Cправа №642/2807/15
Провадження №2/642/946/15
03 серпня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Скляренка С.О., при секретарі Длужинській Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Третя Харківська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування спадкоємця першої черги, -
В с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить усунути його від права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з 2/3 частин квартири АДРЕСА_1, яка належала матері на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.08.2000 року та свідоцтва про право на спадщину від 25.04.2008 року; нежитлових приміщень 1-го поверху № 2, 4, 7, 9-11, 14-18, 20-23, 28-31 та другого поверху № 1, 2, 2а, 3-7 в літ.Б-2 по АДРЕСА_2, які зареєстровані по праву власності на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08.09.2008 року; автомобіля марки Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_1. Спадкоємцями майна першої черги після смерті ОСОБА_3 є її діти - сторони по справі. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті матері шляхом подачі до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний термін. Позивачка постійно мешкала та була зареєстрована разом зі своєю матір'ю на час її смерті. ОСОБА_1 вважає, що наявні підстави для усунення ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті матері, яка з 25.04.2007 року була інвалідом третьої групи з загального захворювання, їй була протипоказана тяжка фізична праця та несприятливі умови, страждала деформуючим прогресуючим остеоартрозом хребта, гіпертонічною хворобою 2 ступеня, хронічним пієлонефритом та рядом інших супутніх хвороб, регулярно знаходилася на лікуванні, приймала ліки та проходила різні лікувальні процедури, у зв'язку з чим постійно потребувала фізичної, матеріальної, психологічної допомоги, яку їй надавали позивач та її чоловік. Натомість, відносини між батьками та відповідачем були складними з урахуванням його неуважного ставлення до них та зловживання алкоголем. Після смерті батька відповідач дуже рідко заходив навідати матір, при спілкуванні з нею вів себе агресивно, ніколи не проявляв турботи та уваги по відношенню до неї, ніколи не приймав участь у відновленні її стану здоров'я, не надавав необхідну їй допомогу. Навесні 2013 року син деякий час мешкав разом з ОСОБА_3 За час сумісного проживання він провокував конфліктні ситуації, ображав матір, застосовував до неї фізичну силу та спричинив тілесні ушкодження, з приводу чого відповідач був притягнений до адміністративної відповідальності. Після нанесення матері тілесних ушкоджень ОСОБА_2 виїхав мешкати за своїм постійним місцем проживання, з матір'ю практично не спілкувався, іноді заходив до неї зайняти грошей, після чого стан здоров'я матері значно погіршувався. На початку вересня 2014 року ОСОБА_3 захворіла на гнійний менінгіт та синусит, в тяжкому стані прикутою до ліжка знаходилася десь тиждень вдома, після чого з 07 вересня 2014 року - в лікарні, де ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. У останній період життя ОСОБА_3 знаходилася у безпорадному стані, не мала змоги сама себе обслуговувати та обходитися без сторонньої допомоги, ОСОБА_1 з чоловіком знаходилися разом з матір'ю під час її хвороби, опікувалися нею, допомагали, забезпечували медикаментами та усім необхідним. Відповідач, будучи обізнаним про стан здоров'я матері, ні вдома, ні в лікарні її не навідував, ніякої допомоги не надавав. Після смерті ОСОБА_3 її похованням повністю займалася позивач по справі. Таким чином, відповідач не допомагав матері - ОСОБА_3, коли вона цього потребувала, ухилявся від допомоги, хоча мав можливість її надати, оскільки офіційно працює, ні навідував матір, не приймав участі у її похованні, у зв'язку з чим може бути усунений від права на спадкування після її смерті.
У судовому засіданні позивач та ї представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі.
Третя Харківська державна нотаріальна контора також про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, до суду представник не з'явився, надано заяву з проханням розглядати справу у їх відсутності.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши думку позивача та її представника, дослідивши надані суду та долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступних обставин.
ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 15.07.1981 року.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з 2/3 частин квартири АДРЕСА_1, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.08.2000 року та свідоцтва про право на спадщину від 25.04.2008 року; нежитлових приміщень 1-го поверху № 2, 4, 7, 9-11, 14-18, 20-23, 28-31 та другого поверху № 1, 2, 2а, 3-7 в літ.Б-2 по АДРЕСА_2, які зареєстровані на праві власності за померлою після смерті чоловіка ОСОБА_4 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08.09.2008 року, а також з автомобіля марки Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_1, що підтверджується даними з УДАІ ГУ МВС України в Харківській області №7985/15 від 219.04.2015 року.
Згідно вимог ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ним спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємцями першої черги померлої ОСОБА_3 є її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які подали у встановленому порядку заяви до Третьої Харківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується листом №910/01-16 від 14.05.2015 року.
Вказані заяви зареєстровані в Третій Харківській державній нотаріальній конторі та заведена спадкова справа №379/2014.
ОСОБА_3 згідно довідки до акту огляду МСЕК №006651 від 25.04.2007 року мала ІІІ групу інвалідності у зв'язку з загальним захворюванням, у зв'язку з чим їй була протипоказана важка фізична праця та несприятливі умови.
Згідно наданих виписок-епікризів від 18.09.2009 року, 24.03.2008 року, 25.05.2007 року, рецензії на амбулаторну карту, ОСОБА_3 мала ряд захворювань, приймала ліки та проходила лікування, у зв'язку з чим постійно потребувала фізичної, матеріальної, психологічної допомоги.
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №910 від 18.09.2014 року, причиною смерті ОСОБА_3 став гнійний синусит, гнійний менінгіт, набряк головного мозку.
Згідно договору-замовленню №4102/С-2 від 19.09.2014 року замовником організації та проведення поховання померлої ОСОБА_3 була її донька - ОСОБА_1, яка і понесла витрати, пов'язані з похованням матері, що підтверджується квитанцією від 19.09.2014 року.
Факт того, що ОСОБА_3 приблизно з 2007 року, після смерті чоловіка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 багато хворіла, знаходилася перед смертю у безпорадному стані, зумовленому хворобою, в зв'язку з цим потребувала постійного стороннього догляду, зверталася до сина за допомогою, яку він їй свідомо не надавав, підтвердили, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Також зазначені свідки підтвердили, що ОСОБА_2 до матері ставився вкрай неприязно, ображав її, жодної участі у організації та фінансуванні поховання матері не приймав.
Позивачка свої обов'язки виконувала належним чином, піклувалась про свою матір, разом з чоловіком ОСОБА_5 та свекрухою ОСОБА_6 здійснювала постійний догляд за нею, несла витрати, пов'язані з її лікуванням та в подальшому й похованням, що підтверджується чисельними квитанціями в матеріалах справи.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).
Вирішення питання щодо усунення права на спадкування з підстав, передбачених ст.1224 ЦК України, можливо за умови , якщо таке право на спадкування існує.
Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві,який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Згідно роз'яснень п.6 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 має право на спадкування після померлої матері ОСОБА_3, як спадкоємиця першої черги, як особа, яка тривалий час опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, яка через хворобу була у безпорадному стані.
Натомість син померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_2 також мав можливість надавати допомогу матері, яка її потребувала, офіційно працює в ДП «Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім.. О.О. Морозова» на посаді слюсаря механоскладальних робіт 6-го розряду з 19.10.2010 року, що підтверджується довідкою №102-к від 15.05.2015 року, однак жодної допомоги матері не надавав.
18.04.2013 року відносно ОСОБА_2 був складений адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо вчиненого ним насильства в сім'ї відносно матері ОСОБА_3, згідно якого з пояснень ОСОБА_3 вбачається, що відповідач, перебуваючи у нетверезому стані, ображав її та ОСОБА_1 нецензурною лайкою, погрожував та кидався з ножем.
У відповідності з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частиною 1 ст. 58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.ст. 57-59 ЦПК України, тому з урахуванням встановлених обставин справи та приведених норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60-61, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 1223, 1224, 1258, 1261 ЦК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Третя Харківська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування спадкоємця першої черги - задовольнити.
Усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.О. Скляренко