Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу в складі:

головуючого: судді Чайкіна І.Б.

при секретарі - Гавеля Ю.О.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні при заочному розгляді справи в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» в особі Жовтневого відділення Криворізької філії «ОСОБА_2 аваль» про розірвання кредитного договору та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» в особі Жовтневого відділення Криворізької філії «ОСОБА_2 аваль» про розірвання кредитного договору та відшкодування моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не сповістив. 29.01.2015 року представником позивача надано до суду заперечення на позовну заяву, в якому вказано, що укладання кредитного договору у іноземній валюті та використання іноземної валюти як засобу платежу по кредитним зобовязанням ОСОБА_1 не суперечить вимогам діючого законодавства, до того ж просять відмовити у задоволені щодо стягнення моральної шкоди з банку , оскільки ОСОБА_1 не навів жодних підстав та не надав жодних доказів на підтвердження завданої йому моральної шкоди.

Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється.

Судом встановлено, що 07.02.2008 року між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_2 Аваль» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_2 Аваль» було укладено кредитний договір № 014/3836/36235/74 для споживчих цілей у розмірі 20 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% річних.( а.с. 4-12)

ОСОБА_1 припинив належним чином виконувати свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого його прострочена заборгованість перед банком станом на грудень 2012 року складає 1 979,29 дол. США, з них : прострочений кредит 12,89 дол.США ; несплачені відсотки 1 199,70 дол. США; нарахована пеня 766,70 дол. США, при цьому ОСОБА_2 своїм листом вимогою № 11151 від 14.12.2012 року вимагає протягом не більш ніж 60 календарних днів з дати одержання цієї вимоги, здійснити дострокове погашення Кредиту у повному обсязі разом зі сплатою відсотків та пені відповідно до умов Кредитного договору у розмірі 23 409,93 дол.США, з них : прострочений кредит 21 443,53 дол.США ; несплачені відсотки 1 199,70 дол. США; нарахована пеня 766,70 дол. США. ( а.с.14)

Відповідно до ст.ст.203, 215, 509, 524, 525-526, 533, 536, 546, 611, 614, 617, 1046, 1048-1049, 1054 ЦК України зміст правочину не може суперечити положенням Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Учасник правочину повинен мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника повинне бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятись у встановленій законом формі і бути спрямованим на реальне настання правових наслідків.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) зазначених вимог.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не зазначена в законі, але одна із сторін заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

За договором кредиту банк надає позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити обумовлені проценти за користування ним.

Зобов'язання повинні ґрунтуватись на засадах добросовісності та розумності.

Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України -гривні.

За користування чужими коштами позичальником сплачуються проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі незалежно від відшкодування збитків.

Боржник та його поручитель несуть таку відповідальність за наявності вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відсутність вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за його порушення, якщо вона доведе, що це порушення сталось внаслідок випадку чи непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 6, 7 ст. 11 Закону України „Про захист прав споживачів" № 1023-ХІІ від 12.05.1991 року в редакції, що діяла на час укладення між сторонами кредитного договору від 08 листопада 2007 року, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

У разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві.

У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) інші умови, визначені законодавством.

У договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору.

Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором.

Споживач також сплачує відсотки за період між моментом одержання коштів та моментом їх повернення за ставкою, встановленою в договорі.

Відповідно до положень ст.ст. 15 та 23 Закону споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

У разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило: 1) придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків; 2) неможливість використання придбаної продукції за призначенням - споживач має право вимагати надання у прийнятно короткий, але не більше місяця, строк належної інформації. Якщо інформацію в обумовлений строк не буде надано, споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування збитків.

У разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання несуть , в тому числі, відповідальність за: відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суми штрафів зараховуються до державного бюджету.

Такі ж обов'язки позикодавця-банку встановлені п.. 2 та 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Національного Банку України № 168 від 10.05.2007 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 25.05.2007 року за № 541/13808.

З матеріалів справи вбачається, що 07 лютого 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 за вільного волевиявлення сторін укладено кредитний договір, за яким ОСОБА_1 отримав в банку 20 000 доларів США зі сплатою 13 % річних строком до 07.02.2028 року.( а.с.4-12).

Кредитний договір повністю відповідає вимогам ст.ст. 203, 215 ЦК України, положенням глави 71 цього Кодексу, вимогам цивільного законодавства.

Кредитним договором та графіком повернення кредиту і відсотків детально визначені права та обов'язки сторін, строк дії договору, розмір кредиту та відсотків за користування ним, мета кредиту, щомісячний розмір платежів по кредиту та відсотках, сукупна вартість кредиту, способи видачі та повернення кредиту, заходи забезпечення виконання зобов'язань, відповідальність сторін та інші істотні умови договору.

Між тим, судом встановлено, що банк повністю виконав свої зобов'язання за кредитним договором і 20 000 доларів США на придбання домоволодіння ОСОБА_1 видав, а останній їх повністю використав.

З моменту укладення договору ОСОБА_1 з претензіями до банку з приводу ненадання інформації не звертався, вимог перед банком про відізвання згоди на укладення договору, про розірвання договору не ставив, коштів не повертав.

Не звертався позивач до суду із позовом про визнання правочину недійсним і з підстав ст.ст. 229, 230 (укладеного внаслідок помилки чи під впливом обману).

Вказані обставини встановлювались рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 31 липня 2013 року між тими ж сторонами та повторному доведенню не підлягають відповідно до ЦПК України..

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» в особі Жовтневого відділення Криворізької філії «ОСОБА_2 аваль» про розірвання кредитного договору та відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 84, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» в особі Жовтневого відділення Криворізької філії «ОСОБА_2 аваль» про розірвання кредитного договору та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: І. Б. Чайкін