1Справа № 335/1571/15-ц
27 квітня 2015 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Апаллонової Ю.В.
при секретарі Кудряшовій Ю.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського районного суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд -
Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № LL-204/011/2008 від 28.05.2008р. в розмірі 105335,59 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 28.05.2008 р. між ЗАТ ОТП Банк (правонаступником якого є АТ ОТП Банк, та у відповідності до ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ ОТП Факторинг Україна) та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № LL -204/011/2008 .
Згідно з умовами кредитного договору та кредитних заявок Банк здійснив видачу кредитних коштів Відповідачу в сумі 81 000 грн. Призначення кредиту - купівля Нерухомого майна.
Відповідно до п. 1.1 Частини № 2 Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит, що визначений у Частині № 1 цього Договору 81 000 грн., а Позичальник приймає Кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом та виконати всі інші зобов'язання, як це вказано у цьому Договорі.
Згідно п. 3 частини № 1 Кредитного договору було встановлено плаваючу процентну ставку, яка складається з фіксованого відсотку в розмірі 4,99% та FIDR(процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній Валюті Кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору.)
Відповідно до п. 4 частини № 1 Кредитного договору повернення кредиту та сплати процентів здійснюється шляхом сплати Ануїтетних платежів.
Датою остаточного повернення кредиту є 28.05.2023 р.
Однак, в супереч умовам Кредитного договору, вищевказані зобов'язання Позичальником щодо повернення Кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються.
В якості забезпечення укладеного кредитного договору 28.05.2008 року між ЗАТ ОТП Банк був укладений Договір поруки №LL-204/011/2008 з ОСОБА_3 (30.04.2010 року ОСОБА_3 змінила прізвище на Левченко у зв'язку з одруженню, зобов'язався відповідати перед Банком за повне та своєчасне виконання перед Відповідачем - Позичальником Боргових зобов'язань по Кредитному договору у повному обсязі зобов'язань, а також у випадку збільшення процентної ставки у розмірі і в порядку передбаченими в Кредитному договорі.
В подальшому з поручителем було укладено чотири додаткових договори до Договору поруки від 26.03.2010 року, 28.03.2011 року, 26.10.2012 року та 27.08.2013 року.
Відповідно до п. 1.2 вказаного договору поруки, Поручитель (Відповідач2) та Боржник Відповідачі) відповідають як солідарні боржники, а це означає, що Кредитор (Банк) може звернутись з вимогою про виконання Боргових зобов'язань як до Боржника, так і до Поручителя, чи до всіх одночасно.
У звязку із зазначеним, просив суд стягнути з відповідачів солідарно 105335,59 грн. заборгованості та судовий збір 1053,35 грн.
У судове засіданні представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлені належним чином, у відповідно до ст. 74 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомили. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від них не надходило.
Прийнявши до уваги думку представника позивача щодо вирішення справи в заочному порядку, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов ТОВ ОТП Факторинг Україна підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі.
Судом встановлено та матеріалами справи доведено, що 28.05.2008 р. між ЗАТ ОТП Банк (правонаступником якого є АТ ОТП Банк, та у відповідності до ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ ОТП Факторинг Україна) та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № LL -204/011/2008 .
Згідно з умовами кредитного договору та кредитних заявок Банк здійснив видачу кредитних коштів Відповідачу в сумі 81 000 грн. Призначення кредиту - купівля Нерухомого майна.
Відповідно до п. 1.1 Частини № 2 Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит, що визначений у Частині № 1 цього Договору 81 000 грн., а Позичальник приймає Кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом та виконати всі інші зобов'язання, як це вказано у цьому Договорі.
Згідно п. 3 частини № 1 Кредитного договору було встановлено плаваючу процентну ставку, яка складається з фіксованого відсотку в розмірі 4,99% та FIDR(процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній Валюті Кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору.)
Відповідно до п. 4 частини № 1 Кредитного договору повернення кредиту та сплати процентів здійснюється шляхом сплати Ануїтетних платежів.
Датою остаточного повернення кредиту є 28.05.2023 р.
Відповідно до п. 4.1.1 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, Позичальник зобов'язаний заплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних Боргових зобов'язань за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум.
26.03.2010р., 28.03.2011 р., 26.10.2012 року між Банком та Позичальником було укладено додатковий договір №1 до Кредитного договору, відповідно до умов додаткового договору сторони домовилися, що на період з 26.03.2010 р. по 26.08.2010 р. для розрахунку процентів за користування буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 10,73 % річних. На період з 26.08.2010 року ш 28.02.2011 р. для розрахунку процентів за користування буде використовуватись фіксована проценти ставка в розмірі 22,45 % річних, а з 28.02.2011 р. і до повного виконання Боргових зобов'язань зі кредитним договором для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватися Плаваюча процентна ставка в розмірі 6,45 % річних + FIDR.
28.03.2011р. між Банком та Позичальником було укладено додатковий договір №2 до Кредитного договору, відповідно до умов додаткового договору сторони домовилися, що на період з 28.03.2011 р. по 27.06.2011 р. для розрахунку процентів за користування буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 10,50 % річних, на період з 26.12.2011 року і до повного виконання Боргових зобов'язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись Плаваюча процентна ставка в розмірі 7,49% річних + FIDR.
26.10.2012р. між Банком та Позичальником було укладено додатковий договір №2 до Кредитного договору, графік платежів викладено у новій редакції.
27.08.2013 р. між Банком та Позичальником було укладено додатковий договір №2 до Кредитного договору, відповідно до умов додаткового договору сторони домовилися, що на період з 27.08.2013 р.по 25.11.2013 р. для розрахунку процентів за користування буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 9,5% річних, на період з 26.11.2013 р. і до повного виконання Боргових зобов'язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись Плаваюча процентна ставка в розмірі 7,49% річних + FIDR.
Однак, в супереч умовам Кредитного договору, вищевказані зобов'язання Позичальником щодо повернення Кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються.
У відповідності зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Стаття 526 ЦК України зазначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Стаття 1049 ЦК України зазначає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Згідно ч. 1ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.
В якості забезпечення укладеного кредитного договору 28.05.2008 року між ЗАТ ОТП Банк був укладений Договір поруки №LL-204/011/2008 з ОСОБА_3 (30.04.2010 року ОСОБА_3 змінила прізвище на Левченко у зв'язку з одруженням, зобов'язався відповідати перед Банком за повне та своєчасне виконання перед Відповідачем - Позичальником Боргових зобов'язань по Кредитному договору у повному обсязі зобов'язань, а також у випадку збільшення процентної ставки у розмірі і в порядку передбаченими в Кредитному договорі.
В подальшому з поручителем було укладено чотири додаткових договори до Договору поруки від 26.03.2010 року, 28.03.2011 року, 26.10.2012 року та 27.08.2013 року.
Відповідно до п. 1.2 вказаного договору поруки, Поручитель та Боржник відповідають як солідарні боржники, а це означає, що Кредитор (Банк) може звернутись з вимогою про виконання Боргових зобов'язань як до Боржника, так і до Поручителя, чи до всіх одночасно.
Таким чином, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконано, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому сума заборгованості підлягає солідарному стягненню з боржника і поручителя, отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна про стягнення заборгованості законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів слід стягнути понесені позивачем документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1053,35 грн.
Керуючись ст. ст. 509, 526, 543, 551, 554, 610-612, 625, 629, 1048, 1049, 1052, 1054 ЦК України, ст. ст. 10,11, 60, 74, 88, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України,суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя: Ю.В. Апаллонова