Справа № 202/552/15-ц
Провадження № 2/0202/1778/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 травня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Калиновський Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про усунення перешкод у користуванні квартирою , який неодноразово уточнювала, посилаючись на те, що їй та відповідачці в порядку спадкування за законом належить на праві власності в рівних частках квартира АДРЕСА_1. До 2007 року позивачка була зареєстрована у квартирі. З 2003 року вона у квартирі не проживає. На прохання позивачки звільнити кімнату у квартирі та надати ключі від квартири, відповідачка відмовила. Крім того не надає оригінали документів на квартиру. Просила зобовязати відповідачку не чинити їй перешкоду у користуванні частиною квартири, а саме: звільнити її кімнату та надати ключі від квартири, визначити матеріальну компенсацію у розмірі 250 грн. щомісячно із розрахунку того, що оренда 2-х кімнатної квартири складає 2000 грн., кімната, яку займає відповідачка, більша на ? частину, тобто відповідачка використовує 1/8 її частину, що складає 250 грн., зобовязати відповідачку надати документи для реєстрації права власності в Державному реєстрі, покласти на відповідачку судові витрати.

У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити.

Представник позивачки у судовому засіданні підтримав вимоги та просив задовольнити. Суду пояснив, що вони хочуть проживати у спірній квартири один місяць на рік, однак вимогу щодо вселення у квартиру ставити не будуть.

Відповідачка у судове засідання зявилася. Позовні вимоги не визнав. Суду пояснила, що, в теперішній час квартира виставлена на продаж.

Представник відповідачки у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що відповідачка не чинить перешкод у користуванні квартирою позивачці. Відповідачка готова надати документи у нотаріуса для оформлення права власності, однак вважає, що технічний паспорт на квартиру позивачка може замовити самостійно. Також позивачкою не запропоновано варіанти порядку користування квартирою і тому позовні вимоги є безпідставними

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 10 квітня 1998 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 грудня 1997 року належить на праві власності квартира АДРЕСА_2. Згідно довідки КП ДМБТІ № 7006 від 01.07.2014 року право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3. Відповідно до Свідоцтва про одруження від 19.02.1999 року ОСОБА_3 уклала шлюб із ОСОБА_5 та взяла прізвище «Сердюк». Відповідно до Свідоцтва про шлюб від 21 червня 2014 року ОСОБА_6 уклала шлюб із ОСОБА_7 та взяла прізвище «Хейлік». Позивачка зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1 з 20.02.2007 року, що підтверджується копією її паспорта.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У судовому порядку засіданні позивачка та її представник підтвердили, що речей позивачки у квартирі немає, з квартири вона виїхала добровільно у 2003 році, їй не потрібна спірна квартира для постійного проживання. Вона та її родина мають намір один раз на рік на протязі місяця проживати у квартирі. Однак позивачка не заявляла вимогу щодо вселення у спірну квартиру, не визначила, який порядок користування квартирою вона хоче встановити. Тому у суду відсутні підстави для зобовязання відповідачки звільнити кімнату. Однак суд вважає, що вимоги позивачки щодо зобовязання відповідачки надати їй комплект ключів від квартири є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні відповідачка підтвердила, що у добровільному порядку вона відмовляється надавати позивачці ключі від квартири.

Щодо заявлених вимог про стягнення матеріальної компенсації, суд вважає такі необґрунтованими, оскільки між сторонами не існувало письмової домовленості щодо оренди належної позиваці частини квартири та сплати будь-яких грошових коштів.

Також суд відмовляє у задоволенні вимоги щодо зобовязання відповідачки надати оригінал договору дарування та технічного паспорту на квартиру для реєстрації її частки в державному реєстрі, оскільки право власності позиваки вже зареєстровано в КП ДМБТІ, вона не надала суду доказів звернення до реєстраційного органу та відмови їй у реєстрації права власності. Крім того, представник відповідачки у судовому засіданні підтвердив, що відповідачка згодна у нотаріальній конторі надати копії правовстановлюючих документів на квартиру.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли часткове підтвердження і тому підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати пропорційно задоволеним вимогам та з позивачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір, не сплачений нею у повному обсязі при подачі позову .

Керуючись ст. 47 Конституції України, ст. ст. 391. 405 ЦК України, ст. ст. 156, 157 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 15, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою 44 в будинку № 28 по вул. Г. Корольової в м. Дніпропетровську, зобовязавши ОСОБА_4 надати ОСОБА_1 комплект ключів від вхідних дверей для вільного доступу до квартири.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко