Справа № 461/4903/15-ц
У Х В А Л А

"08" травня 2015 р. суддя Галицького районного суду м. Львова Фролова Л.Д., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову до Львівської міської ради, узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради, за участі третіх осіб управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Львівської міської ради, ОСОБА_2, про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що він з 2004 року є власником будинку № 45 «А» по вул. Бортнянського у м. Львові та земельної ділянки площею 0,0290 га за цією адресою. Проїзд до будинку позивача є спільним для нього та власників будинку № 45, ширина даного проїзду забезпечує проїзд автотранспорту до будинку № 45 «А». У 2014 році ОСОБА_2 та іншими жителями будинку № 45 було порушене питання про приватизацію земельної ділянки, на якій розташований спільний проїзд. Позивачеві було запропоновано до підпису схему розмежування, відповідно до якої проїзд спільного користування належатиме до приватизованої земельної ділянки буд. № 45, проте не буде загромаджуватись. Від підписання схеми позивач відмовився.

Рішенням узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів ЛМР (протокол № 134 від 05 грудня 2014 року) зобовязано ОСОБА_2 вилучити земельну ділянку з планово-картографічних матеріалів для забезпечення спільного проїзду. Після неодноразових звернень сторін до комісії, її рішенням (протокол № 147 від 27 березня 2015 року) на підставі заяви ОСОБА_2 від 02 лютого 2015 року, звернень ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, погоджено межу між земельними ділянками за адресами вул. Бортнянського, буд. № 45 та буд. № 45 «А», залишивши проїзд спільного користування шириною 03 метри на відстані 01 метра від кута буд. № 45 у найвужчому місці між будинками.

Позивач вважає рішення комісії від 27 березня 2015 року протиправним та незаконним в частині розміру ширини погодженого проїзду 03 метри, та просить суд визнати недійсним та скасувати дане рішення відповідача, погодити межу між земельними ділянками, залишивши у спільному користуванні проїзд шириною 3,5 метрів.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить суд забезпечити позов шляхом призупинення виконання рішення узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів ЛМР, оформлене протоколом № 147 від 27 березня 2015 року.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно розяснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Позивач у заяві про забезпечення позову не вказує на докази, якими підтверджується, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а лише посилається на необхідність призупинення рішення узгоджувальної комісії.

Враховуючи вимоги ЦПК України, суд приходить до висновку, що задоволення зазначеного клопотання про забезпечення позову призвело б до вирішення спору по суті до початку судового розгляду, оскільки таким рішенням суд фактично надав би оцінку законності акту відповідача. Також, з матеріалів поданого позову та вимоги щодо забезпечення позову суд не вбачає очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову, як безпідставного.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову до Львівської міської ради, узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради, за участі третіх осіб управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Львівської міської ради, ОСОБА_2, про скасування рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня оголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.Д. Фролова