Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/314/15-ц
Провадження № 2/321/162/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2015 рік

у складі: головуючого судді,- ОСОБА_1

при секретарі,- ОСОБА_2

за участю прокурора прокуратури ОСОБА_3

за участю відповідача,- ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні залу суду смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області цивільну справу за позовом прокурора Михайлівського району Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноважувати здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позивач ОСОБА_5 обласна державна адміністрація до ОСОБА_6 районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Комунальний заклад ОСОБА_5 обласний центр охорони культурної спадщини ОСОБА_5 обласної ради про визнання незаконним та скасування розпорядження в частині державного акту на право приватної власності на землю недійсним та витребування земельних ділянок,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Михайлівського району Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноважувати здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позивач ОСОБА_5 обласна державна адміністрація до Михайлівського районного суду Запорізької області звернувся до Михайлівського районного суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_6 районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Комунальний заклад ОСОБА_5 обласний центр охорони культурної спадщини ОСОБА_5 обласної ради про визнання незаконним та скасування розпорядження в частині державного акту на право приватної власності на землю недійсним та витребування земельних ділянок.

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. На території Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області в 4,57 км на схід від с. Роздол розташований обєкт культурної спадщини памятки археології курганний могильник, охоронний № 3628.Курганний могильник взято на державний облік відповідно до рішення Виконкому ОСОБА_5 обласної ради народних депутатів Про упорядкування списку памяток археології місцевого значення та затвердження їх охоронних зон № 87 від 03.04.1991. Крім того, курганний могильник має паспорти обєкта культурної спадщини від 22.11.2006 та від 05.01.1989 (індекс 1.3.3628-2.8.11), якими також підтверджується його наявність та місце розташування. Вивченням встановлено, що розпорядженням голови ОСОБА_6 районної державної адміністрації Запорізької області № 193 від 25.04.1997 Про надання земельних ділянок у приватну власність громадянам України у порушення вимог ст. ст. 4, 75 Земельного кодексу України (в редакції станом на 25.04.1997) та ст. 20 Закону Української РСР Про охорону і використання памяток історії та культури (в редакції станом на 25.04.1997) передано у приватну власність ОСОБА_4 земельну ділянку для сільськогосподарського використання загальною площею 5,98 га, в межах якої розташовані кургани № 1 та № 2 курганного могильника (охоронний № 3628) загальною площами 0,0754 га та 0,0706 га відповідно. У плані меж земельної ділянки державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 006485, виданого ОСОБА_4, відомості про зазначену памятку археології відсутні. Вказане свідчить, що кургани № 1 та № 2 курганного могильника (охоронний № 3628) фактично передано у приватну власність ОСОБА_4 для потреб сільського господарства, що є порушенням ч. 3 ст. 20 Закону Української РСР Про охорону і використання памяток історії та культури, ст. 4, 75 Земельного кодексу України (у редакціях чинній на момент виникнення спірних питань).

Так, ОСОБА_6 РВВ ОСОБА_5 регіональної філії ДП Центр Державного земельного кадастру проведено геодезичну зйомку, за результатами якої складено схему розташування земельної ділянки. Як наслідок, встановлено, що площі курганів № 1 та № 2 курганного могильника (охоронний № 3628) знаходяться в межах земельної ділянки № 845, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 006485 належить ОСОБА_4, становить 0,0754 га та 0,0706 га відповідно.

Відповідно до звіту про незалежну грошову оцінку памятки археології курганів курганного могильника (охоронний № 3628), складеного експертом по оцінці нерухомості, в тому числі земельних ділянок на території України ПП ОСОБА_7, станом на 26.02.2015 року ринкова вартість памятки археології кургану № 1 курганного могильника (охоронний № 3628), складає 1133321,80 грн., кургану № 2 1133 284,24 грн.

