Справа № 0418/2899/2012
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.,

при секретарі Чередник І.О.

за участю: заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську скаргу начальника Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1, як боржника за виконавчим провадженням ВП №47034546, на постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №47034546 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, заінтересовані особи ОСОБА_3, ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2015 року начальник Кіровського ВДВС ДМУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, заінтересовані особи ОСОБА_3, ОСОБА_2, щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №47034546 від 27.03.2015 року. (а.с. 1-2)

Заявник у скарзі та у судовому засіданні в обґрунтування своїх вимог, посилався на те, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 203/1266/14-ц від 23.04.2014 року виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про зобовязання начальника Кіровського ВДВС ДМУЮ (ОСОБА_4М.) ОСОБА_1 направити ОСОБА_3 письмову відповідь за результатами розгляду скарги від 20.12.2013 року, поданої у виконавчому провадженні № 35239138 з примусового виконання рішення суду від 06.06.2012 року, ухваленого у цивільній справі № 0418/2899/2012, про що була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 47034546 від 27.03.2015. В обґрунтування заявленої скарги, заявник посилався на те, що вищезазначений виконавчий документ вже перебував на виконання у відділі, однак був повернутий без виконання на підставі заяви стягувача відповідно до п. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до винесеної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 16.12.2014 року. Заявник вважає, що державний виконавець відповідно до п. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» повинен був винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, у звязку з тим, що виконавчий документ був повернутий стягувачу за його заявою. З огляду на викладене, заявник звернувся до суду та просив суд визнати постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.03.2015 року неправомірною та скасувати. (а.с. 1-2)

Заявник у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити. (а.с. 40)

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти заявлених заявником підстав для задоволення скарги, вважає скаргу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на те, що виконавчий документ відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», підстави визначені ст. 26 вказаного Закону для відмови у відкритті виконавчого провадження відсутні, тому головним державним виконавцем на підставі заяви ОСОБА_3, відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», 27.03.2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, тому просила суд відмовити у задоволенні скарги. (а.с. 40)

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав на адресу суду письмові заперечення в яких зазначив, що вважає скаргу заявника безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 цього Закону. Таким чином, рішення та дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 щодо відкриття 27 березня 2015 року виконавчого провадження № 47034546 із примусового виконання ухвали суду від 26 березня 2014 року по справі № 203/1266/14-ц є правомірними, а вимоги заявника є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, тому просив суд відмовити в задоволенні скарги та розглянути дану справу без його участі в судовому засіданні. (а.с. 15-18)

Вислухавши пояснення сторін у судовому засіданні, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 26 березня 2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі № 203/1266/14-ц була винесена ухвала, яка набрала законної сили 01 квітня 2014 року, якою було зобовязано начальника Кіровського ВДВС ДМУЮ (ОСОБА_4М.) ОСОБА_1 направити ОСОБА_3 письмову відповідь за результатами розгляду скарги від 26.12.2013 року, поданої у виконавчому провадженні № 35239138 з примусового виконання рішення суду від 06.06.2012 року, ухваленого у цивільній справі № 0418/2899/2012, що підтверджується матеріалами цивільної справи № 0418/2899/2012.

Також, судом встановлено, що 23 квітня 2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська на виконання вищезазначеної ухвали суду був виданий виконавчий лист № 203/1266/14-ц, внаслідок чого травня 2014 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження № 43429516 із примусового виконання ухвали суду від 26.03.2014 року, викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, копією виконавчого листа від 23.04.2014 року та копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.11.2013 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 3-4, 6)

Крім того, судом встановлено, що 26.11.2014 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 на підставі ухвали суду від 12.11.2014 року про заміну сторони боржника у виконавчому провадження було замінено назву сторони виконавчого провадження, а саме з ОСОБА_4 на ОСОБА_1, що підтверджується копією постанови про заміну сторони виконавчого провадження від 26.11.2014 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 7)

Встановлено, що 16.12.2014 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 виконавчий лист від 23.04.2014 року по справі № 203/1266/14-ц був повернутий стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, судом встановлено, що 20.03.2015 року ОСОБА_3 повторно звернувся до відділу з письмовою завою відкрити виконавче провадження з примусового виконання ухвали суду від 26.03.2014 року по справі № 203/1266/14-ц. За результатами звернення ОСОБА_3, 27.03.2015 року постановою головного державного виконавця Данилевською Т.М. було відкрито виконавче провадження № 47034546 із примусового виконання ухвали суду від 26.03.2014 року по справі № 203/1266/14-ц. Викладені обставини підтверджуються копією матеріалів виконавчого провадження, наявною в матеріалах справи. (а.с. 5-7, 28-39)

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані Цивільно-процесуальним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 21.04.1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі Закон № 606-XIV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Закону, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону № 606-XIV одним із видів виконавчих документів є виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У відповідності п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону № 606-XIV державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів.

Згідно ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Пунктом 22 постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» встановлено, що відповідно до положень пункту 1 частини першої та частини п'ятої статті 47 у взаємозв'язку з вимогами пункту 7 частини першої статті 26 Закону про виконавче провадження, повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків.

Відповідно до розяснень п.18 постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв'язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Суд при розгляді скарги враховує зазначені заявником обставини, які слугували підставою для повторного відкриття виконавчого провадження по виконавчому листі № 203/1266/14-ц виданого 23 квітня 2014 року, а також приймає до уваги, що примусовому виконанню підлягають не будь-які рішення, ухвалені судами, а такі рішення, які за своїм характером спрямовані на виконання певних імперативних дій, тобто дій, що обумовлюють виникнення у боржника обовязку вчинити такі дії.

Враховуючи вищезазначене, виходячи зі змісту виданого на підставі ухвали суду стягувачу виконавчого листа та норм чинного законодавства, відповідно до яких повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків, суд приходить до висновку, що стягувач ОСОБА_3 мав право повторно звернутися з заявою до відділу примусового виконання рішень з письмовою заявою відкрити виконавче провадження з примусового виконання ухвали суду від 26.03.2014 року по цивільній справі № 203/1266/14-ц.

Суд відмовляючи в задоволенні скарги, враховуючи доводи в її обґрунтування заявлені заявником, виходив з того, що виконавчий лист було повторно предявлено на виконання стягувачем, при цьому, 26.11.2014 року постановою головного державного виконавця було прийнято рішення про заміну боржника у виконавчому провадженні № 43429516 з ОСОБА_4 на ОСОБА_5, у звязку з чим, суд прийшов до висновку, що державний виконавець здійснювала заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання ухвали суду від 12.11.2014 року винесену по цивільній справі № 203/5371/14-ц, зазначеної в документі на примусове виконання рішення суду, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження».

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 було вжито неупереджено, своєчасно і в повному обсязі виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», оскільки повторно винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 27.03.2015 року була прийнята відповідно до вищезазначеного Закону та у межах повноважень головного державного виконавця, тому суд приходить до висновку про відсутність з боку головного державного виконавця порушень прав і свобод заявника, тому суд вважає необхідним у задоволенні скарги начальника Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1, як боржника за виконавчим провадженням ВП №47034546, на постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №47034546 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, заінтересовані особи ОСОБА_3, ОСОБА_2 відмовити, у звязку з її необґрунтованістю та відсутністю в діях державного виконавця порушень закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 11, 17, 19, 25, 26, 47 Закону України «При виконавче провадження», ст.ст. 383, 386-387, 389 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Начальнику Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1, як боржнику за виконавчим провадженням ВП №47034546 у задоволенні скарги на постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №47034546 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, заінтересовані особи ОСОБА_3, ОСОБА_2 відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено у Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ф.Ф. Маймур