Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/33/12-ц Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 2 Доповідач Микитюк О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Гансецької І.А. Кочетова Л.Г.

при секретарі Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради, ОСОБА_2 (третя особа Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради) про визнання незаконним рішення та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, виконавчого комітету Житомирської міської ради (третя особа Комунальне підприємство «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації») про скасування рішень, встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на прибудови до будинку

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 10 червня 2015 року,

встановила:

В грудні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Житомирської міської ради № 71 від 28.02.1991 року в частині додатку про прийняття в експлуатацію добудови до АДРЕСА_1 по вул.К.Маркса в м.Житомирі (нині АДРЕСА_2) на забудовника ОСОБА_2 і визнати законним забудовником ОСОБА_4 Просила поновити строк позовної давності, зазначивши, що про порушення свого права дізналась з рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 11 червня 2007 року (т.1 а.с.28-30, 98-100).

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 25 січня 2011 року (т.1 а.с.156) справа за позовом ОСОБА_1 обєднана в одне провадження із справою за позовом ОСОБА_2, яка звернулася із позовом в травні 2005 року, про скасування рішень виконкому Житомирської міської ради № 679 від 25.10.2001 року та № 381 від 09.06.2005 року, встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на прибудови до будинку

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10 червня 2015 року ОСОБА_1 у позові відмовлено. Позов ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт належності ОСОБА_2 рішення Житомирського міськвиконкому №71 від 28.02.1991 року «Про затвердження актів прийомки в експлуатацію індивідуальних жилих будинків громадян міста» з додатком до нього в частині прийняття в експлуатацію прибудови до житлового будинку №166 по вул.К.Маркса в м.Житомирі (нині АДРЕСА_2), жилою площею 20,40 кв.м. і загальною площею 49,80 кв.м. на імя ОСОБА_2

Визнано незаконним та скасоване рішення Житомирського міськвиконкому від 25.10.2001 року № 679 в частині зміни (встановлення) розміру ідеальних часток ОСОБА_5 і ОСОБА_3 у домоволодінні №12 по вул.І.Гонти в м.Житомирі відповідно 61/100 і 39/100 (п.4 Переліку обєктів нерухомості у додатку № 2 до цього рішення).

Визнано незаконним та скасоване рішення Житомирського міськвиконкому від 09 червня 2005 року №381 в частині внесення змін до рішення Житомирського міськвиконкому №71 від 28.02.1991 року «Про затвердження актів прийомки в експлуатацію індивідуальних жилих будинків громадян міста» щодо зміни прізвища, імені та по-батькові ОСОБА_2 на ОСОБА_4 (п.10 рішення).

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину будинку №12 по вул.І.Гонти в м.Житомирі, а саме: тамбур IV, площею 3,5 кв.м.; кухню 4-1, площею 8,7 кв.м.; жилі кімнати: 4-2, площею 10,0 кв.м.; 3-3, площею 10,4 кв.м., а також господарські будівлі: сараї під літерами Г-2 та В-1, 1/2 гаража під літерою «Г» (зі сторони сараю, літерою «Г-2»), літню кухню під літерою В, які становлять 25/100 частин зазначеного будинку, вартістю 13531 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення її позову і відмову у позові ОСОБА_2 Апелянт посилається на неповноту зясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що намір ОСОБА_4 відчужити ОСОБА_2 частину будинку не має правового значення, ст.ст.112,113 ЦК УРСР не поширюються на спірні правовідносини, ОСОБА_1 має правовстановлюючий документ на спірні приміщення, суд надав неналежну оцінку показам свідків, безпідставно застосував позовну давність до вимог ОСОБА_1 і не застосував до вимог ОСОБА_2

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що батьки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - ОСОБА_4, який помер 09.05.1994 року, та його дружина ОСОБА_6, яка померла 07.04.2008 року, під час шлюбу придбали за договором купівлі-продажу від 30.09.1948 р. ? частину будинковолодіння по вул.2-га Смолянка, 8 в м.Житомирі (в подальшому вул.К.Маркса, 166, нині вул.І.Гонти,12) (а.с.77). Власником іншої половини будинковолодіння на той час була ОСОБА_7, а на даний час ОСОБА_3 Протягом другої половини минулого століття до обох частин будинку були здійснені прибудови, які були узаконені на імя ОСОБА_7 рішенням Житомирського міськвиконкому №107 від 23.02.1994 року, а рішенням №71 від 28.02.1991 року на імя ОСОБА_2 (т.2 а.с.157-159, т.1 а.с.31,32). Рішенням виконкому Житомирської міської ради №679 від 25.10.2001 року змінені розміри ідеальних часток співвласників будинку №12 по вул.І.Гонти ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (т.1 а.с.228,242). Рішенням виконкому Житомирської міської ради №381 від 09.06.2005 року внесені зміни до п.34 додатку до рішення №71 від 28.02.11991 року прізвище, імя та по батькові забудовника змінені з „Попова Марія Григорівна на „Владишевський Григорій Йосипович (т.1 а.с.85).

Суд першої інстанції повно зясував обставини справи, дослідив письмові докази, заслухав пояснення сторін і покази свідків та прийняв обґрунтоване рішення.

Судом враховані положення Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, Закону УРСР «Про міську, районну в місті Раду депутатів трудящих Української РСР» від 15.07.1971 р. та Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве самоврядування» від 07.12.1990 р., ст.ст.112,113 ЦК УРСР, ст.392 ЦК України, правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-137цс13.

Суд правильно не застосував позовну давність до вимог ОСОБА_2 про визнання права власності та факту належності правовстановлюючого документа, оскільки згідно розяснень, які містяться у п.37 Постанови Вищого спеціалізованого суду України від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності і інших речових прав», позови про визнання права власності в порядку ст.392 ЦК України повязані із невизначеністю відносин права власності позивача щодо свого майна, тому на них позовна давність не поширюється. Позовну давність для оскарження рішення виконкому від 25.10.2001 року ОСОБА_2 не пропустила, оскільки про його існування дізналась в травні 2005 р. при перегляді рішення у цивільній справі №2-83/07, в якій до того часу не була стороною, у звязку із нововиявленими обставинами.

Суд правильно застосував позовну давність до вимог ОСОБА_1 Про існування рішення виконкому №71 від 28.02.1991 року останній стало відомо у травні 2005 року при перегляді рішення у цивільній справі №2-83/07 у звязку із нововиявленими обставинами.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 315, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Залишити без змін рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 10 червня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: Судді: