Номер провадження: 22-ц/785/469/15
Головуючий у першій інстанції Таварткіладзе
Доповідач Комаровська Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого Комаровської Н.В.,

Суддів Гончаренко В.М.,Короткова В.Д.,

З участю секретаря Абалдової О.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 20.07.2011р.,-

в с т а н о в и л а :

21.04.2006 р. ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те,що є власником ? частини житлового будинку,розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Світанку, 73 на підставі договору міни від 31.03.2004р.

Інша половина будинку належить відповідачам на підставі договору дарування від 24.04.2001р.

Будинок розташований на земельній ділянці площею 584 кв.м.

При укладенні договору міни від 31.03.2004 р., продавець вказав, що між нею та колишніми співвласниками склався певний порядок користування земельною ділянкою, згідно якого у користування позивача має право користування частиною земельної ділянки, яка складається з двох невеликих частин, відокремлених одна від одної змеленою ділянкою, яка знаходиться у користуванні відповідачів, і загальним проходом, при цьому частина земельної ділянки позивача, зайнята під двір, літню кухню і навіс, а інша відокремлена частина земельної ділянки зайнята під город (за технічним паспортом фруктовий сад). В загальному користуванні залишилась части на земельної ділянки, зайнятої під загальний прохід.

У зв*язку з цим по межам розділу земельної ділянки було встановлено огорожу.

В літку 2004 р. між сторонами по справі виник конфлікт стосовно користування земельною ділянкою, при цьому відповідачами самочинно було перенесено огорожу, яка розділяє їх земельну ділянку та захоплено частину земельної ділянки загального користування, яка використовується під загальний прохід.

В зв*язку з неможливістю користування загальним проходом і відповідно неможливістю користуватися частиною земельної ділянки позивач вважала збереження порядку користування земельною ділянкою у тому вигляді, який був визначений раніше, неможливим і просила визначити новий порядок відповідно до ідеальних часток в праві власності.

Відповідачі ОСОБА_3 позов не визнали, пояснивши, що порядок користування земельною ділянкою в тому вигляді, у якому він склався між колишніми співвласниками домоволодіння по вул. Світанку 73 в м. Одесі, і існує з середини 50-х років минулого сторіччя.

Представник третьої особи Одеської міської ради в судове засідання не з*явився.

Судом була призначена судово-будівельна експертиза,висновки якої були

Справа судами слухалась неодноразово.

Останнім рішенням Київського районного суду м.Одеси від 20.07.2011р. в позові ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою відповідно до ідеальних часток в праві власності відмовлено,визначений порядок користування земельною ділянкою відповідно до існуючого .Виділено в користування позивача земельну ділянку площею 274 кв.м.,в користування відповідачів площею 288 кв.м.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить про скасування рішення,мотивуючи тим,що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,доводи апеляційної скарги,розглянувши матеріали справи,перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та заявлених вимог,колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1,суд виходив з того,що між попередніми власниками склався певний порядок користування земельною ділянкою з 50х років минулого століття,який обов*язковий для сторін по справі та підстави для його зміни відсутні.

З таким висновком погодитись неможна,виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 .04. 2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо.

Згідно роз*яснень, викладених у пунктах 21,22 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, тому відповідно до статті 88 ЗК України слід брати до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обовязковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

При цьому суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників.

Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Якщо при вирішенні спору суд установить, що співвласники визначили порядок користування земельною ділянкою та для зміни цього порядку підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку.

При розгляді справи судом встановлено,що ОСОБА_4 є власником ? частини житлового будинку,розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Світанку, 73 на підставі договору міни від 31.03.2004р.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками ? частини зазначеного будинку на підставі договору дарування від 24.04.2001р.

Сторони володіють конкретними приміщеннями,визначеними в технічному паспорті,тобто фактичний розділ будинку здійснений.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 14474 від 10.03.2011 р. Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз встановлено, що фактична площа земельної ділянки по вул. Світанку 73 в м. Одесі, якою користуються сторони становить 648 кв. м. у тому числі надлишки 64 кв. м., з яких вдалось встановити точні межі надлишків 60 кв. м., 4 кв. м. встановити не вдалося за відсутності технічної документації власників суміжних земельних ділянок. Таким чином експертом досліджені технічно варіанти користування земельною ділянкою, виходячи з площі 588 кв. м., з яких за правовстановлюючими документами 584 кв. м. та 4 кв. м. надлишки, межі яких встановити не вдалось.

Вказаним висновком встановлено, що в користуванні співвласника ОСОБА_1 знаходиться земельна ділянка площею 286,5 кв. м., з яких в особистому користуванні земельна ділянка площею 273 кв. м., що складається з двох частин: першої частини- площею 118 кв. м., яка розташована з приляганням до лівої і фасадної надвірним межам земельної ділянки; другої частини площею 155 кв. м., яка розташована з відривом від першої частини з приляганням до правої надвірної межі земельної ділянки та земельна ділянка площею 13,5 кв. м. частка у дворі загального користування. Також в особистому користуванні ОСОБА_1 знаходиться частина надлишків площею 29 кв. м., розташованих у задньої межі.

В користуванні співвласників ОСОБА_2, ОСОБА_3 знаходиться земельна ділянка площею 301,5 кв. м., в тому числі в особистому користуванні земельна ділянка площею 288 кв. м., розташована з приляганням до лівої зовнішньої межі ділянки;; ділянка площею 13,5 кв. м. частка у дворі загального користування . Також у користуванні ОСОБА_2, ОСОБА_3 знаходиться частина надлишків площею 31 кв. м., розташованих у задньої межі.

Експертом запропоновані два варіанта користування земельною ділянкою, з яких один є існуючий варіант користування з відступом від ідеальних часток співвласників, а другий варіант - який відповідає ідеальним часткам співвласників.

Ухвалюючи рішення про встановлення існуючого порядку користування земельною ділянкою,суд не врахував те,що вищезазначеним висновком експертизи визначено,що існуючий порядок користування земельною ділянкою склався не за часи попередніх користувачів землі,а після 25.10.2010р.,тобто в період,коли спір перебував на розгляді в суді,тому не є встановленим попередніми користувачами землі,а також не є встановленим за добровільною згодою сторін (позов пред*явлений 21.04.2006р.).

При цьому конфігурація межі,яка відділяла земельні ділянки особистого користування сторін у задній межі ( частини городу) є незмінною з 1980р.,а конфігурація межі ділянки загального користування неодноразово змінювалась.

На час вирішення спору сторони крім окремих земельних ділянок мають ділянку загального користування,тому з причини виниклих непорозумінь та конфліктів саме з порядку користування цією частиною земельної ділянки ОСОБА_1 не має можливості нормально користуватися загальною земельною ділянкою для проходу до частини земельної ділянки, яка використовується нею під огород,та позбавлена можливості обслуговувати частину будинку,стіна якої прилягає до земельної ділянки,якою користуються відповідачі.

В підтвердження порушення прав позивача та непорозумінь між сторонами,ОСОБА_1 надані акти комітету громадськості про порушення ОСОБА_2, ОСОБА_3 меж земельної ділянки загального користування та земельної ділянки, що позивач використовує під огород, та постанови органу внутрішніх справ про відмову у порушенні кримінальної справи, де зазначено про відсутність складу злочину в діях ОСОБА_2 та про проведення з ним профілактичної бесіди з метою неприпустимості протиправних дій відносно ОСОБА_1

Крім того, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи,що між сторонами склались напружені стосунки у зв*яку зі здійсненням ОСОБА_1 самочинної реконструкції, а також будівництвом ОСОБА_2, ОСОБА_3 жилого будинку з відступом від проекту, та поданням обома сторонами або за їх участю позовів один до одного щодо знесення таким чином зведених та реконструйованих будівель.

Враховуючи,що спір між сторонами триває з 2004 року, існуючим порядком суттєво порушені права ОСОБА_1 по користуванню земельною ділянкою та обслуговуванню належного їй будинку,з метою вирішення спірного конфлікту,судова колегія вважає,що може бути застосований варіант,запропонований експертом,який визначає виділення кожній стороні земельної ділянки відповідно до часток в праві власності ( по ? частині) по 294 кв.м,який виключає наявність земельної ділянки загального користування,відносно межі якої між сторонами і виник конфлікт ( варіант № 1 ).

За висновком вищезазначеної експертизи даний варіант користування земельною ділянкою передбачає забезпечення безперешкодного доступу ОСОБА_2, ОСОБА_3 до зовнішніх мереж водопроводу, каналізації, телефону на час обслуговування та ремонту.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення чи неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи,що суд не дотримався норм матеріального права,які регулюють питання,пов*язані із встановленням порядку користування земельною ділянкою, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи,рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2,309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 20.07.2011р. скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою задовільнити.

Виділити в користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 294 кв.м., розташовану з приляганням до правої бокової межі. Зберігти існуючий вхід на земельну ділянку з боку вул. Світанку.

Виділити в користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельну ділянку площею 294 кв. м., розташовану з приляганням до лівої бокової межі.

Вхід на земельну ділянку організувати з боку вулиці Світанку.

Для можливості проходу до частини земельної ділянки, що виділяється, обладнати подвійні тамбурні двері у приміщення 1-3.

Визначити наступну межу земельних ділянок:

-від розділового паркану з боку вул.Світанку на відстані 1,05 м від лівої бокової межі ( з ділянкою № 71) в бок кута пом. «2-2» житлового будинку літ. «А» довжиною 3,40 м;

- вздовж зовнішньої стіни пом. «2-2» довжиною 4,49 м ;

- поворот праворуч,по по міжквартирним перегородкам,які розмежовують квартири співвласників на всю їх довжину до перетинання із зовнішньою стіною прибудови літ. «а» в місці примикання прибудови літ «А1»;

- поворот ліворуч по зовнішній грані прибудови літ. «а» довжиною 0,50м;

- поворот праворуч по прямій лінії до існуючої огорожі довжиною 5,02 м;

- поворот ліворуч по вісі існуючої огорожі довжиною 7,30 м;

- поворот ліворуч по вісі існуючої огорожі довжиною 6,20 м;

- поворот праворуч по вісі існуючої огорожі довжиною 19,48 м;

- поворот ліворуч по прямій лінії довжиною 8,70 м до перетинання з лівою боковою межою земельної ділянки,в точці,розташованій з відступом 3,60 м від задньої зовнішнньої межі.

Визначити межу,які відділяє ділянку пл.60 кв.м залишків,розташованих із задньої межі земельної ділянки наступним чином :

Від лівої бокової межі з відступом 3,60 м від задньої межі по прямій лінії довжиною 16,75 м до перетинання з правою межою земельної ділянки,в точці з відступом 3,60 м від задньої межі.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В.Комаровська

Судді: В.М.ОСОБА_5Коротков