у х в а л а

іменем україни

29 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Амеліна В. І., Остапчука Д. О.,

Дербенцевої Т. П., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 28 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, у якому з урахуванням уточнень, просив стягнути з відповідачки 10 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, заподіяної приховуванням факту відсутності його біологічного батьківства щодо малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 500 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 28 січня 2015 року рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2 500 грн на відшкодування моральної шкоди.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що у зв'язку із приховуванням ОСОБА_4 факту відсутності у ОСОБА_3 біологічного батьківства щодо малолітньої ОСОБА_5 позивачу було заподіяно 500 грн моральної шкоди.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 2 500 грн на відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд виходив із того, що розмір моральної шкоди, стягнутий рішенням суду першої інстанції, є заниженим, оскільки діями відповідача було принижено чоловічу честь і гідність позивача.

Проте з такими висновками судів повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що з жовтня 2010 року по вересень 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 народила дочку ОСОБА_5, у свідоцтві про народження якої у графі «батько» записаний ОСОБА_3

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 07 лютого 2013 року у справі № 203/5639/12 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 щомісячно аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 7/25 частини, що становить 28/100 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17 жовтня 2012 року до досягнення дитиною повноліття. Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_5 місце проживання її матері ОСОБА_4

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 21 березня 2014 року у справі № 128/655/14-ц виключено запис про батька -ОСОБА_3 в графі «батько» в актовому записі від 06 вересня 2011 року № 3299 про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вчиненого ВДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області. Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання малолітньої ОСОБА_5 Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 8 729 грн 69 коп., стягнутих на утримання ОСОБА_5 аліментів.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що відповідач тривалий час приховувала факт відсутності у нього кровної спорідненості з ОСОБА_5, у зв'язку з чим йому заподіяно фізичний біль і страждання, які виразилися у виді хвороби (ВСД), неспокої, хвилюванні, порушені сну, тривалої судової тяганини щодо спілкування з дитиною, участі у її вихованні, оспорюванні батьківства, на відшкодування яких просив стягнути з відповідача 10 тис. грн моральної шкоди.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 2 500 грн на відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд виходив із того, що приховування відповідачем факту відсутності у позивача біологічного батьківства щодо малолітньої ОСОБА_5 принизило його чоловічу честь і гідність.

У той же час, ухвалюючи таке рішення, апеляційний суд не звернув уваги на наступне.

Відповідно до ст. 126 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини; якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Із матеріалів справи вбачається та не заперечувалося сторонами, що малолітня ОСОБА_5 була зареєстрована у ВДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області в порядку, визначеному п. 1 ч. 2 ст. 125 СК України - за заявою матері та батька дитини, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не перебували в зареєстрованому шлюбі.

На порушення приписів ст. 303 ЦПК України апеляційний суд на зазначене уваги не звернув та не з'ясував наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та порушенням честі та гідності позивача, в чому саме полягає вина відповідача.

У той же час, обґрунтовуючи доведеність факту порушення честі та гідності та причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача і шкодою заподіяною позивачу, на порушення приписів ч. ч. 3, 4 ст. 60 ЦПК України апеляційний суд послався лише на очевидність такого факту. При цьому не перевірив, чи було свідомим приховування ОСОБА_4 факту відсутності кровного споріднення ОСОБА_3 з дитиною, з урахуванням того, що в акті про народження дитини запис було вчинено за заявою самого ж ОСОБА_3

Крім того, визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню на користь позивача в сумі 2 500 грн, апеляційний суд не навів будь-яких висновків на обґрунтування шкоди саме в такому розмірі.

З огляду на таке висновки апеляційного суду про наявність підстав для часткового задоволення позову про відшкодування моральної шкоди є передчасними.

Порушення апеляційним судом при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалене рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 28 січня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. І. Амелін

Т. П. Дербенцева

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко