Справа № 439/734/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 439/734/15-ц

21 липня 2015 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючої судді Бородійчук О.І., з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Броди цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь щомісячно аліменти в розмірі 1/3 заробітку на утримання та навчання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до закінчення навчання 30.09.2017 року.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася та подала суду письмову заяву від 19.05.2015 року (а.с. 12), в якій позовні вимоги підтримує та просить суд слухання справи проводити у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився. В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4, що діє на підставі нотаріально засвідченої довіреності від 04.06.2015 року, копію якої звірено з оригіналом та долучено до матеріалів справи (а.с. 25), представив суду письмову заяву ОСОБА_2 від 20.07.2015 року (а.с. 22), із змісту якої вбачається, що відповідач просить слухати справу у його відсутності за участі його представника ОСОБА_5

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, просить відмовити в його задоволенні.

Взявши до уваги пояснення позивачки, наведені у позовній заяві, представника відповідача, надані в судовому засіданні, дослідивши представлені суду документи, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Виходячи із вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 199 Сімейного Кодексу України передбачено обо»вязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання: якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, не заперечується сторонами, підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6), що позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. До повноліття сина відповідач був платником аліментів на користь позивачки на утримання дитини відповідно до рішення Бродівського районного суду Львівської області від 13.06.2007 року. На даний час ОСОБА_3 є повнолітнім і навчається в республіці Польща у Вищій школі Підприємництва і Адміністрації.

Суд вважає голослівним твердження позивачки, викладені в позовній заяві про те, що відповідач добровільно ніякої допомоги синові не надає, не дбає про нього, а утриманням сина займається лише позивачка, сама несе витрати на навчання сина, його проживання, харчування, придбання підручників, оплату гуртожитку, проїзд та ін. ОСОБА_5 на підтвердження цього суду не представлено жодного доказу.

Окрім того, такі пояснення позивачки в судовому засіданні заперечив представник відповідача та представив суду письмові пояснення ОСОБА_3, надані адвокату ОСОБА_4 відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (а.с. 29), із змісту яких вбачається, що з 01.10.2014 року по даний час батько ОСОБА_2 регулярно перераховував на особистий рахунок сина ОСОБА_3 кошти на його утримання, проживання та харчування. За вказаний період сума таких коштів становить 12160 гривень. Син стверджує, що коли він приїжджає в гості до батька, той несе витрати на харчування, поповнення мобільного телефону, дає кошти готівкою; окрім того, в травні цього року батько придбав синові автомобіль марки БМВ. ОСОБА_3 в поясненні стверджує, що окрім навчання він працює адміністратором у фітнес центрі і має постійний дохід. На підтвердження наведеного в письмовому поясненні ОСОБА_3, суду представлено: виписку з ПриватБанку по картці/рахунку ОСОБА_3 від 04.06.2015 року (а.с. 34-39); копію документа про купівлю ОСОБА_3 транспортного засобу (а.с. 26-27); угоду про працевлаштування ОСОБА_3 (а.с. 30-33).

Окрім того, представник відповідача представив суду заяву ОСОБА_3 від 02.07.2015 року про те, що він відмовляється від аліментів на його утримання.

Також представник відповідача просить суд врахувати, що відповідач належно виконує свій батьківський обов»язок, так як постійно спілкується з своїми дітьми від першого шлюбу ОСОБА_3 (1997 р.н.) та ОСОБА_6 (1987 р.н.), дбає про них. Він перебуває у шлюбі із ОСОБА_7, в якому подружжя має дочку ОСОБА_8 (2012 р.н.). Окрім того, ОСОБА_2 є усиновлювачем ОСОБА_9 (2000 р.н.).

Враховуючи наведене, керуючись ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання сина ОСОБА_3

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при проголошенні рішення в той самий строк з часу отримання копії цього рішення.

21.07.2015

Суддя: О. І. Бородійчук