У х в а л а

9 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Охрімчук Л.І.,Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд судових рішень в справі за позовом ОСОБА_5 до Генеральної прокуратури України, третя особа - ОСОБА_4, про захист честі, гідності та ділової репутації,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пункту 1 статті 355 ЦПК України.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 7 листопада 2014 року позов задоволено частково, постановлено: визнати недостовірною й такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_5 інформацію, викладену в листі Генеральної прокуратури України від 8 липня 2014 року на ім'я Верховного представника Європейського Союзу з питань закордонних справ і політики безпеки, а саме: «Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування стосовно ОСОБА_5»; з метою спростування недостовірної інформації зобов'язати Генеральну прокуратуру України повідомити Європейську службу зовнішньої дії про ухвалене судове рішення протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено, виключено з мотивувальної частини рішення посилання на положення частини третьої статті 277 ЦК України. Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 8 липня 2015 року рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині зобов'язання спростувати недостовірну інформацію змінено, постановлено зобов'язати Генеральну прокуратуру України спростувати недостовірну інформацію стосовно ОСОБА_5 наступного змісту: «Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування стосовно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000209 від 6 березня 2014 року за частиною другою статті 191 (заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем), частиною першою статті 364 (зловживання владою або службовим становищем) Кримінального кодексу України стосовно зловживання ним на посаді заступника Глави Адміністрації Президента України своїм службовим становищем при працевлаштуванні завідувачем кафедри конституційного права Київського національного університету імені Тараса Шевченка та заволодінні коштами у вигляді заробітної плати в розмірі 114 тис. 91 грн 69 коп. на вказаній посаді, не виконуючи фактично ніякої роботи, а також зайнятті по квоті з'їзду представників юридичних вищих навчальних закладів та наукових установ посади члена Вищої ради юстиції України», шляхом направлення відповідного листа на ім'я Верховного представника Європейського Союзу з питань закордонних справ і політики безпеки.

ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 24 липня 2012 року, 22 липня 2015 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пункту 1 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що інформація, яка була поширена в листі Генеральної прокуратури України на ім'я Верховного представника Європейського Союзу з питань закордонних справ і політики безпеки Кетрін Ештон від 8 липня 2014 року є недостовірною, а тому підлягає спростуванню у спосіб, поширений відповідачем.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

- від 24 липня 2012 року суд касаційної інстанції, дійшов висновку про те, що позивачем не було доведено поширення відповідачем відносно нього недостовірної інформації, яка порочить його честь, гідність, ділову репутацію та особисті немайнові права, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову;

- від 22 липня 2015 року суд касаційної інстанції керувався тим, що надана прокурором та викладена у статтях газети інформація не була недостовірною, була предметом кримінального провадження та стосується виключно професійної діяльності, як заступника голови виконавчого комітету, а не приватного життя позивачки;

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, яке просить переглянути ОСОБА_4, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_5 до Генеральної прокуратури України, третя особа - ОСОБА_4, про захист честі, гідності та ділової репутації за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 7 листопада 2014 року, рішення Апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2015 року та рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 8 липня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
Л.І. Охрімчук
А.Г. Ярема