Справа № 522/5824/15ц
Провадження № 2/522/5467/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2015 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого-судді: Абухіна Р.Д.

за участю секретаря: Гонтар Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Міський комерційний банк»; третя особа: ОСОБА_2 - «Про захист прав споживачів та стягнення депозитного вкладу», -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача ПАТ «Міський Комерційний Банк» на користь позивача суму внеску за Договором строкового банківського вкладу № 2630/58/185918 в розмірі 200000,00 грн.

Позивач до судового засідання не з'явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до канцелярії суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити.

Відповідач про час, дату та місце судового засідання сповіщався належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення, наявні в матеріалах справи, однак до суду не з'явився. Представник відповідача надав до суду заперечення проти позову, в яких зазначив що в задоволенні позову просить суд відмовити в повному обсязі, розглядати справу без її участі.

Третя особа до судового засідання не з'явилась про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином.

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної, надані докази, вважає позов позивача - підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

По справі встановлені наступні фактичні обставини.

Позивач по справі є вкладником ПАТ " Міський комерційний банк".

28.05.2014 року між ОСОБА_2, яка діяла в інтересах ОСОБА_1 та відповідачем в особі начальника відділення № 58 Фісташина С.О. укладено договір банківського вкладу №2630/58/185918, відповідно до умов якого банку передано суму в розмірі 200 000 грн., строком до 28.05.2014 року.

Позивач після закінчення строку дії договору звертався до ПАТ « Міський комерційний банк» з вимогою про повернення грошових коштів.

Станом на теперішній час грошові кошти позивачу повернуті не були.

Відповідно до умов публічного договору банківського вкладу ( депозиту) від банк зобов'язується повернути вклад та сплатити проценти за його користування.

Позивачем зазначено, що за закінченням строку дії договору, банк не виконав взяті на себе зобов'язання та не здійснив повернення коштів.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених договором (ч. 1 ст. 1058 ЦК України).

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ч. 2 ст. 1058 ЦК України), що виключає можливість відступлень в договорі від умов про розмір процентів та від інших умов, які встановлені банком, оскільки умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Згідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок надання послуг кожному, хто до неї звернеться.

Згідно зі ст. ст. 610 та 611 ч. 4 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання та у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: повернення грошового внеску.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Через те, що відповідач у теперішній час не виконав зобов'язання по поверненню грошових внесків позивача, то це є грубим порушенням умов договорів щодо зворотності та платності.

Відповідно до умов вказаних договорів, відповідач розпоряджається внеском позивача протягом терміну дії договорів на свій розсуд, а також користується вказаними грошовими внесками позивача, у зв'язку з чим сплачує вкладникові - позивачу процент за таке користування та розпорядження його грошовим внеском.

Дійсно, як стверджує позивач, строк дії договорів закінчились, але грошові внески позивача відповідачем - ПАТ "Міський комерційний банк" так і не були йому повернуті, у зв'язку з чим дані грошові внески на теперішній час залишаються у користуванні та розпорядженні фінансової установи - ПАТ " Міський комерційний банк " - відповідача по справі.

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника (ст. 1060 ЦК України).

Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти (ст. 1061 ЦК України).

Застосування судами Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, ніяким чином не перешкоджає вкладнику звернутися до суду за захистом порушеного права та вимагати стягнення сум, які йому не повернуті за системою гарантування, виходячи із норм ЦК України та умов договорів банківського вкладу.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час просточення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також статтями 526 та 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами, але незважаючи на це відповідач не виконує свої зобов'язання відмовляється видати позивачу вклад на його вимогу, що суперечить чинному законодавству України.

Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. ст. 16, 536, 625, 633, 1058, 1060, 1061, 1073 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 174, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Міський комерційний банк»; третя особа: ОСОБА_2 - «Про захист прав споживачів та стягнення депозитного вкладу», - задовольнити.

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Міський комерційний банк» на користь ОСОБА_1 суму вкладу у розмірі 200 000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Р.Д.Абухін