УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Колодійчука В.М., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 06 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4, діючи в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є єдиним спадкоємцем за Законом після смерті діда - ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, звернулася до суду із вказаним вище позовом та просила суд визнати недійсним заповіт померлого ОСОБА_7, виданий останнім на користь ОСОБА_6, посвідчений 07 липня 2011 року державним нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори м. Полтави.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що на час складання заповіту ОСОБА_7 не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними внаслідок психічної хвороби, у зв'язку з чим він лікувався у 1989 році в Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні, Полтавському обласному психоневрологічному диспансері та мав групу інвалідності по психічному захворюванні. Також посилалася на те, що за життя ОСОБА_7 єдиним своїм спадкоємцем вважав онука ОСОБА_5 і не мав наміру заповідати своє майно на користь третіх осіб.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20 березня 2015 року позов задоволено. Визнано оспорюваний в рамках даної справи заповіт недійсним з тих підстав, що сторонами спору в даному випадку доведено/не спростовано наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 225 ЦК України, необхідних для визнання правочину недійсним.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 06 травня 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено у справі нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, діючи в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, просить скасувати рішення апеляційного суду Полтавської області від 06 травня 2015 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі нове судове рішення про відмову в позові, апеляційний суд виходив з того, що висновки суду першої інстанції що в момент складання заповіту ОСОБА_7 не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними, не підтверджені наявними в матеріалах справи та допустимими доказами, а тому, в силу ст. 60 ЦПК України, позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв'язку з їх недоведеністю позивачем.

Доводи касаційної скарги та наявні в матеріалах справи документи не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 06 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська