Справа №442/5417/15-ц
Провадження №2/442/1887/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

02 вересня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Нестір А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в частині стягнення пені, інфляційних втрат та відсотку за користування чужими коштами за невчасне здійснення виплати,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ВАТ «НАСК «Оранта» на його користь 33 557,68 грн., з яких 22175,50 грн. інфляційних втрат за період з 01.12.2014 року по 21.05.2015 року, 3 відсотки річних за період з 18.11.2014 року по 21.05.2015 року у сумі 760, 27 грн. та пені за період з 18.11.2014 року до 17.05.2015 року в розмірі 10 621,91 грн.. В обґрунтування позову покликається на те, що 10.05.2014 року близько 00.05 год. у м. Дрогобичі по вул. Чехова, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Фольксваген Транспортер» р.н. НОМЕР_1 не пропустив та не дав дорогу іншому автомобілю, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_3, р.н. НОМЕР_2, в результаті чого автомобілі отримали технічні пошкодження. 28.05.2014 року постановою Дрогобицького міськрайонного суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ВАТ «НАСК «Оранта» за полісом №АС/5880293, в якому визначений ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну в сумі 50 000 грн. та встановлена франшиза в розмірі 0 грн.. Дані обставини встановлені рішенням Дрогобицького міськрайонного суду у справі №442/9397/14-ц, від 18.12.2014 року. Стягнення за таким рішенням було розраховане по 18.11.2014 року.

Вказане рішення та виконавчий лист були предявлені до примусового виконання до ВР УДВС ГУЮ у м. Києві. В результаті чого було відкрито виконавче провадження ВП47224356, від 15.04.2015 року. 21.05.2015 року йому було виплачено фактичну суму боргу, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження. Відтак з 18.11.2014 року по 21.05.2015 року зі сторони страхової компанії відбулось прострочення по виплаті належного йому страхового відшкодування виходячи з суми 50000 грн., а саме трьох відсотків річних, інфляційних втрат та пені.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та дав пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позовній заяві. Просив про проведення заочного розгляду справи, оскільки представник відповідача в друге не зявився. Також просив про задоволення позову.

Представник відповідача ВАТ «НАСК «Оранта» у судове засідання повторно не з»явився, хоча повістки йому були направлені своєчасно на останню відому судові адресу, про що свідчать повідомлення про вручення. Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку представника відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/9397/14-ц, від 18.12.2014 року, стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 50000 грн. страхового відшкодування, 6966,56 грн. пені, інфляційних втрат та відсотків за користування чужими коштами за період 18.08.2014 року по 18.11.2014 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 14 ЦПК України закріплено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

В Рішенні Європейського суду з прав людини «Пасльон проти України» №44235/05 від 11.03.2009 р. зазначається про тривале невиконання остаточного рішення суду, що є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу. Такого ж висновку дійшов Європейський суд у справах «Швентковський проти України» №27589/05 від 30.10.2009 р. та у справі «Шмалько проти України» №60750/00 від 20.07.2004 р.

15.04.2015 року за вказаним рішенням суду, виконавчим листом №442/9397/14-ц, від 30.12.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 було винесено постанову ВП №47224356 про відкриття виконавчого провадження, боржнику надано термін для добровільного виконання рішення суду протягом семи днів з моменту винесення постанови та надати документальне підтвердження про виконання.

27.05.2015 року цим же виконавцем було у межах вказаного виконавчого провадження було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав виконання рішення суду в повному обсязі, згідно платіжного доручення 21.05.2015 року за №480.

Зобовязання страховика про виплату страхувальнику страхових виплат у разі настання страхового випадку є грошовим зобовязанням, у разі невиконання якого одночасно можуть застосовуватись наслідки, передбачені як нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, так і нормами ст. ст. 549 550 ЦК України. (постанова Верховного Суду України № 6-49цс12 від 6 червня 2012 року).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Поряд з цим, за правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Аналогічні положення щодо зобов'язання страховика сплатити неустойку в розмірі, установленому договором або законом у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати, містяться в ст. 992 ЦК України.

Таким чином, пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення виконання зобов'язання й до того дня, доки зобов'язання не буде виконано.

Оскільки до цього часу відповідач не виконав свої зобовязання перед позивачем, позивач має право вимагати від відповідача сплатити інфляційні втрати за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, а також пеню.

Відповідно до змісту ст. ст. 10,11,58-60 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, всебічно та повно зясувавши обставини справи, належним чином дослідивши надані докази, встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні, перевіривши розрахунок позивача, вважає його вірним виходячи із суми 50000 грн. завданої шкоди, встановлену рішенням суду, тому з ВАТ «НАСК «Оранта» слід стягнути в користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, внаслідок ДТП як невиконання страхового відшкодування з 18.11.2014 року, стягнення відбулось за вищевказаним рішенням суду, по 21.05.2015 року, день виконання рішення суду про стягнення, в розмірі 33 557,68 грн., з яких 22175,50 грн. інфляційні втрати за період з 01.12.2014 року по 21.05.2015 року, 3 відсотки річних за період з 18.11.2014 року по 21.05.2015 року у сумі 760, 27 грн. та пені за період з 18.11.2014 року до 17.05.2015 року в розмірі 10 621,91 грн., оскільки має місце тривале не виконання зобовязань, невиконання рішення суду.

Поряд з цим, відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн. виходячи із суми задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214215,224 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 33 557,68 грн., з яких 22175,50 грн. інфляційних втрат за період з 01.12.2014 року по 21.05.2015 року, 3 відсотки річних за період з 18.11.2014 року по 21.05.2015 року у сумі 760, 27 грн. та пені за період з 18.11.2014 року до 17.05.2015 року в розмірі 10 621,91 грн..

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» 487,20 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.П. Івасівка

Повний текст виготовлено та підписано 03.09.2015 року.