ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1428/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 187/1428/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Реєстраційна служба Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом, -

Встановив:

07.10.2015 ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Реєстраційна служба Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом. В обгрунтування заявлених вимог Позивач посилається на те, що 05.01.2000 померла його баба ОСОБА_2. За життя вона залишила заповіт від 15.02.1999, відповідно до якого все належне їй майно заповіла Позивачу. Спадкове майно складається з житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Орджонікідзе 17, с. Червонопартизанське Петриківського району Дніпропетровської області. Спадковий житловий будинок померлій належав на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.02.1999, яке вона отримала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 Після її смерті відкрилась спадщина. 20.07.2015 звернувшись до державного нотаріуса з приводу належного оформлення спадкових прав на майно померлої бабусі, отримав відмову в зв`язку з відсутністю відмітки про реєстрацію права власності у бюро технічної інвентаризації.

Враховуючи вказані обставини Позивач просив визнати за ним право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Орджонікідзе 17, с. Червонопартизанське Петриківського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом.

В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, а розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області в судове засідання також не з`явився, направивши до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити без участі їх представника.

Третя особа, не зявилася, про причини своєї неявки не повідомила.

Враховуючи, те що сторони скористалися своїм правом врегульованим ч.2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін.

Вивчивши та дослідивши усі зібранні по справі докази та давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено, що 05.01.2000 померла ОСОБА_2, свідоцтво про смерть серія І-КИ № 266745 (а.с.7).

Як вбачається із заповіту вчиненого 15.02.199 та посвідченого державним нотаріусом Петриківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстровим № 332, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким заповіла своєму онукові ОСОБА_1

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Орджонікідзе 17, с. Червонопартизанське Петриківського району Дніпропетровської області, який належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.02.1999, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_4 Петриківської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 326, яке вона отримала після смерті чоловіка ОСОБА_3 (дідуся Позивача), але не зареєструвала вище зазначене свідоцтво в Дніпродзержинському бюро технічної інвентаризації (а.с. 13).

Позивач є спадкоємцем за заповітом на майно померлої, інших спадкоємців немає, доказів в спростування даних обставин матеріали справи не містять.

Постановою державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори від 20.07.2015 Позивачу відмовлено у видачі на його ім`я Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої, 05 січня 2000 року баби ОСОБА_2, у звязку з відсутністю відмітки про реєстрацію права власності в Дніпродзержинському бюро технічної інвентаризації (а.с. 19).

Згідно листа Петриківської державної нотаріальної контори від 13.10.2015 № 1499/01-16, на майно ОСОБА_2, померлої 05.01.2000, яка мешкала і була зареєстрована на день смерті за адресою: Дніпропетровська область Петриківський район с. Червонопартизанське вул. Орджонікідзе будинок 17, заведена спадкова справа 131/2015 за заявою ОСОБА_1А про фактичне прийняття спадщини шляхом спільного проживання зі спадкодавцем за заповітом посвідченим 15.02.1999 Петриківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 332. Інших заяв не надходило (а.с.29).

Згідно довідок від 21.07.15 № 1822, 1823 виданих виконавчим комітетом Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області померла 05.01.2000 ОСОБА_2 до дня смерті проживала і була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, у померлої до дня смерті був склад сімї: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 син та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 онук, що також проживали за тією ж самою адресою (а.с.11-12).

Підтвердженням даних обставин, є й те, що Позивач проживав та був зареєстрований за вище вказаною адресою з 1996 року відповідно до відмітки ''прописаний'' паспорта громадянина України, облікової картки об`єкта погосподарського обліку, де також значиться ОСОБА_1А.(а.с.5,9).

Правовідносини, що є предметом спору за встановлених судом обставин регулюються Розділом VII ''Спадкове право'' Цивільного кодексу України УРСР 1963 року, оскільки спадщина відкрилася до 1 січня 2004 року.

Згідно ч.1 ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом .

З положень ст. 534 ЦК України (1963 року) вбачається, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його ( не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Судом не виявлено інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов`язкову частку.

Згідно ст. 548 ЦК України (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року) спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня її відкриття він подав відповідну заяву про прийняття спадщини або вчинив дії, що свідчать про вступ у володіння або управління спадковим майном.

Матеріали справи вказають на те, що після смерті ОСОБА_3 спадщину належним чином прийняла ОСОБА_2Т.(його дружина), а після її смерті Позивач ОСОБА_1А.(онук), оскільки останній був зареєстрований та мешкав зі спадкодавцем за однією адресою, а саме в спадковому будинку та належним чином вступив в управління спадковим майном.

Разом із тим в матеріалах справи є достатні докази, що підтверджують факт належності будинку спадкодавцеві, а саме копія Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 лютого 1999 року, посвідчене державним нотаріусом ОСОБА_4 Петриківської державної нотаріальної контори, де зазначено, що спадкоємцем майна померлого 31.05.1996 року ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_2, яке складається з житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Орджонікідзе 17, с. Червонопартизанське Петриківського району Дніпропетровської області та належав ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, видане 01 грудня 1988 року виконкомом Царичанської районної Ради народних депутатів Дніпропетровської області. Власниця після набуття майна не зареєструвала право власності на будинок у встановленому законом порядку.

Враховуючи встановлені обставини та те, що Позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що спадкове право ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом задоволення позову.

Судовий збір сплачено в повному обсязі, клопотань про розподіл судових витрат не надходило.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності у порядку спадкування за заповітом після померлої 05 січня 2000 року ОСОБА_2, на житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Орджонікідзе, буд.17, с. Червонопартизанське Петриківського району Дніпропетровської області та складається із житлового будинку ''А-1'' загальною площею 47,1 кв.м., житловою площею - 23,1 кв.м.; допоміжна 18,7 кв.м., та житловий будинок ''Б-1'' загальною площею 37,2 кв.м., житловою площею 22,5 кв.м., допоміжна 9,4 кв.м., надвірні будівлі: ''В-1'' сарай, ''Г-1'' вбиральня, ''Е-1'' душ, ''Д-1'' літня кухня, ''Ж-1'' сарай, ''З-1'' навіс, № 1огорожа, №2 ворота з хвірткою, 3 ворота, № 4 скважина, № 5 огорожа, І тротуар.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_6