АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Карнауха П.М., Пилипчук Л.І.

при секретарі - Філоненко О.В.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 червня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ житлового будинку та поділ земельної ділянки в натурі як об'єктів права спільної часткової власності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.06.2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ житлового будинку та поділ земельної ділянки в натурі як об»єктів права спільної часткової власності задоволено.

Розділено в натурі житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1, між співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_5 наступним чином. Виділено ОСОБА_3 в натурі на 1/4 частину домоволодіння АДРЕСА_1 приміщення житлового будинку загальною площею 21,9 кв. м., інвентаризаційною вартістю 22674,00 грн., зафарбовані на додатку №1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № П-50 від 29.05.2015 року червоним кольором, а саме:

●веранду «І», площею 8,5 кв. м.;

●частину кімнати «1-6», площею 15,0 кв. м.;

●кімнату «1-7», площею 6,9 кв. м.

Господарські будівлі на загальну суму 12417,00 грн., зафарбовані на додатку №3 до висновку судової будівельно-технічної експертизи №П-50 від 29.05.2015 року червоним кольором, а саме:

●альтанку літ. «Д»;

●вимощення літ. «І»;

●ворота № 1.

Доля ОСОБА_3 по відношенню до вартості всіх будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці складає 29/100, замість 25/100.

Виділено ОСОБА_5 в натурі на 3/4 частини домоволодіння АДРЕСА_1 приміщення житлового будинку загальною площею 28,2 кв. м., інвентаризаційною вартістю 74387,00 грн., зафарбовані на додатку №1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № П-50 від 29.05.2015 року синім кольором, а саме:

●коридор «1-2» площею 5,4 кв. м.;

●кухню «1-3» площею 10,9 кв. м.;

●кімнату «1-4» площею 7,8 кв. м.;

●кімнату «1-5», площею 9,0 кв. м.;

●частину кімнати «1-6», площею 7,1 кв. м.;

●коридор «1-8», площею 4,3 кв. м.;

●коридор «1-9» площею 6,1 кв. м.;

●кладову «1-10» площею 4,5 кв. м.;

●вбиральню «1-11» площею 2,0 кв. м.;

●ванну «1-12» площею 4,8 кв. м.

Господарські будівлі на загальну суму 13089,00 грн., зафарбовані на додатку №3 до висновку судової будівельно-технічної експертизи №П-50 від 29.05.2015 року синім кольором, а саме:

●сарай літ. «б»;

●сарай літ. «Б»;

●убиральня літ. «Е»;

●вимощення літ. «І»;

●водогін літ. «К»;

●яма вигрібна літ. «Л»;

●яма вигрібна літ. «Я».

Доля ОСОБА_5 по відношенню до вартості всіх будівель та споруд складає 71/100, замість 75/100.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію в розмірі 4832,00 грн.

Зобов»язано ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розділити кімнату «1-6» перегородкою на приміщення площею 15,0 кв. м та 7,1 кв. м.; демонтувати дверні блоки між приміщеннями «1-7» та «1-8» і закласти їх цеглою; демонтувати дверні блоки між приміщеннями «І» та «1-2» і закласти їх цеглою.

Зобов»язано ОСОБА_5, об»єднати нову кімнату «1-6» площею 7,1 кв. м. та кімнату «1-5» аркою на місці дверного пройму, улаштувати додаткову балку для посилення несучої спроможності конструктивних елементів стелі і даху, для облаштування кімнати площею 16,1 кв. м. (не менше 15 кв. м.).

Зобов»язано ОСОБА_3 демонтувати віконний блок між кімнатою «1-7» та верандою «І», влаштувати дверний пройм для входу; між приміщеннями «1-7» та новим «1-6» площею 15,0 кв. м. облаштувати дверний пройм, частково демонтувати стіну між кімнатами «1-7» та «1-6», улаштувати додаткову балку для посилення несучої спроможності конструктивних елементів стелі і даху.

Зобов»язано ОСОБА_3 та ОСОБА_5 обладнати квартири самостійними інженерними мережами водопостачання, каналізації, електропостачання та газопостачання.

Розподіл горищного приміщення житлового будинку між співвласниками, суд здійснив згідно лінії розподілу будинку, визначеної у додатку № 1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № П-50 від 29.05.2015 року без встановлення перегородки.

Здійснено розподіл земельної ділянки, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1 між її співвласниками наступним чином.

Виділено ОСОБА_3 на 1/4 частину домоволодіння, земельну ділянку площею 198 кв. м., яка у додатку № 3 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № П-50 від 29.05.2015 року зафарбована червоним кольором.

Виділено ОСОБА_5 на 3/4 частини домоволодіння, земельну ділянку площею 592 кв. м., яка у додатку № 3 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № П-50 від 29.05.2015 року зафарбована синім кольором.

Границя розподілу земельної ділянки у додатку №3 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № П-50 від 29.05.2015 року вказана лінією червоного кольору.

Встановлено на користь ОСОБА_5 земельний сервітут площею 4 кв.м. для користування та обслуговування водогону, розташованого на земельній ділянці ОСОБА_3

Вхід на земельну ділянку ОСОБА_3 залишено існуючий, зі сторони вул. Чапаєва.

Вхід на земельну ділянку ОСОБА_5 облаштувати з протилежної сторони земельної ділянки (де проходить внутрішньоквартальний проїзд).

Вирішено питання судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі відповідачка, посилаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вважає, що в даному випадку неможливо провести розподіл домоволодіння відповідно до ідеальних часток співвласників. Окрім того зазначає, що позивачкою не було отримано дозвіл виконавчого комітету місцевої ради на переобладнання та перепланування будинку та посилається на порушення судом ч.2 ст. 364 ЦК України, оскільки компенсація вартості частки співвласника може бути виплачена лише за його згоди.

У наданих суду запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін, посилаючись на те, що долучений відповідачем до скарги висновок експертного будівельно-технічного дослідження від 07.07.2015р. не є належним доказом по справі, а виділ часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розмірам часток співвласників; якщо ж виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, він може бути проведений зі зміною цих часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась, як про це зазначено у постанові ВСУ від 03.04.2013р. по справі №6-12цс13 при аналізі норм ст.ст.183,358,364,379,380 ЦК України.

Зазначає, що твердження в апеляційній скарзі на переобладнання будинку без дозволу виконкому місцевої ради є хибним у зв»язку з внесенням змін до ст.152 ЖК України.

Вказує, що технічна можливість оснащення самостійними інженерними мережами її частини будинку згідно варіанту його розподілу, визначеного оскаржуваним рішенням підтверджується листами-погодженнями відповідних підприємств (КП «Кременчукводоканал», ПАТ «Кременчукгаз», Кременчуцька філія ПАТ «Полтаваобленерго).

У судовому засіданні представник відповідачки доводи апеляційної скарги підтримав та прохав її задовольнити.

Позивачка та її представник апеляційну скаргу не визнали та прохали її відхилити з підстав, наведених у запереченнях на скаргу.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом ОСОБА_3 є власником 1/4 частини домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НОМЕР_1 від 26.01.2006 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 31.01.2006 року (а.с.10-11).

ОСОБА_5 є власником 3/4 домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування серії НОМЕР_4 від 01.07.2003 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 від 28.07.2003 року (а.с.19-20).

Також, як убачається з матеріалів справи сторони є власниками земельної ділянки, що розташована в м. Кременчуці, по вул. Чапаєва, 21 та перебуває у спільній частковій власності. Так, ОСОБА_3 належить 1/4 вказаної земельної ділянки на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 11.09.2007 року (а.с.16), а ОСОБА_5 -3/4 вказаної земельної ділянки на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 11.09.2007 року (а.с.17).

Висновком судової будівельно-технічної експертизи № П-50 від 29.05.2015 року було визначено два можливі варіанти поділу житлового будинку і надвірних будівель та два варіанти розподілу земельної ділянки за вказаною адресою (а.с.52-68).

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд обгрунтовано виходив із того, що кожен із співвласників у спільній частковій власності має право здійснити поділ майна в натурі, пропорційно до часток осіб у праві власності на будинок.

Такий висновок місцевого суду, в основному, відповідає обставинам справи і нормам матеріального права.

Частиною 1 ст.316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

За змістом статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У відповідності до ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності припиняється.

Як роз'яснено у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991 року при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Пунктом 2.1 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18.06.2007 року передбачено, що об'єкти нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 N127 (z0582-01), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001р. за N582/5773 (зі змінами), а також єдині майнові комплекси, що належать на праві власності і розташовані на одній земельній ділянці, можуть бути поділені на самостійні об'єкти нерухомого майна.

Відповідно до вказаної Інструкції, висновок щодо технічної можливості проведення виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна дається місцевим Бюро технічної інвентаризації за зверненням співвласників нерухомого майна. У разі ж судового вирішення виділу частки в натурі, судова будівельно-технічна експертиза проводиться судовими експертами відповідно до «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.01.1998 №53/5.

Виходячи з вище викладеного місцевим судом, в дотримання норм закону, ґрунтуючись на висновку експертизи, було здійснено поділ житлового будинку та поділ земельної ділянки в натурі, як об»єктів спільної часткової власності, тому посилання в апеляційній скарзі на неможливість поділу вказаного домоволодіння є неспроможними, необрунтованими, а тому колегією суддів до уваги не беруться.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається, зокрема, на роз»яснення, наведені у п.п.6,7 постанови Пленуму ВСУ №7 від 04.10.1991 року щодо виділу в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, зокрема, на те, що у тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК).

Разом із тим, законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)» від 12 лютого 2015 року № 191-VIII до статті 152 ЖК було внесено зміни та викладено її в такій редакції: «Виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується".

Оскільки у даному випадку переобладнання жилого будинку відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №П-50 від 29.05.2015р. не передбачає втручання в несучі конструкції та інженерні системи загального користування, а передбачає лише, як застережний засіб, їх підсилення, то дозволу на це виконкому місцевої Ради не потрібно.

Також, позивачем, на етапі апеляційного розгляду, було отримано листи-погодження від КП «Кременчуцкводоканал» від 31.08.2015 року №06/7217, в якому зазначено про наявність технічної можливості оснащення виділеної частини будинку самостійними інженерними мережами водопостачання; від ПАТ «Кременчукгаз» від 28.08.2015 року № 26/2562, в якому зазначено про наявність технічної можливості оснащення частини житлового будинку згідно варіанту розподілу №1 висновку судової будівельно-технічної експертизи самостійними інженерними мережами газопостачання; від ПАТ «Полтаваобленерго» - від 01.09.2015 року №13-13-09-1/2029, в якому зазначено про наявність технічної можливості оснащення виділеної частини будинку самостійними інженерними мережами електропостачання.

Виходячи з вищевикладеного, доводи апеляційної скарги, підтримані представником відповідачки у судовому засіданні, щодо порушення судом вимог ст. 152 ЖК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом положень ч.2 ст.364 ЦК України, в якій зазначено, що компенсація співвласникові вартості його частки може бути надана лише за його згодою, також є неспроможними, виходячи з наступного.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року №7 якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст.119 ЦК (1540-06) ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Отже, законодавцем не передбачено отримання дозволу на присудження грошової компенсації у випадку, коли виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток кожного власника.Місцевим судом було вірно застосовані норми закону та у відповідності до них визначено грошову компенсацію ОСОБА_5, ідеальна частка якої, за рішенням суду була зменшена.

Разом із тим місцевим судом не вірно визначено розмір грошової компенсації, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до Висновку судової будівельно-технічної експертизи №П-50 від 29.05.2015 року ринкова вартість домоволодіння становить 478900,00 грн.

Доля ОСОБА_3 по відношенню до вартості всіх будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці складає 29/100 замість 25/100. Доля ОСОБА_5 по відношенню до вартості всіх будівель та споруд розташованих на земельній ділянці складає 71/100 замість 75/100.

Вартість 1/100 частки становить 4789,00 грн. (478900/100х1), різниця в ідеальних частках співвласників становить 4/100, тобто до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 підлягає 19156,00 грн. (4789х4).

За таких обставин, рішення суду у частині стягнення грошової компенсації слід змінити, збільшивши суму, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 з 4832,00 грн. до 19156,00 грн.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Згідно з п.3 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст.303, п.3 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, - задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 червня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошової компенсації в розмірі 4832,00 (чотири тисячі вісімсот тридцять дві гривні 00 коп.) грн.- змінити, збільшивши суму грошової компенсації до 19156,00 (дев'ятнадцять тисяч сто п'ятдесят шість гривень 00 коп.) грн.

В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/ П.М. Карнаух

/підпис/ Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун