Справа № 296/3574/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Шалоти К.В.,

за участі секретаря - Яковенко О.В.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 15.09.2001 року уклав шлюб з ОСОБА_2, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1466. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю, шлюб між ними фактично розпався, з січня 2014 року шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб.

Позивач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що 15 вересня 2001 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1466.

Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України.

Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались.

Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, суд вважає, що укладений шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 4, 10, 60, 88, 158, 174 ч.4, 213-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрований 15.09.2001 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №1466.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя К. В. Шалота