Також, за результатами обстеження курганів курганного могильника (охоронний № 3628), проведеного відділом культури і туризму ОСОБА_6 районної державної адміністрації 20.02.2015 складено акт технічного обстеження сучасного стану памятки археології. Відповідно до вказаного акту курганний могильник (охоронний № 3628) розташований на території Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області в 4,57 км на схід від с. Роздол, Курганний могильник складається з 2 курганів згідно паспорту. Кургани № 1 (відповідно до координат WGS-84: 47015.469 C, 35027.464 B, Pulkovo 1942(1): 47015.482 С, 35027.560 В) та № 2 (відповідно до координат (WGS-84: 47015.404 C, 35027.582 B, Pulkovo 942(1): 47015.416 С, 35027.679 В) знаходяться на земельній ділянці, що належить ОСОБА_4 В державний акт на право приватної власності на земельну ділянку кургани № 1 та № 2 не внесено. Вся курганна група виведена із землекористування. На момент огляду кургани не розорюються, на поверхні ростуть багаторічні дикі трави.

В судовому засіданні представник прокуратури Михайлівського району ОСОБА_3 наполягав на задоволенні позовних вимог та пояснив суду, що 27.02.2015 року до прокуратури Михайлівського району надійшов лист Відділу культури і туризму ОСОБА_6 районної державної адміністрації, яким повідомлено про результати перевірки сучасного стану курганних могильників № 3628 та № 3610 на території Роздольської та Плодородненської сільських рад відповідно. Вивченням вказаного листа та акту обстеження сучасного стану курганного могильника № 3610 встановлено порушення вказані в позовній заяві. Таким чином, про вказані порушення стало відомо 27.02.2015 року саме із вказаного листа. Враховуючи зазначене, моментом виявлення порушень, в розумінні ст. 261 Цивільного Кодексу України, слід вважати день проведення обстеження сучасного стану курганних могильників, а саме 20 лютого 2015 року. У звязку з цим, вважає причини пропуску строку позовної давності поважними. Також пояснив, що з урахуванням положень Закону України Про охорону культурної спадщини, Закону Української РСР Про охорону і використання памяток історії та культури (у редакції чинній на момент виникнення спірних питань) розпорядження голови ОСОБА_6 районної державної адміністрації Запорізької області № 193 від 25.04.1997 Про надання земельних ділянок у приватну власність громадянам України в частині надання у приватну власність ОСОБА_4 земельних ділянок історико-культурного призначення площами 0,0754 га та 0,0706 га, на яких розміщені кургани № 1 та № 2 курганного могильника (охоронний № 3628), підлягає визнанню судом незаконним та скасуванню.

Також, підлягає визнанню недійсним в частині права власності на земельні ділянки площами 0,0754 га та 0,0706 га, на яких розміщені кургани № 1 та № 2 курганного могильника (охоронний № 3628), державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 006485, який є правовстановлюючим документом та виданий ОСОБА_4 на підставі спірного рішення. Державний акт на право приватної власності на землю виданий на підставі незаконного рішення, що є підставою для визнання його недійсним. Просив суд визнати поважними причини пропуску строку позовної давності та поновити строк позовної давності. Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови ОСОБА_6 районної державної адміністрації Запорізької області № 193 від 25.04.1997 Про надання земельних ділянок у приватну власність громадянам України в частині надання ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0754 га, на якій розміщений курган № 1 курганного могильника (охоронний № 3628), та земельної ділянки площею 0,0706 га, на якій розміщений курган № 2 курганного могильника (охоронний № 3628). Визнати недійсним державний акт серії І-ЗП № 006485, виданий 22.05.1997 ОСОБА_4 на право приватної власності на землю площею 5,98 га в частині права власності на земельну ділянку площею 0,0754 га, на якій розміщений курган № 1 курганного могильника (охоронний № 3628), та земельну ділянку площею 0,0706 га, на якій розміщений курган № 2 курганного могильника (охоронний № 3628). Витребувати у ОСОБА_4 та зобовязати її повернути земельну ділянку площею 0,0754 га, відповідно до координат (WGS-84: 47015.469 C, 35027.464 B, Pulkovo 1942(1): 47015.482 С, 35027.560 В), на якій розміщений курган № 1 курганного могильника (охоронний № 3628), грошова оцінка якого складає 1133321 грн. 80 коп., що розташована на території Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, в межах земельної ділянки згідно державного акту серії І-ЗП № 006485, виданий 22.05.1997 ОСОБА_4 на право приватної власності на землю площею 5,98 га, на користь держави в особі ОСОБА_5 обласної державної адміністрації. Витребувати у ОСОБА_4 та зобовязати її повернути земельну ділянку площею 0,0754 га, відповідно до координат (WGS-84: 47015.404 C, 35027.582 B, Pulkovo 1942(1): 47015.416 С, 35027.679 В), на якій розміщений курган № 2 курганного могильника (охоронний № 3628), грошова оцінка якого складає 1133284 (один мільйон сто тридцять три тисячі двісті вісімдесят чотири) грн. 24 коп., що розташована на території Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, в межах земельної ділянки згідно державного акту серії І-ЗП № 006485, виданий 22.05.1997 ОСОБА_4 на право приватної власності на землю площею 5,98 га, на користь держави в особі ОСОБА_5 обласної державної адміністрації.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_5 обласної державної адміністрації не зявився, але надав на адресу суду клопотання, у відповідності до якого просить суд розглядати справу без участі уповноваженого представника, на задоволенні позовних вимог наполягає.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_6 районної державної адміністрації Запорізької області не зявився, але надав на адресу суду заяву, у відповідності до якої просить суд розглядати справу без участі представника ОСОБА_6 районної державної адміністрації Запорізької області.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги позивача визнала повністю та пояснила суду, що вона не обробляла землю, на якій розміщені кургани. Вона не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача.

В судове засіданні представник третьої особи Комунального закладу ОСОБА_5 обласний центр охорони культурної спадщини ОСОБА_5 обласної ради не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомлено. У суду є достатньо підстав для розгляду справи у відсутність не зявившогося представника третьої особи.

Суд, вислухавши в судовому засіданні пояснення прокурора прокуратури Михайлівського району ОСОБА_3, пояснення відповідача ОСОБА_4, ознайомившись з заявами представника позивача, представника відповідача, вивчивши надані докази, а саме: копію розпорядження голови ОСОБА_6 районної державної адміністрації Запорізької області № 193 від 25.04.1997 року; копією державного акту на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_4; копією державного акту на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_8; копією державного акту на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_9; копією листа Відділу культури і туризму ОСОБА_6 РДА; копіями актів обстеження сучасного стану памятки археології; копією паспортів обєкта культурної спадщини курганної групи № 3628; копія облікової карти обєкта культурної спадщини курганної групи № 3628; копією планів розташування курганної групи № 3628; копією висновку про вартість майна обєкта культурної спадщини памятки археології курганів курганного могильника (охоронний номер № 3628); копією схем розташування земельних ділянок історико-культурного призначення, на яких знаходяться кургани курганного могильника (охоронний № 3628), складеної за результатами геодезичної зйомки приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 75 Земельного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних питань) до земель історико-культурного призначення належать землі історико-культурних заповідників, меморіальних парків, поховань, археологічних і архітектурних памяток та архітектурно-ландшафтних комплексів.

На землях історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, що суперечить їх цільовому призначенню.

Відповідно до ст. 1 Закону Української РСР Про охорону і використання памяток історії та культури (у редакції чинній на момент виникнення спірних питань) памятками історії та культури є споруди, памятні місця і предмети, звязані з історичними подіями в житті народу, розвитком суспільства і держави, твори матеріальної і духовної творчості, які становлять історичну, наукову, художню чи іншу культурну цінність. Усі памятки історії та культури, які знаходяться на території Української РСР, охороняються державою.

Статтею 6 зазначеного вище Закону визначено, що до памяток історії та культури відповідно до статті 1 цього Закону належать памятки археології городища, кургани, залишки стародавніх поселень, укріплень, виробництв, каналів, шляхів, стародавні місця поховань, камяні скульптури, наскельні зображення, старовинні предмети, ділянки історико-культурного шару стародавніх населених пунктів, тощо.

Відповідно до ст. 20 Закону Української РСР Про охорону і використання памяток історії та культури (у редакції чинній на момент виникнення спірних питань) памятки історії та культури використовуються в цілях розвитку, науки, народної освіти і культури, патріотичного, ідейно-морального, інтернаціонального та естетичного виховання.

