РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"23" квітня 2015 р. 145/58/15-ц

2/145/200/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

за участю секретаря Тихої О.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що йому на праві власності, на підставі договору дарування, посвідченого 03.12.2005 р. державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори Зданевич С.А., належить будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1.

В належному йому на праві приватної власності будинку зареєстровані та проживають він - ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, його донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3

Крім них в даному будинку зареєстрована його сестра ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

З 2006 р. відповідач в даному будинку не проживає і житлом не користується.

На даний час ОСОБА_2 проживає в новій сім'ї за адресою: АДРЕСА_2.

Оскільки відповідач протягом останніх дев'яти років без поважних причин не користується житлом в будинку, належному йому на праві власності, розташованому в АДРЕСА_1, вона відповідно до ст. 405 ЦК України, є такою, що втратила право користування даним житлом.

Він неодноразово звертався до відповідача з проханням зняти свою реєстрацію в його будинку, але добровільно вона на це не погоджується. У зв'язку з тим, що його сестра зареєстрована в належному йому на праві власності будинку, він не має змоги оформити соціальну допомогу на своїх неповнолітніх дітей та субсидію на комунальні послуги.

Він змушений звернутися до суду з даним позовом, так як в позасудовому порядку вирішити питання про зняття відповідача з реєстрації в належною йому будинку немає можливості.

Постановити рішення, яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право на користування житлом в будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просить його задоволити з підстав, наведених у позовній заяві, пояснив, що відповідач не проживає у його будинку більше дев'яти років.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи, про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї.

Стаття 3 Сімейного кодексу України визнає сім'єю спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сім'ї, власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право користування даним житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла, або законом.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 - власник житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1, що стверджується договором дарування, посвідченого 03.12.2005 р. державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори Зданевич С.А.

З позивачем за вказаною адресою проживають його дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, його донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також зареєстрована його сестра - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6,

Відповідач ОСОБА_2 з 2006 р. в даному будинку не проживає і житлом не користується, що стверджується актами обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеним комісією Шершнівської сільської ради 23.12.2014, 12.01.2015 та показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_7 показав, що він проживає в с.Шершні сестра позивача ОСОБА_2 не проживає разом із ним, а живе окремо.

Свідок ОСОБА_8 дав показання, що сестра ОСОБА_1 давно не проживає в його будинку. АДРЕСА_1 живе позивач з дружиною та дітьми.

Свідок ОСОБА_9 (сільський голова с.Шершні) подала до суду заяву, в якій пояснила, що з 2006 року ОСОБА_2 зареєстрована, однак не проживає по АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_1. Місце проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_2.

Доказів на спростування позову не надано.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.319, 383, 391, 405, 406 ЦК України, 156 ЖК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право на користування житлом в будинку АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто Тиврівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Ратушняк І. О.