Провадження №2/760/6042/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

при секретарі Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 як законного представника неповнолітнього ОСОБА_3, треті особи - орган опіки та піклування Солом'янської районної у м.Києві державної адміністрації, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в липні 2015 року звернулася до суду та просила визнати неповнолітнього ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

На підтвердження своїх позовних вимог Позивач навела наступні обставини.

ОСОБА_1 вказує, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_2. У належному їй будинку на сього дні зареєстровані окрім Позивача її чоловік- ОСОБА_5, донька ОСОБА_4 та онук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, законним представником якого є його мати ОСОБА_2.

Позивач вказує, що її онук був зареєстрований у будинку його матір'ю 12.01.2002р., яка на той час також була зареєстрована там, проте жодного дня в ньому не проживав.

Позивач зазначає, що з моменту виходу заміж в липні 2000 року її дочка ОСОБА_2 переїхала на постійне місце проживання в іншу квартиру, і на сьогодні разом із сім'єю, в тому числі - з сином, проживає у належній їй на праві власності квартирі в м. Києві.

Враховуючи, що ОСОБА_3 постійно проживає разом зі своєю матір'ю, ніколи, навіть тимчасово, не проживав в будинку Позивача, не з'являвся в ньому, стосунки з Позивачем та третіми особами не підтримує та будинком не цікавиться, Позивач просить визнати його таким, що втратив право користування будинком.

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити. Наполягали на тому, що ані неповнолітній ОСОБА_3, ані його мати у будинку АДРЕСА_2 не з'являються, будинком не цікавляться, витрат, пов'язаних з його утриманням не несуть.

Представник Відповідача у судовому засіданні посилався на те, що при збереженні реєстрації права Позивача на користування належним їй будинком жодним чином не порушуються. Крім того стверджував, що ОСОБА_3 на сьогодні досяг 14-ліття, має намір відновити стосунки зі свою бабусею, а також користуватись житловим приміщенням, в якому зареєстрований.

Представник третьої особи по справі - органу опіки та піклування Солом'янської районної м. Києві державної адміністрації - у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову заперечував, наполягаючи на необхідності захисту житлових прав неповнолітньої особи.

Третя особа по справі ОСОБА_4 підтримала заявлений позов, зазначила, що ОСОБА_2 є її сестрою, а ОСОБА_3 племінник. Пояснила суду, що постійно проживає у будинку по АДРЕСА_2, разом зі своїми батьками, а неповнолітнього ОСОБА_3 жодного разу в будинку не бачила, оскільки він проживає в іншому місці разом зі своєю матір'ю, і ніякого зв'язку зі стороною Позивача не підтримують.

Від третьої особи ОСОБА_5 надійшла зава про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення первісного позову виходячи з наступного.

Встановлено, що будинок АДРЕСА_2 перебуває у власності ОСОБА_1.

Згідно з довідкою за формою №3 у будинку станом на день подання позову були зареєстровані ОСОБА_1 (Позивач), її чоловік ОСОБА_5, дочка Позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 25)

Як визнали у судовому засіданні сторони, з моменту свого народження неповнолітній ОСОБА_3 в будинку за адресою: АДРЕСА_2, не проживає. Станом на день розгляду справи ОСОБА_3 проживає разом із своєю матір'ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 52)

Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 жодного дня не проживав в АДРЕСА_2, а його реєстрація за вказаною адресою була здійснена за заявою матері в 2002 році, коли вона сама була зареєстрована у вказаному будинку, і не пов'язання із фактичним його вселенням в дане житло, суд вважає його таким, що втратив право користування будинком.

Згідно з ч.3 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків. Позов поданий до суду Позивачем до досягнення ОСОБА_3 віку 14 років.

Стороною Відповідача не зазначено суду доказів перешкоджання Позивачем у користуванні неповнолітнім ОСОБА_3 будинком, в якому він зареєстрований.

Крім того, відсутність звернень з цього приводу протягом останнього року зі сторони законного представника неповнолітнього підтверджується відповідями житлово-експлуатаційної організації, органів міліції. (а.с. 32-33)

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Стороною Відповідача не наведено суду достатніх та обгрунтованих підстав для відмови у задоволені позову.

Керуючись ст.405 Цивільного Кодексу України, статтями 57-60, 208, 209, 212-215, 218, 223, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Первісний задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: