Номер провадження: 22-ц/785/2356/15
Головуючий у першій інстанції Виноградова Н. В.
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2015 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Гайворонського С.П.

суддів Кононенко Н.А.

Сегеди С.М.

при секретарі Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_3, третя особа комунальне підприємство "Житлово-комунальний сервіс "Північний" про виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування жилим приміщенням, зобов'язання вчинити певні дії за апеляційною скаргою ОСОБА_4 (в інтересах Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради) на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2014 року,

встановила:

14 листопада 2013 року Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа КП "ЖКС "Північний", просила виселити ОСОБА_3 з незаконно займаного нею житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

В обґрунтування позову Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради послалась на те, що квартира не приватизована та перебуває в комунальній власності, наймачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 померли.

21 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом до Cуворовської районної адміністрації Одеської міської ради, після уточнення позовних вимог просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року в період з 26 листопада 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року, визнати за нею право користування житловим приміщенням, зобов'язати Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради укласти договір найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 послалась на те, що з листопада 2005 року проживала за адресою: АДРЕСА_1 однією сім'єю разом ОСОБА_6, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після поховання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 залишилась проживати у вказаній квартирі та вказує, що у неї, як члена сім'ї померлого ОСОБА_6, виникло право наймача за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача.

В судовому засіданні:

- представник Суворовської районної адміністрації ОМР первісний позов підтримав у повному обсязі, проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечував;

- ОСОБА_3 та її представник проти задоволення позову Суворовської районної адміністрації заперечували, позовні вимоги по зустрічному позову підтримали в повному обсязі;

- представник третьої особи КП "ЖКС "Північний" до судового засідання не з'явився.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2014 року у позові Cуворовської районної адміністрації Одеської міської ради відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Суд першої інстанції вирішив:

- встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року в період з 26 листопада 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року;

- визнати за ОСОБА_3 право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради укласти з ОСОБА_3 договір найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 (в інтересах Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради) просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково.

Відмовляючи в позові Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, та задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з наступного.

ОСОБА_3 проживала з 26 листопада 2005 року за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

ОСОБА_3 разом з померлим ОСОБА_6 вели спільне господарство і мали спільний бюджет, але не перебували між собою у зареєстрованому шлюбі.

Заявник приймала участь в утримані житлового приміщення де вони разом проживали, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Вищевказана квартира перебувала у користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у відповідності до ордеру №1739, серія ЖР, виданого 12 вересня 1984 року на ім'я ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів м. Одеси від 31 серпня 1984 року №319.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов до висновку, що ОСОБА_3, в період з 26 листопада 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року дійсно проживала разом із померлим ОСОБА_6 однією сім'єю, особи вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1, а отже ОСОБА_3 була членом сім'ї померлого ОСОБА_6, котрий, станом на момент смерті був єдиним наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1

Судова колегія вважає, що з вищевказаним рішенням суду першої інстанції в частині визнання за ОСОБА_3 права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язанні Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради укласти з ОСОБА_3 договір найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, погодитися не можна, оскільки суд в цій частині неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення призвели до невірного вирішення справи у вищевказаній частині, а тому суд апеляційної інстанції на підставі п.п. 1-3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції скасовує, ухвалює нове рішення в частині визнання за ОСОБА_3 права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язанні Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради укласти з ОСОБА_3 договір найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні,в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

У п.п. 2, 3, 8 Постанови № 14 Пленуму Верховного України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" роз'яснено, що рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Як вбачається з положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій ст. 215 ЦПК України, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Рішення не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення в даній справі, а також незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається.

Згідно зі ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Як вбачається з положень ст. 31 ЖК України (Української PCP), громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу PCP, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української PCP.

Відповідно до ст. 42 ЖК України, жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Згідно зі ст. 51 ЖК України, жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів.

Як вбачається з положень ст. 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Ордер може бути виданий лише на вільне жиле приміщення.

Відповідно до ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Згідно ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів даної справи та встановлено в судовому засіданні, житловий будинок АДРЕСА_1 є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси та знаходиться на балансі комунального підприємства „Житлово-комунальний сервіс „Північний" (а.с. 03, 05).

Спірна квартира № 39, житловою площею 30,59 м2 у житловому будинку АДРЕСА_1, не приватизована, а відповідно, знаходиться у комунальній власності громади м. Одеси в особі Одеської міської ради та оперативному управлінні Суворовської райадміністрації.

Відповідно до інформації КП „ЖКС „Північний", особовий рахунок на спірну квартиру було відкрито на гр. ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

За вищевказаною адресою були зареєстровані: гр. ОСОБА_5 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року), гр. ОСОБА_6 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року), (а.с. 03, 74, 75, 81).

Після смерті ОСОБА_5, його син, ОСОБА_6 не переоформив на себе особистий рахунок та не став основним квартиронаймачем АДРЕСА_1

ОСОБА_6 не звертався з заявою про реєстрацію ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до "Положення про Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради", затвердженого рішенням Одеської міської ради від 22 січня 2010 року № 4943-V, районна адміністрація вирішує питання переоформлення особових рахунків на житло.

ОСОБА_3 ордер на зайняття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 не видавався, а тому остання самовільно вселилася в квартиру, без встановленого законом порядку та правоустановчих документів (а.с. 06).

Згідно ст.ст. 99, 116 ЖК України, будь-яка тривалість користування самовільно зайнятим приміщенням не породжує будь-яких прав на нього.

ОСОБА_3 на квартирному обліку при Суворовській райадміністрації не перебувала і не перебуває (а.с. 09).

Також, слід зазначити, що ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Знята з реєстрації за вищевказаною адресою добровільно - 18 листопада 2014 року, тобто вже після смерті ОСОБА_6 (а.с. 74, 146).

Оскільки, спірна квартира яка видавалася за ордером померлому, є власністю територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради і в межах своєї компетенції Суворовська райадміністрація Одеської міської ради при вивільненні таких квартир здійснює її перерозподіл на осіб, які перебувають на квартирному обліку для отримання житла або поліпшення своїх житлових умов і у разі, якщо відповідач має іншу житлову площу, то порушуються права інших громадян України на отримання житла, що передбачено нормами Конституції України.

На підставі вищевикладеного, судова колегія зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57 - 60 ЦПК України.

Судова колегія вважає, що ОСОБА_3 в частині позовних вимог щодо визнання за нею права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язанні Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради укласти з ОСОБА_3 договір найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 - не довела ті обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог щодо вищевказаного позову, що є обов'язком сторін згідно з засадами змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 (в інтересах Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради) - задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_3, третя особа комунальне підприємство "Житлово-комунальний сервіс "Північний" про виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування жилим приміщенням, зобов'язання вчинити певні дії в частині визнання за ОСОБА_3 права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язанні Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради укласти з ОСОБА_3 договір найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в частині визнання за ОСОБА_3 права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язанні Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради укласти з ОСОБА_3 договір найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

В іншій частині рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_3, третя особа комунальне підприємство "Житлово-комунальний сервіс "Північний" про виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування жилим приміщенням, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради судовий збір в розмірі 366 грн. 50 коп. (триста шістдесят шість гривень 50 копійок).

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда