Апеляційний суд Житомирської області
Справа №294/824/14-ц Головуючий у 1-й інст. Мельничук О. О.
Категорія 27 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.,

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.,

при секретарі судового

засідання Жигановському Р.В.,

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Чуднівського районного суду від 7 липня 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк" про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року ПАТ КБ „Приватбанк" звернувся до суду з позовом. Позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 9806,92 долларів США, що еквівалентно 115035,17 грн. В обгрунтування заявлених вимог посилався на те, що на підставі кредитного договору від 07.09.2007 року відповідачка ОСОБА_3 одержала кредит в сумі 4300 долларів США зі сплатою 16% річних за користування кредитом на строк до 07.09.2010 року. Поручителем позичальника виступив ОСОБА_4 Взяті на себе зобов"язання відповідачі не виконують, внаслідок чого утворилась заборгованість у визначеному вище розмірі.

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом. Просила визнати недійсним кредитний договір від 07.09.2007 року, посилаючись на невідповідність його вимогам закону.

Рішенням Чуднівського районного суду від 7 липня 2015 року первісний позов Банку задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 8977,93 долларів США, що еквівалентно 191048 грн.74 коп., та понесені позивачем судові витрати. В іншій частині вимог Банку відмовлено. Цим же рішенням відмовлено в задоволенні зустрічного позову.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування зазначеного рішення з ухваленням нового - про задоволення її зустрічного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі кредитного договору від 07.09.2007 року відповідачка ОСОБА_3 одержала в Банку кредит в сумі 4300 долларів США зі сплатою 16% річних за користування кредитом на строк до 07.09.2010 року (а.с.10-13).

Поручителем позичальника згідно із договором поруки виступив ОСОБА_4(а.с.98).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК).

Згідно зі ст.526 ЦК зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факту невиконання умов кредитного договору в частині своєчасного погашення кредитної заборгованості відповідачі не заперечували.

За таких обставин суд першої інстанції обгрунтовано поклав на відповідачку ОСОБА_3 обов"язок повернути нараховану кредитну заборгованість, розмір якої підтверджений розрахунком та відповідачами не спростований (а.с.7-9).

Рішення суду в частині відмови в позові до поручителя ОСОБА_4 не оскаржується, а тому його законність в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності, на її думку, рішення суду в частині вимог за зустрічним позовом висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають, оскільки грунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального права.

Так, передання Банку предмета застави, а саме, автомобіля, та звернення стягнення на предмет застави за рішенням суду не може свідчити про виконання боржником умов кредитного договору щодо погашення заборгованості, оскільки заставний транспортний засіб не був реалізований Банком. Тобто, борг за рахунок заставного майна не погашений.

За наведених обставин апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки воно постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Характер спірних правовідносин судом першої інстанції визначений правильно. Обставини справи судом з'ясовані повно та всебічно. Зібраним у справі доказам дана належна оцінка. Будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Чуднівського районного суду від 7 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: