жодних розладів психічної діяльності виявлено не було.

Під час проведення судово-психіатричної експертизи у малолітнього ОСОБА_9 проявів невротичних реакцій виявлено не було. Наявність чи відсутність неорганічного енурезу в амбулаторних умовах виявити не можливо.

ОСОБА_12 того з висновку органу опіки та піклування Дунаєвецької районної державної адміністрації за № 10 від 09.04.2015 року про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_9 вбачається, що після проведення перевірки комісією з питань захисту прав дитини встановлено наступне: діючи в інтересах дитини та враховуючи привязаність та бажання ОСОБА_9 проживати із своєю сестрою ОСОБА_14 в родині бабусі ОСОБА_1, орган опіки та піклування вважає за доцільне місцем проживання, вважати сімю бабусі ОСОБА_1, жительки села Чечельник Дунаєвецького району Хмельницької області.

Висновком № 11 від 09.04.2015 року орган опіки та піклування Дунаєвецької районної державної адміністрації вважає за недоцільне відібрання малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9, від бабусі ОСОБА_1, жительки села Чечельник Дунаєвецького району Хмельницької області.

Орган опіки та піклування Камянець-Подільської районної державної адміністрації вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9, із бабусею ОСОБА_1, жителькою села Чечельник Дунаєвецького району Хмельницької області, що викладено у висновку за № 805/01-31 від 07.04.2015 року про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_9, приєднаного до матеріалів справи.

Висновком № 806/01 від 07.04.2015 року орган опіки та піклування Камянець-Подільської районної державної адміністрації, вважає недоцільним відібрання малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9, від бабусі ОСОБА_1, жительки села Чечельник Дунаєвецького району Хмельницької області.

З висновку органу опіки та піклування затвердженого рішенням виконавчого комітету Камянець-Подільської міської ради за № 371 від 02.04.2015 року про відібрання малолітнього ОСОБА_9 та визначення його місця проживання, вбачається, що зміна місця проживання малолітнього ОСОБА_9, розлучення з рідною сестрою суперечать його найвищим інтересам.

Відповідно до п. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 159, 163 цього кодексу, враховуючи пропозицію комісії з питань захисту прав дитини як дорадчо-консультативного органу, виходячи з інтересів малолітньої дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне залишити місце проживання ОСОБА_9 з бабою ОСОБА_1, а батькові ОСОБА_3, визначити способи участі у вихованні дитини.

Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини Дунаєвецької районної державної адміністрації від 25 лютого 2015 року вирішено рекомендувати бабусі-Муляр С.М. не перешкоджати зустрічам батька ОСОБА_3 з сином ОСОБА_9 в зручний для батька час та надати можливість забирати дитину додому в перші та треті вихідні місяця для встановлення контакту з дитиною до набрання чинності судового рішення.

ОСОБА_3 намагався скористатися цим правом,але ОСОБА_9 відмовився з ним спілкуватися,контакт не було налагоджено.При цьому ОСОБА_1 також просила ОСОБА_9 підійти до батька.Але дитина не виявляє прихильності до ОСОБА_3,як до батька.

Одже ,при відсутності такого контакту з батьком,зміна звичайних для дитини умов життя та кола оточуючих його близьких людей,суд вважає,що відібрання ОСОБА_9,ІНФОРМАЦІЯ_9 від бабусі-Муляр ОСОБА_18 та передача його батькові ОСОБА_3 стане психотравмуючим фактором для дитини.

Керуючись ст. ст. 88, 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки і піклування Дунаєвецької районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини-онука ОСОБА_9,ІНФОРМАЦІЯ_1, задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 з бабусею ОСОБА_1 за місцем її проживання вулиця Нагірна, 6, село Чечельник, Дунаєвецького району, Хмельницької області.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_8, виконавчий комітет Камянець-Подільської міської ради як орган опіки та піклування, Дунаєвецька районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, Камянець-Подільська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування про відібрання малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 від бабусі ОСОБА_1 та визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_9,ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_3 за місцем його фактичного проживання у ІНФОРМАЦІЯ_16»янець-Подільському, Хмельницької області - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Хмельницької області через Камянець-Подільський міськрайонний суд.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Шевцова Л.М