№ провадження 2/521/5793/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання дитини ОСОБА_3 В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що з відповідачем ОСОБА_2 позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах, у сторін є спільна донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зараз навчається у Одеському вищому професійному училищі морського туристичного сервісу, донька є студенткою І -го курсу, денної форми навчання, на бюджеті, термін навчання до 28.06.2017 року. У звязку з тим, що позивач є інвалідом 2 - ої групи, їй одній матеріально важко утримувати доньку, відповідач допомоги на навчання доньки та утримання не надає, вона потребує значних коштів для належного утримання та навчання. Відповідач працездатний, фізично здоровий, інших утриманців не має, відповідач має постійний доход,оскільки працює в Одеському морському порту. За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно до закінчення навчання, тобто до 28.06.2017 року

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити в повному обсязі

В судовому засіданні відповідач з позовними вимогами згоден частково та пояснив наступне: відповідно довідки про доходи № 2034 від 01.10.2015 року він працюю докер-механізатором другого класу в Одеському морському порту, із довідки вбачається, що його дохід щомісяця змінюється. Оскільки він сплачую за оренду житла, несе витрати по комунальним послугам, водопостачанню, електрозабезпечення, теплопостачанню, а також витрачає кошти на проїзд на роботу, він вважає, що спроможний сплачувати лише 1/15 частину з його заробітку на період навчання доньки.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з оглядом на наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою відповідача. На даний час вона є студенткою першого курсу денної форми навчання Одеського вищого професійного училища морського туристичного сервісу з 01.09.2015 року, що підтверджується довідкою вказаного учбового закладу №754 від 01.09.2015.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК № 751390 від 23.02.2017 р., ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 є інвалідом другої групи.

Судом встановлено, що сторони проживають окремо, донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з матірю. Після припинення сторонами спільного проживання відповідач не у повному обсязі виконує свої обовязки щодо надання утримання на дітей, що спричинило виникнення між сторонами спору, за вирішенням якого позивач звернувся до суду.

Відповідно довідки про доходи № 2034 від 01.10.2015 року ОСОБА_2 працюю докер-механізатором другого класу в Одеському морському порту , має дохід.

Стаття 199 СК України передбачає, що, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її протягом періоду навчання до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання.

Пункт 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15.05.2006 р. N 3, вказує, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не бере до уваги твердження відповідача щодо витрат на сплату комунальних послуг та проїзд, оскільки позивач теж несе подібні витрати.

Суд розяснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Таким чином, з урахування вище викладеного, суд вважає що позов підлягає задоволеню.

На основі викладеного, керуючись ст.ст.15,30,62,75,217 ЦПК України та ст.ст.191,192,198-200,182 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно з 04.09.2015 року до закінчення навчання, тобто до 28.06.2017 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Малиновського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