Справа № 780/119/15-ц Головуючий у І інстанції Скарлат О.І.
Провадження № 22-ц/780/4544/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 13.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

13 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Гуля В.В., Савченка С.І.,

При секретарі: Якимчук Ю.С.

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 травня 2015 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТПЛАСТ ІНВЕСТ» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Енергобанк», Державна виконавча служба України про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ТОВ«АРТПЛАСТ ІНВЕСТ» звернувся з вказаним позовом до суду, в якому просив визнати виконавчий напис, вчинений 29 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 3525, таким, що не підлягає виконанню. Мотивував свої вимоги тим, що 24 жовтня 2014 року на його адресу надійшла постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України ОСОБА_3 від 16 жовтня 2014 року про відкриття виконавчого провадження щодо звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди корпусу № 4 (літера «А»), загальною площею 6486,7 кв. м., КПП (літера «Б»), загальною площею 15,4 кв. м., огорожа ( №1-3), вимощення ( №1 за планом земельної ділянки), що знаходиться за адресою: Київська область, м. Вишгород, промисловий майданчик «Карат», що належить на праві власності ТОВ «Артпласт Інвест». Підставою для відкриття вказаного виконавчого провадження став виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно, вчинений 29 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 3525.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений стосовно нерухомого майна позивача, переданого ПАТ «Енергобанк» в іпотеку за договором іпотеки від 14 грудня 2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 і зареєстрованим в реєстрі за № 2914.

Рішенням Господарського суду Київської області від 27 вересня 2013 року у справі № 911/3538/13 вказаний Договір іпотеки визнано недійсним, постановою Київського апеляційного господарського суду від 10 червня 2014 року вказане рішення залишено без змін, постановою Вищого господарського суду України від 15 вересня 2014 року рішення та постанова скасовані, а справа передана на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Під час нового розгляду рішенням Господарського суду Київської області від 16 жовтня 2014 року договір іпотеки визнано недійсним.

Судовий спір між позивачем та ПАТ «Енергобанк» стосовно недійсності договору іпотеки виник у вересні 2013 року і триває до цього часу. Нотаріус був обізнаний про існування спору щодо недійсності договору іпотеки, за яким вчинив виконавчий напис.

Виконавчий напис № 3525 передбачає стягнення заборгованості, яка на момент його вчинення була і продовжує бути спірною. При цьому нотаріус не намагався встановити дійсний розмір заборгованості позивача перед банком, не здійснила жодної дії, яка б була спрямована на встановлення реальних обставин справи для визначення дійсного розміру безспірної заборгованості позивача перед банком або взагалі встановити, чи взагалі існує така заборгованість та на підставі яких документів вона визначається.

Також, на адресу позивача не надходила письмова вимога банку про усунення порушень. Цей факт свідчить про те, що нотаріус вчинив виконавчий напис № 3525, не перевіривши надіслання банком на адресу позивача та боржника письмової вимоги та не перевіривши, чи сплив 30-денний строк з цього моменту, що є грубим порушенням порядку вчинення нотаріальних дій.

У виконавчому написі № 3525 вказано, що звернення стягнення на майно Товариства здійснюється для погашення заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, 3 % річних за прострочення сплати відсотків, 3 % річних за прострочення сплати кредиту, при цьому строк за який проводиться стягнення - з 01 січня 2013 року по 29 вересня 2014 року. Тобто, банк заявив до стягнення суми, право вимоги на які, за твердження банку, виникло 01 січня 2013 року.

До вчинення оскаржуваного виконавчого напису № 3525 від 29 вересня нотаріус з метою стягнення з позивача тієї ж заборгованості уже вчинив виконавчий напис № 880 від 02 квітня 2014 року, який зараз знаходиться на виконання у відділі примусового виконання рішень ДВС України.

Вважав,що стягнення одного й того ж самого боргу двічі недопустимо.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 25 травня 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Енергобанк» просить рішення скасувати та провадження по справі закрити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом І інстанції встановлено, що 05 серпня 2008 року між ТОВ «Артпласт Плюс» та ПАТ «Енергобанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 20836, згідно якого ПАТ «Енергобанк» відкрив ТОВ «Артпласт Плюс» відкличну відновлювальну мультивалютну кредитну лінію з лімітом кредитування еквівалент 1 764 052,00 доларів США, з правом користування кредитними коштами в доларах США. гривнях, євро, на строк з 05 серпня 2008 року по 17 січня 2016 року під 13 % річних за кредитом, наданим в Євро та доларах США та 20 % річних за кредитом, наданим в гривні.

05 серпня 2008 року між ТОВ «Артпласт Плюс» та ПАТ «Енергобанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 808-41, згідно якого ПАТ «Енергобанк» відкрив ТОВ «Артпласт Плюс» відкличну відновлювальну мультивалютну кредитну лінію з лімітом кредитування еквівалент 216 099,00 доларів США, з правом користування кредитними коштами в доларах США. гривнях, євро, на строк з 05 серпня 2008 року по 17 січня 2016 року під 13 % річних за кредитом, наданим в Євро та доларах США та 20 % річних за кредитом, наданим в гривні.

18 грудня 2007 року між ТОВ «Артпласт Плюс» та ПАТ «Енергобанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 712-89, згідно якого ПАТ «Енергобанк» відкрив ТОВ «Артпласт Плюс» відкличну відновлювальну мультивалютну кредитну лінію з лімітом кредитування еквівалент 4 869 999,74 доларів США та 294 536,00 грн., на строк з 18 грудня 2007 року по 17 січня 2016 року під 13 % річних за кредитом, наданим в Євро та доларах США та 20 % річних за кредитом, наданим в гривні.

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами, 14 грудня 2010 року було укладено договір іпотеки між ПАТ «Енергобанк» та ТОВ «Артпласт Інвест», предметом якого є будівлі та споруди корпусу № 4, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, Новопетрівська сільська рада «Карат», промисловий майданчик, 2.

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 29 травня 2006 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, та зареєстровано в реєстрі за № 2914.

Предмет іпотеки зареєстровано за іпотекодавцем Комунальним підприємством Київської обласної ради «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 9236680, номер запису 65 в книзі 1 від 30 травня 2006 року за номером 10787719.

Предмет іпотеки сторони за домовленістю оцінюють в 55 000 000,00 грн.

29 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис щодо звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди Корпусу № 4 (літера («А»), загальною площею 6486,7 кв.м., КПП (літера «Б»), загальною площею 15,4 кв.м., огорожа ( №103), Вишгородський район, м. Вишгород, Новопетрівська сільська рада «Карат», промисловий майданчик, 2, ща належить на праві власності ТОВ «Артпласт Інвест», місцезнаходження якого: Київська область, м. Вишгород, промисловий майданчик «Карат» 2, на користь ПАТ «Енергобанк», місцезнаходження якого: м. Київ, вул. Воздвиженська, 56, та зареєстровано в реєстрі за № 3525.

16 жовтня 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45100035, відповідно до якої відкрито виконавче провадження щодо виконавчого напису № 3525 від 29 вересня 2014 року та запропоновано боржнику самостійно виконати вимоги виконавчого документа в 7-денний строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Задовольняючи позов суд І інстанції керувався положеннями ст. ст. 525,526, 553, 554, 611, 625, 629, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 215-218, 226-228 ЦПК України, та виходив з того, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено з порушенням чинного законодавства, оскільки останній порушує законні права та інтереси позивача.

Колегія не погоджується з такими висновками суд І інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 1 ч.1 ст. 12 ГПК України встановлено,що господарським судам підвідомчі справи у спорах , що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

За правилами ч.3, ст. 15 ГПК України справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Справи у спорах за участю боржника і стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача або за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса за вибором позивача.

Пунктом 8 постанови Вищого Господарського суду України від 24.10.2011 року № 10 « Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» передбачено, що спори між боржниками і стягувачами , а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково,про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються господарським судом за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо суб»єктний склад сторін відповідного спору відповідає вимогам ст. 1 ГПК України.

Частиною 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" судам роз'яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Вирішуючи спір між господарським товариством - ТДВ "Артпласт Інвест" та приватним нотаріусом, пов'язаний із зверненням стягнення на нерухоме майно, що належить ТДВ "Артпласт Інвест", суд першої інстанції не врахував, що даний спір на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК підвідомчий господарському суду, і не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки спір виник між юридичними особами і підлягає розгляду в господарському суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни судового рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених ст.ст. 205 та 207 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки апеляційним судом встановлено, що оскаржуване судове рішення місцевого загального суду ухвалене з порушенням правил підвідомчості (підсудності), що призвело до неправильного вирішення справи, а справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 310,315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергобанк»задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 травня 2015 року скасувати, провадження по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТПЛАСТ ІНВЕСТ» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Енергобанк», Державна виконавча служба України про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: