Справа № 758/7234/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Шаховніної М. О.,

народних засідателів: Куліша М.А., Правик Л.А.

за участю представника відділу опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації: Кураш О.В.,

прокурора: Павліченко В.О.,

при секретарі - Карпенко Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» про примусову госпіталізацію ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

Представник Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, якого 22 червня 2015 року було госпіталізовано до Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» , у зв'язку з погіршенням психічного стану.

Свою заяву обґрунтовують тим, що ОСОБА_2 був оглянутий комісіє лікарів та встановлено комісією, що останній страждає на важкий психічний розлад. Своє неадекватною поведінкою представляє реальну загрозу життю оточуючих. Вказують, що він відмовляється від лікування.

Посилаючись на те, що за результатами психіатричного освідування було складено висновок, що ОСОБА_2 потребує примусової госпіталізації, ТМО «Психіатрія» звернулося до суду із даною заявою.

У судовому засіданні представник заявника підтримала заяву, обґрунтувавши необхідність примусової госпіталізації ОСОБА_2, просила суд задовольнити заяву, оскільки на даний час останній у випадку його виписки представляє небезпеку для себе та оточуючих наявністю психотичної симптоматики, відмовою від лікування.

ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви та примусової госпіталізації.

Зацікавлена особа, мати ОСОБА_2, просила госпіталізувати в примусовому порядку.

Представник органу опіки та піклування заяву не підтримала, посилаючись на не достатність підстав для задоволення заяви.

Прокурор Подільського району м. Києва підтримала заяву про госпіталізацію.

Заслухавши пояснення учасників процесу, висновок прокурора, дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення зазначеної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Зі змісту ст. 279 ЦПК України заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку подається до суду за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу».

Згідно ч. 3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що згідно висновку комісії від 22 червня 2015 року ОСОБА_2 відмовляється проходити лікування на загальних підставах, має маніоформно-параноїдну симптоматику, враховуючи те, що своєю неадекватною поведінкою представляє реальну загрозу своєму життю та життю оточуючих, потребує примусовій госпіталізації.

Від добровільного лікування ОСОБА_2 відмовився.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

У заяві про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку представник психіатричного закладу як підставу госпіталізації зазначає наявність агресивної поведінки у ОСОБА_2

Проте, будь-яких належних доказів на підтвердження поведінки, що являє собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих внаслідок встановленого у нього захворювання матеріали справи не містять, у судовому засідання згідно пояснень мати ОСОБА_2 не встановлені.

Сама ж по собі неадекватна поведінка ОСОБА_2 без встановлення наслідків цієї поведінки, що передбачено статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», не може бути достатньою підставою госпіталізації особи в примусовому порядку.

Доказів на підтвердження обставин виявлення ОСОБА_2 наміру вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, у судовому засіданні суду не надано (п.1 ч.1 ст.14 Закон України «Про психіатричну допомогу»).

Враховуючи, що підстави, які передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», і які б давали суду право надати згоду на госпіталізацію та проведення лікування ОСОБА_2 в примусовому порядку відсутні, суд вважає, що у задоволенні заяви про примусову госпіталізацію ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 280-282 ЦПК України, ст.ст. 13, 14, 16 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд

В И Р І Ш И В :

Заяву Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» про примусову госпіталізацію ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання через Подільський районний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
Народні засідателі: