Справа № 714/158/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2015 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі :

головуючого-судді Акостакіоає О.Т.
секретар Самсін О.В.
з участю представника позивачаПопович С.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Герца цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Хряцьківської сільської ради, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_6 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. Посилається на те, що ОСОБА_5 у 1963 році в АДРЕСА_1 побудував житловий будинок та звів інші господарські споруди. Незважаючи на те, що житловий будинок з часу його забудови зареєстрований у Хряцьківській сільській раді Герцаївського району Чернівецької області за ОСОБА_5, свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно ним отримано не було. З 1990 року позивач із ОСОБА_5 стали проживати разом як чоловік та дружина, проте офіційно шлюб не зареєстрували. 03 квітня 2003 року ОСОБА_5 заповів позивачу половину зазначеного будинку, а ІНФОРМАЦІЯ_1 року заповідач помер. Окрім неї, спадкоємцем першої черги за законом є син померлого ОСОБА_6, який спадщину не прийняв. Оскільки проживала з померлим однією сім'єю з 1990 року по день його смерті та маючи заповіт на свою користь, позивач звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі такого свідоцтва їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння, а також не підтвердження факту проживання однією сім'єю з померлим не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, та прийняття нею спадщини.

Враховуючи що позивач є єдиний спадкоємець померлого за заповітом та за законом четвертої черги, просить суд встановити факт прийняття нею спадщини шляхом постійного проживання з спадкодавцем на момент смерті останнього; встановити факт її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 з 15 серпня 1990 року по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 року та визнати за нею право власності на ? частину вищевказаного житлового будинку в порядку спадкування як за спадкоємцем за заповітом та на ? частину - як за спадкоємцем за законом четвертої черги.

Представник позивача Попович С.Т. позовні вимоги підтримав та суду дав пояснення, аналогічні обставинам викладених в позовній заяві.

Хряцьківська сільська рада Герцаївського району Чернівецької області в судове засідання свого представника не направила, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, так як проти задоволення позову не заперечують.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляд справу.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові матеріали, встановив наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що по АДРЕСА_1 розташовано домоволодіння, яке складається з житлового будинку та господарських споруд. Згідно даних погосподарської книги Хпяцьківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, вказаний житловий будинок з господарськими спорудами зареєстрований у сільській раді за ОСОБА_5 з 1963 року (а.с. 67 зворот).

Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї постанови від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Відтак, зважаючи на те, що спірний житловий будинок побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці та зареєстрований в сільській раді з 1963 року у ОСОБА_5 виникало право власності.

03.04.2003 року ОСОБА_5 склав заповіт на користь позивача, яким заповів останній половину цього домоволодіння, що підтверджується копією цього заповіту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер (а.с.67) та після його смерті відкрилась спадщина, в т.ч. і на житловий будинок з господарськими спорудами.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК).

Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з довідки виконкому Хряцьківської сільської ради від 03.02.2015 року за № 274 ОСОБА_4, тобто позивач проживала разом з ОСОБА_5 по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суду показали, що як сусіди можуть підтвердити, що позивач дійсно проживала разом з ОСОБА_5 з 90 років по день його смерті у спірному господарстві, де позивач продовжує проживати і зараз.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному і безпосередньому розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, досліджені в судовому засіданні письмові докази, покази свідків доводять факт постійного проживання позивача з ОСОБА_5 на момент смерті останнього, а відтак вона вважається такою, що спадщину прийняла.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_5, позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте, за постановою нотаріуса від 03 лютого 2015 року у видачі такого свідоцтва було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів на нього та підтвердження проживання позивача із спадкодавцем на час смерті.

Відповідно до встановлених обставин, суд приходить до висновку, що оскільки на момент смерті ОСОБА_5 спірний житловий будинок був повністю збудований, прийнятий в експлуатацію та рахується в сільській раді за останнім, а позивач прийнявши спадщину, однак не може оформити її на себе, то її вимоги про визнання за нею право власності на ? частину вказаного майно є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Нормою ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали з спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно приписів ч.1, 2 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Відповідно до п.1 розділу УП «Прикінцеві положення» СК України зазначений кодекс набрав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01.01.2004 року.

Отже, положення ст.74 СК України щодо права на майно жінки та чоловіка, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, застосовуються лише до відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до п.5 ст.273 ЦПК України в редакції від 18.07.1963 року, чинної на час виникнення правовідносин, суд розглядає справи про встановлення перебування у фактичних шлюбних відносинах у встановлених законом випадках, якщо шлюб в органах запису актів громадянського стану не може бути зареєстрований внаслідок смерті одного з подружжя.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 31.03.1995 року №5 «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення судом факту перебування у фактичних шлюбних відносинах на підставі п.5 ст.273 ЦП К може мати місце, якщо такі відносини виникли до 8.07.1944 року і тривали до смерті (пропажі без вісті на фронті) одного з подружжя, внаслідок чого шлюб не може бути зареєстровано в органах реєстрації актів громадського стану. В інших випадках заяви про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах судовому розгляду не підлягають.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 про встановлення факту її проживання з ОСОБА_5 однією сім'єю чоловіка та жінки підлягають задоволенню в період часу з січня 2004 року і по день смерті ОСОБА_5- ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Оскільки позивач фактично проживала однією сім'єю з померлим менше п'яти років, то її вимоги про визнання за нею права власності на ? частину вказаного житлового будинку як за спадкоємцем четвертої черги задоволенню не підлягають.

На підставі ст.ст.1217, 1223, 1233, 1258, 1264, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 на момент смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 року та факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 з ОСОБА_5 з 1 січня 2004 року і по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину житлового будинку літ. "А" загальною площею 56,90 кв.м в тому числі житловою 25,80 кв.м.,та господарських будівель та споруд; сараю літ. «Б», криниці № 1, загальною вартістю 29734 грн., що розташовані по АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд шляхом подачі в 10-и денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особам які не була присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя