Справа № 202/5318/14-ц
Провадження № 4-с/0202/11/2015
УХВАЛА

Іменем України

23 березня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Чумак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Індустріальний відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 за скаргою на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, в якій просила суд визнати неправомірною та скасувати постанову про арешт майна державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 05.05.2006 року про відмову у відкритті виконавчого провадження щодо виконання ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2006 року по скасуванню арешту, накладеного на приміщення магазину в будинку № 78 по пр. імені газети «Правда» в м. Дніпропетровську.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_1 зазначила, що 24 квітня 2014 року вона звернулась до Індустріального відділу державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо виконання ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2006 року, однак їй було відмовлено у відкритті виконавчого провадження у звязку з відсутністю виконавчих проваджень про арешт майна боржника. Посилаючись на ст. 124 Конституції України, ст. 2, 6, 11, 25, 26, ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» вважає постанову державного виконавця незаконною та просить задовольнити скаргу.

В судове засідання зявлявся представник скаржника, який підтримав викладені в скарзі обставини та просив суд задовольнити скаргу в повному обсязі.

В судове засідання зявився державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, який просив суд відмовити в задоволенні скарги, наголошуючи, що постанова винесена відповідно до вимог законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2006 року скасовані заходи забезпечення позову, в тому числі накладений арешт на приміщення магазину в будинку № 78 по пр. імені газети «Правда» в м. Дніпропетровську.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2014 року ОСОБА_1 поновлено строк предявлення для виконання ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2006 року про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-612/2005 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна.

Із заявою про прийняття виконавчого документа до виконання ОСОБА_1 звернулась до Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 24 квітня 2014 року.

Постановою державного виконавця Індустріального районного відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 05 травня 2014 року було відмовлено у прийнятті до провадження та у відкриті виконавчого провадження з виконання ухвали по справі 3 2-612/2005 від 24 липня 2007 року Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» а саме те, що виконавчий документ не може бути прийнятий до виконання у звязку з тим, що виконавчих документів відносно боржника ОСОБА_2 на виконанні в Індустріальному відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції не знаходиться.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їх права чи свободи.

Відповідно до положень ст. 386 ЦПК України субєктом оскарження є державний виконавець або інша посадова особа державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржується.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Пров виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави відмови у відкритті виконавчого провадження, зокрема в п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

В п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгялду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку для предявлення виконавчих документів до виконання; неподання виконавчого документа, зазначеного в статті 17 Закону про виконавче провадження; неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; наявність інших, передбачених законодавством обставин, які виключають можливість здійснення виконавчого провадження тощо (стаття 26 Закону про виконавче провадження).

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Пров виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно п. 5.15.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року ; 74/5 у разі прийняття судом рішення про звільнення майна з під-арешту або сплати боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника, майно звільняється з під-арешту за постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Таким чином, наведені положення діючого законодавства не повязують вирішення питання про зняття арешту з майна постановою державного виконавця лише за наявністю у відділі державної виконавчої служби відповідного виконавчого провадження, а п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», на який посилається державний виконавець в постанові про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № 2-612/2005 від 24.07.2006 року про скасування арешту на майно, не містить зазначену обставину як перешкоду для відкриття виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись 383-387 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Індустріальний відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 05.05.2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження щодо виконання ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2007 року про скасування арешту майна приміщення магазину № 6 в будинку № 78 по проспекту імені газети «Правда» м. Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано до апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Г.В. Бєсєда