Справа №345/1456/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2015 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гавриленка В.Г.,

при секретарі судового засідання Бандура Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Калуші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1. На випадок смерті спадкодавець залишив заповіт, яким заповів вказану квартиру позивачу. Після смерті батька позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак отримав відмову у видачі даного документа, так як дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири не зареєстрований у відповідному органі реєстрації нерухомого майна. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на вищезазначене нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

У судове засідання позивач не з'явився, однак подала письмову заяву про слухання справи у його відсутності, зазначивши, що позов підтримує, просить його задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення даного позову, просить розглядати справу у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5).

На випадок смерті ОСОБА_3 залишив заповіт, посвідчений 08.10.2003 року секретарем Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області , зареєстрований в реєстрі за №33, яким заповів квартиру АДРЕСА_1 позивачу ОСОБА_1 (а.с.6).

1/2 частина вищезазначеної квартири належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.11.1993 року (а.с.7), та 1/2 частина - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, про що свідчить копія дублікату Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 26.10.2001 року № 1-1323, виданого 20.12.2014 року державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори замість втраченого (а.с.8,9).

Як вбачається з копії технічного паспорта загальна площа квартири складає 60,9 м.кв., інвентаризаційна вартість даної квартири становить 83115,00 гривень (а.с.12-14).

Після смерті батька ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №718/02-31 від 20.12.2014 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як документ власності не зареєстрований у відповідному органі реєстрації нерухомого майна (а.с.4).

Згідно з ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. ОСОБА_3, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, не здійснила державної реєстрації права власності на нього. Однак суд вважає, що хоча ОСОБА_3 не зареєстрував право власності на успадковане майно, однак факт належності частини квартири спадкодавцю підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.9).

Відповідач по справі, ОСОБА_2, син спадкодавця, поряд з являється спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом, однак жодних претензій до спадкового майна не має.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень п.1ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

П.1 ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

ОСОБА_3 призначив своїм спадкоємцем сина ОСОБА_1 Спадкоємеці, яка в силу ст.1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадщині, відсутні, спадковий договір від імені спадкодавця не укладався, відповідач по справі претензій до спадкового майна не має.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216-1218,1221,1222,1225,1233-1235,1241, 1265, 1268, ЦК України, ст.ст. 3, 11, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилося після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 60,9 м.кв., інвентаризаційною вартістю 83115,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя