Справа № 524/1264/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2015 року Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Савічева В.О.

при секретарі - Коршак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та дружини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в лютому 2015 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, просила розірвати шлюб, місце проживання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити з матір"ю, стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі - 900 грн. щомісячно до повноліття доньки та аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання у твердій грошовій сумі - 500 грн. щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_3 3-річного віку.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог щодо стягнення аліментів не заперечував, на розірвання шлюбу не погоджувався.

Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони 29.06.2013 року зареєстрували шлюб. Шлюб у сторін перший. Від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає з матір'ю. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з грудня 2013 року по причині різних поглядів на життя. Як вбачається з пояснень позивача, вона вказує на те, що відповідач зловживав алкоголем, офіційно ніде не працював, ображав та принижував позивачку, не надав матеріальної допомоги на утримання дитини. Крім того був притягнутий до кримінальної відповідальності за нанесення тілесних ушкоджень батькові позивачки.

Суд визнав, що через таку поведінку відповідача позивач втратив почуття любові, поваги до нього, між сторонами немає взаєморозуміння, тобто тих основ, на яких утримується міцна сім'я. А подальше проживання з відповідачем, який не змінив своєї поведінки, неодмінно викличе психологічні стреси, від яких необхідно вберегти сторін. В даний час сторони не підтримують шлюбних відносин. За таких умов подальше співжиття між сторонами є неможливим.

Згідно ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст. 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка виявила бажання залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

При таких обставинах, враховуючи категоричність дій позивача та його заперечення можливості примирення, суд, враховуючи інтереси кожного з подружжя, приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати.

Також сторони від шлюбних відносин мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, що відповідач має задовільний стан здоров'я, працездатний, що не оскаржується самим відповідачем, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч.ч.1,2 ст.80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі.

Позивач має право на одержання від відповідача коштів на своє утримання та утримання дитини, а відповідач зобов'язаний надавати таку допомогу. Відповідач не надав суду жодних належних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу такої матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини.

Також в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтвердив, що він має мінливий дохід і середньомісячний дохід його складає близько 3 тисяч гривень.

На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також недопущення погіршення матеріального становища позивача і малолітньої дитини, а також одночасно відповідача, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.

Крім того, суд враховує, що випадків, передбачених ст. 184 Сімейного Кодексу України щодо зменшення відсотку прожиткового мінімуму для дитини не встановлено.

Відповідно ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

На підставі положень ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини та дружини слід стягнути з дати пред'явлення позову до суду, тобто з 18.02.2015 р.

Керуючись ст.ст. 24, 56, 110, 112 - 114, 180, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 6, 10, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та дружини - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 29.06.2013 року у Центральному відділі ДРАЦС реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області, актовий запис за № 417, укладений між ОСОБА_1, 1992 р.н. та ОСОБА_2, 1988 р.н. - розірвати.

Прізвище позивача після розірвання шлюбу визначити - ОСОБА_1.

Місце проживання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити з матір"ю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі - 900 грн. щомісячно до повноліття доньки, починаючи з 18.02.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання у твердій грошовій сумі - 500 грн. щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_3 3-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 починаючи з 18.02.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

У відповідності зі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць виконати негайно.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга, подана після закінчення строків апеляційного оскарження, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя: