Справа №583/888/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кудін А. М.
Номер провадження 22-ц/788/951/15 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Семеній Л. І. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 квітня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно, на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття та аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно, на утримання позивача, до досягнення дитиною трьох років.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині визначення розміру аліментів змінити, стягнувши 400 грн. на утримання доньки та 170 грн. на утримання дружини. Вказує, що судом першої інстанції не було досліджено його майновий стан, а присуджений до стягнення розмір аліментів, є необґрунтованим.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з'явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі з 21 грудня 2013 року перебуваються в шлюбі, від якого мають доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5-6). Донька проживає разом з матір'ю ОСОБА_4 та знаходиться в неї на утриманні (а.с. 7). Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини та дружини не надає.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є працездатною особою, офіційно не працевлаштований, але постійно перебуває на заробітках, в даний час у м. Липецьк РФ, та отримує дохід.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам і вимогам закону.

Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів » від 15 травня 2006 року №3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Частиною 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини.

При визначенні розміру аліментів суд в повній мірі врахував вищезазначені положення закону та обставини справи. Зокрема, судом було враховано майновий стан відповідача, який є здоровою працездатною особою, хоча офіційно не працевлаштований, але постійно перебуває на заробітках, в даний час у м. Липецьк РФ, та отримує неофіційний дохід більше 7 000 грн.

Доводи викладені в апеляційній скарзі колегія суду вважає необґрунтованими виходячи з наступного.

Під час розгляду даної справи в суді першої інстанції відповідач не підтвердив, що дійсно перебуває на заробітках в РФ та одержує заробітну плату більше 7000 грн. за місяць. Він не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 700 грн. щомісячно, що і було присуджено до стягнення судом.

Отже, твердження апелянта про те, що він офіційно не працює та не має фінансової можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, не заслуговують на увагу та не звільняють його від обов'язку утримувати свою дочку та дружину до досягнення дитиною трьох років.

Слід зазначити також, що отримання позивачем допомоги при народженні дитини в розмір 860 грн. щомісячно, не є підставою для зменшення розміру стягнутих судом аліментів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що визначений судом розмір аліментів є співмірним з майновим станом сторін, не ставить відповідача в тяжке матеріальне становище, а обставин, які б відповідно до положень СК України могли б стати підставою для зменшення розміру аліментів в справі не встановлено.

За таких обставин, колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 квітня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -