Провадження №2/485/529/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 02 вересня 2015 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суду Миколаївської області

у складі: головуючого судді Кішковської З.А.,

при секретарі Забаровській С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної майну, та стягнення моральної шкоди,

встановив:

06 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої залиттям квартири.

Позивач зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, а відповідачка проживає за тією ж адресою в квартирі №65, яка розміщена поверхом вище.

25 травня 2015 року у результаті того, що відповідачка залишила незакритий кран на кухні, сталося залиття його квартири. Як наслідок зіпсовано стелю у кухні та коридорі, пошкоджено стіни, підлогу і електропроводку.

Позивач просив стягнути на його користь з відповідачки на відшкодування матеріальної шкоди 11074грн. вартості поточного ремонту, а також 500грн. моральних збитків, завданих внаслідок вимушеної зміни звичайного укладу життя, розмір судових витрат по сплаті судового збору та на правову допомогу, усього 593,60грн.

Ухвалою суду від 17 серпня 2015 року до участі у справі у якості відповідачів притягнуто ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що пообіді 25 травня 2015 року у його квартирі зі стелі почала стікати вода. Відразу піднявся до квартири поверхом вище, у якій проживають відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 Вода йшла з незачиненого крана на кухні. Того ж дня, ОСОБА_2, свою провину визнала і погодила оплату відновлювального ремонту. Однак, за деякий час, пославшись на матеріальну скруту, відшкодовувати збитки відмовилася. Ціну часткового поточного ремонту позивач зазначив з розрахунку ТДВ Снігурівський Райагробуд, як організації, що спеціалізується на проведенні ремонтних робіт. Внаслідок вказаних подій змушений проживати з сімєю у пошкодженій квартирі, просушувати стелю, стіни, підлогу, віднаходити кошти для ремонту та чинити дії на судовий захист своїх прав, тоді як відповідачі будь-яких заходів на відновлення його права не вчиняють.

Відповідачка ОСОБА_2, яка представляла і інтереси відповідачки ОСОБА_3 позовні вимоги визнала. Пояснила, що у квартирі АДРЕСА_2 проживає її мати ОСОБА_3, яку вона доглядає. 25 травня 2015 року зранку вона була у матері, а потім поїхала на дачу. Дізнавшись про затоплення, була у квартирі позивача і бачила потьоки на стелі, стінах, мокру підлогу на кухні, у коридорі та у ванній кімнаті. Водою було пошкоджено підвісну стелю, обшивку на стінах з утепленням та електропроводку. Проти розміру заявлених збитків не заперечувала. При цьому просила врахувати, що не може точно вказати чи вона чи друга відповідачка залишили відкритим кран на кухні. У них з матір»ю незначний дохід з зарплатні та пенсії відповідно, наявні кредитні зобов»язання. Вона бажала проводити вішкодування частковими платежами, тоді як позивач зажадав сплати одноразово. Відповідач ОСОБА_4 є співвласником квартири, але постійно проживає у м.Одеса.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, показання свідків, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Так, згідно договору купівлі-продажу від 01 грудня 2011 року ОСОБА_1 належить на праві власності квартира №61 в багатоквартирному будинку №92 по вул.Суворова в м.Снігурівка, що підтверджується представленою копією нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, витягом про державну реєстрацію прав ( а.с.6-9).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить квартира №65 по зазначеній адресі, що знаходиться поверхом вище. Відповідачі володіють житлом на праві спільної часткової власності по 1/2 частині за кожним. Про таке суду надано свідоцтво про право власності на житло та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.45-47).

Як ствердив позивач і вказаної обставини не заперечила відповідачка ОСОБА_2, 25 травня 2015 року через незакритий кран на кухні у квартирі №65 стався витік води та просочення через перекриття в квартиру позивача, внаслідок чого пошкоджено стелю, стіни на кухні і у коридорі. Про наслідки залиття квартири свідчить акт, складений 28 травня 2015 року у присутності свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 депутатом міської ради ОСОБА_7, який у суді підтвердив, що дійсно при огляді помешкання ОСОБА_1 стеля, стіни і підлога на кухні та у коридорі були вологими, на стінах і стелі сліди потоків води, пошкоджено електропроводку.

З метою встановлення вартості заподіяної шкоди, позивачем було замовлено обстеження житлового приміщення та виготовлення кошторису про вартість відновлювального ремонту квартири у ТДВ Снігурівський Райагробуд, відповідно якого вартість поточного (відновлювального) ремонту у кухні, коридорі, з урахуванням електромонтажних робіт рівна 11074грн. Про те, що обрахунок проводився спеціалізованою організацією на замовлення позивача і визначено вартість часткового поточного ремонту, виходячи з ціни будівельних матеріалів у торгівельній мережі м.Снігурівка суду засвідчила кошторисник ТДВ Снігурівський Райагробуд ОСОБА_8 У судовому засіданні ОСОБА_2 вартість відновлювального ремонту погодила. За розяснення їй права заявляння клопотання про призначення експертизи, від подачі такої заяви відмовилася.

Відповідачі відмовилися відшкодовувати завдану шкоду у добровільному порядку.

Між сторонами мають місце позадоговірні відносини (зобов"язання), що виникають із завдання шкоди.

У ході судового слухання встановлено, що у квартирі постійно проживає ОСОБА_3 ОСОБА_7 відповідачка ОСОБА_2, визнала, що хоча і має власне житло за іншою адресою, постійно доглядає матір за її місцем проживання. 25 травня 2015 року зранку вона також була у квартирі АДРЕСА_2, поралася по господарству, а після поїхала на дачу. Кухнею вони з матірю користуються спільно. Хто з них залишив незакритим кран мийки вказати не може.

Згідно п.7 Правил Користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний: не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.

За таких обставин суд доходить висновку про те, що матеріальну шкоду ОСОБА_1 у зазначеному розмірі заподіяно внаслідок винних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які полягають у недбайливому ставленні і нехтуванні правилами користування багатоквартирними будинками. Належних та допустимих доказів іншого суду не представлено.

Статею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. У ч.2 цієї статті зазначається, що збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв"язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

В силу ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Способом відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого за ст.1192 ЦК України є відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

Частиною 1 ст.57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належнми є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статею 61 цього Кодексу.

Як роз"яснено у п.2 постанови ПВСУ №6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну громадянина, підлягає вішкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв"язок та є вина зазначеної особи.

У спорах про відшкодування шкоди діє презумція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Позивач довів завдану йому шкоду, протиправність дій відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2, причинний зв"язок між ними, а відповідачі відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України це не спростували і не довели відсутність своєї вини.

Суд, з урахуванням обставин справи, за вибором позивача, ухвалює про стягнення з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на його користь заподіяну матеріальну шкоду в сумі 11074грн., що складає вартість відновлюючого ремонту.

У відповідності до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у тому числі, у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Стаття 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року, із наступними змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір компенсації за моральну (немайнову) шкоду, що підлягає стягненню на користь позивача, суд враховує характер дій осіб, які заподіяли шкоду, ступінь та характер порушення способу життя позивача, ту обставину, що відповідачі не вживали та не мали на меті вживати будь-які заходи стосовно врегулювання конфлікту.

Суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі 500грн., заподіяної позивачу, виходячи із характеру порушення його немайнового права, яке захищається, наряду з іншими законами, і Конституцією України, глибини та обсягу душевних страждань, які він зазнав у зв'язку з пошкодженням майна і викликаних необхідністю захисту свого майнового інтересу в судовому порядку, що негативно впливає на його психологічний стан, інших негативних наслідків, які мають істотне значення, щодо вимушеності проживання у пошкодженій квартирі, необхідності проведення відновлювальних робіт, майнового стану відповідачів, вимог розумності, виваженості і справедливості, положень п.п.2,3,9,10 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995року №4.

Узадоволенні позовних вимог відносно ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відмовити, оскільки він не проживає у квартирі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд постановляє про стягнення судових витрат, а саме по сплаті судового збору і оплаті юридичних послуг з урахуванням вимог ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах 20 грудня 2011 року" №4191-VI.

Керуючись ст.10,11,60,209,210,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної майну, та стягнення моральної шкоди, задовільнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2, ОСОБА_3 у солідарному порядку на відшкодування завданих матеріальних збитків 11074грн., моральної шкоди 500грн., усього 11574грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по 296грн.80коп. з кожної.

Позовні вимоги стосовно ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після отримання копії судового решення.

Суддя