Використання памяток історії та культури в господарських і інших цілях допускається, якщо це не завдає шкоди схоронності памяток і не порушує їх історико-художньої цінності.

Частиною 3 ст. 20 вказаного Закону визначено, що надання памяток історії культури в користування державним, кооперативним, іншим громадським підприємствам, організаціям, установам, а також іншим організаціям і особам для наукових, культурно-освітніх, туристських та інших цілей здійснюється лише в порядку і з додержанням умов, які визначаються законодавство Союзу РСР і Української РСР.

В той же час, статтею 75 Земельного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних питань) встановлено, що на землях історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, що суперечить їх цільовому призначенню.

Так, в подальшому на підставі вказаного вище рішення 22.05.1997 ОСОБА_4 видано державний акт серії І-ЗП № 006485 на право приватної власності на землю, акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 74.

Відповідно до ст. ст. 47, 48 Земельного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних питань) землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для потреб сільського господарства або призначені для цих цілей.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність і надаються у користування громадянам - для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Як вбачається, цільове призначення земельної ділянки відповідно до державного акту серії І-ЗП № 006485 на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_4 для сільськогосподарського використання, що відповідно свідчить про факт приналежності земельної ділянки площею 5,98 га, зазначеної в цьому державному акті, до земель сільськогосподарського призначення.

Водночас, встановлено, що на зазначеній земельній ділянці знаходяться кургани № 1 та № 2 курганного могильника (охоронний № 3628), який є обєктом культурної спадщини, археологічною памяткою місцевого значення.

Статтею 17 Закону України Про охорону культурної спадщини встановлено, що пам'ятка, крім пам'ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Усі пам'ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов'язані з ними рухомі предмети, є державною власністю.

До археологічних обєктів культурної спадщини, згідно зі ст. 2 вказаного Закону, відносяться рештки життєдіяльності людини (нерухомі об'єкти культурної спадщини: городища, кургани, залишки стародавніх поселень, стоянок, укріплень, могильники тощо), що містяться під земною поверхнею та під водою і є невідтворним джерелом інформації про зародження і розвиток цивілізації.

Проте, у плані меж земельної ділянки державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 006485, виданого ОСОБА_4, відомості про зазначену памятку археології відсутні.

Вказане свідчить, що кургани № 1 та № 2 курганного могильника (охоронний № 3628) фактично передано у приватну власність ОСОБА_4 для потреб сільського господарства, що є порушенням ч. 3 ст. 20 Закону Української РСР Про охорону і використання памяток історії та культури, ст. 4, 75 Земельного кодексу України (у редакціях чинній на момент виникнення спірних питань).

Спірне розпорядженням голови ОСОБА_6 районної державної адміністрації Запорізької області № 193 від 25.04.1997 Про надання земельних ділянок у приватну власність громадянам України прийнято із перевищенням наданих органу виконавчої влади повноважень.

Так, статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Закону України Про місцеві державні адміністрації акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.

Відповідно до ст. 50 Закону України Про місцеві державні адміністрації розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, акти інших посадових осіб, які призначаються ними, можуть бути оскаржені в судовому порядку відповідно до закону.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Стаття 152 Земельного кодексу України встановлює, що захист прав на земельні ділянки, здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів.

Статтею 153 Земельного кодексу України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 13 Закону України Про місцеві державні адміністрації до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Пунктами 3, 4 частини 1 статті 16 вказаного Закону передбачено, що місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель, охороною пам'яток історії та культури.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 21 зазначеного Закону встановлено, що місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, а також з урахуванням положень Закону України Про охорону культурної спадщини, Закону Української РСР Про охорону і використання памяток історії та культури (у редакції чинній на момент виникнення спірних питань) розпорядження голови ОСОБА_6 районної державної адміністрації Запорізької області № 193 від 25.04.1997 Про надання земельних ділянок у приватну власність громадянам України в частині надання у приватну власність ОСОБА_4 земельних ділянок історико-культурного призначення площами 0,0754 га та 0,0706 га, на яких розміщені кургани № 1 та № 2 курганного могильника (охоронний № 3628), підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Також суд вважає необхідним визнати поважними причини пропуску строку позовної давності зі зверненням до суду з вказаним позовом. Так, в судовому засіданні, було встановлено, що про порушення позивачеві стало відомо 27.02.2015 року, із листа відділу культури і туризму ОСОБА_6 районної державної адміністрації, яким повідомлено про результати перевірки сучасного стану курганних могильників № 3628 та № 3610 на території Роздольської та Плодородненської сільських рад відповідно. Враховуючи зазначене, моментом виявлення порушень, слід вважати день проведення обстеження сучасного стану курганних могильників, а саме: 20 лютого 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 45, 11, 15, 57, 208, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України Про прокуратуру, ст. ст. 15, 16, 21, 1212 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 75 Земельного кодексу України (в редакції від 18.12.1990), ст. 128 КПК України, ст. 17 Закону України Про охорону культурної спадщини, ст. ст. 6, 20 Закону Української РСР Про охорону і використання памяток історії та культури (в редакції від 13.07.1978), суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги прокурора Михайлівського району Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноважувати здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позивач ОСОБА_5 обласна державна адміністрація до ОСОБА_6 районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Комунальний заклад ОСОБА_5 обласний центр охорони культурної спадщини ОСОБА_5 обласної ради про визнання незаконним та скасування розпорядження в частині державного акту на право приватної власності на землю недійсним та витребування земельних ділянок задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку позовної давності.

Поновити строк позовної давності.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови ОСОБА_6 районної державної адміністрації Запорізької області № 193 від 25.04.1997 Про надання земельних ділянок у приватну власність громадянам України в частині надання ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0754 га, на якій розміщений курган № 1 курганного могильника (охоронний № 3628), та земельної ділянки площею 0,0706 га, на якій розміщений курган № 2 курганного могильника (охоронний № 3628).

Визнати недійсним державний акт серії І-ЗП № 006485, виданий 22.05.1997 ОСОБА_4 на право приватної власності на землю площею 5,98 га в частині права власності на земельну ділянку площею 0,0754 га, на якій розміщений курган № 1 курганного могильника (охоронний № 3628), та земельну ділянку площею 0,0706 га, на якій розміщений курган № 2 курганного могильника (охоронний № 3628).

Витребувати у ОСОБА_4 (прожаючої за адресою: вул. 40 років Перемоги, буд. 120, с. Роздол, Михайлівський район, Запорізька область, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та зобовязати її повернути земельну ділянку площею 0,0754 га, відповідно до координат (WGS-84: 47015.469 C, 35027.464 B, Pulkovo 1942(1): 47015.482 С, 35027.560 В), на якій розміщений курган № 1 курганного могильника (охоронний № 3628), грошова оцінка якого складає 1133321 (один мільйон сто тридцять три тисячі триста двадцять одну) грн. 80 коп., що розташована на території Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, в межах земельної ділянки згідно державного акту серії І-ЗП № 006485, виданий 22.05.1997 ОСОБА_4 на право приватної власності на землю площею 5,98 га, на користь держави в особі ОСОБА_5 обласної державної адміністрації (пр. Леніна, 164, м. Запоріжжя, ).

Витребувати у ОСОБА_4 (проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та зобовязати її повернути земельну ділянку площею 0,0754 га, відповідно до координат (WGS-84: 47015.404 C, 35027.582 B, Pulkovo 1942(1): 47015.416 С, 35027.679 В), на якій розміщений курган № 2 курганного могильника (охоронний № 3628), грошова оцінка якого складає 1133284 (один мільйон сто тридцять три тисячі двісті вісімдесят чотири) грн. 24 коп., що розташована на території Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, в межах земельної ділянки згідно державного акту серії І-ЗП № 006485, виданий 22.05.1997 ОСОБА_4 на право приватної власності на землю площею 5,98 га, на користь держави в особі ОСОБА_5 обласної державної адміністрації (пр. Леніна, 164, м. Запоріжжя, ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М. Ворожбянов