Справа №488/4222/13-ц 28.04.2015 28.04.2015 28.04.2015
Провадження №22-ц/784/967/15
Головуючий першої інстанції: Циганок В.Г.
Категорія: 34 Суддя-доповідач апеляційного суду: Коломієць В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Шолох З.Л., Кушніровій Т.Б.,

при секретарі Богуславській О.М.,

за участю: позивача ОСОБА_2, який також є представником ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПАТ СК «Українська страхова група») про відшкодування майнової і моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 і ПАТ СК «Українська страхова група» про відшкодування майнової і моральної шкоди.

Позивач зазначав, що 23 травня 2013 року відповідач ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки «HYUNDAY ACCENT», державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Московській при в'їзді на нерегульоване перехрестя з пр. Леніна у м. Миколаєві, порушив Правила дорожнього руху і допустив зіткнення з автомобілем марки «SKODA OKTAVIA» державний номер НОМЕР_2, під його керуванням.

Як вказав ОСОБА_2, внаслідок ДТП, що сталася з вини ОСОБА_5, він отримав тілесні ушкодження, а також був пошкоджений автомобіль, яким він керував. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 127 966грн.02коп., між тим ПАТ СК «Українська страхова група», в якій була застрахована цивільна відповідальність ОСОБА_5, сплатила йому тільки 17 719грн. 06коп. страхового відшкодування, тоді як ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, був встановлений у сумі 50000грн.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просив стягнути: з ПАТ СК «Українська страхова група» - 32 280грн. 94коп. відшкодування майнової шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля, і 50 % розміру спричиненої йому внаслідок ДТП моральної шкоди; з ОСОБА_5 - 110 246грн.96коп. відшкодування майнової шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля, 1369грн.80коп. витрат на лікування, 30000грн. упущеної вигоди і 50 % розміру спричиненої йому внаслідок ДТП моральної шкоди.

За заявою ОСОБА_2 до участі у справі був залучений власник автомобілю «SKODA OKTAVIA», державний номер НОМЕР_2, - ОСОБА_3, який також пред'явив позов до ОСОБА_5 та ПАТ «СК «Українська страхова група».

Остаточно уточнивши позовні вимоги позивачі просили стягнути з ОСОБА_5: на користь ОСОБА_2 - витрати на лікування у сумі 1369грн.80коп., витрати на оплату послуг евакуатора у сумі 1200 грн. та відшкодування моральної шкоди у сумі 40 000 грн.; на користь ОСОБА_3 - майнову шкоду в зв'язку з пошкодженням автомобіля у сумі 122 429 грн. 60 коп., франшизу у сумі 500 грн. та відшкодування моральної шкоди у сумі 30 000 грн. (а.с. 155)

Представник ОСОБА_5 позов не визнав, посилаючись на те, що ПАТ «СК «Українська страхова група» повинна була виплатити страхове відшкодування відповідно до ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну, у сумі 50 000 грн.

Представник ПАТ «СК «Українська страхова група» просив у задоволенні позову відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю заявлених вимог.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 88 453 грн. 18 коп. відшкодування майнової шкоди, 1000 грн. моральної шкоди, 510 грн. франшизи та судові витрати у сумі 1123 грн. 23 коп.

Стягнуто з ПАТ СК «Українська страхова група» на користь ОСОБА_2 шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, у сумі 1369 грн. 80 коп., 1200 грн. витрат на евакуатор, моральну шкоду у сумі 885 грн. 98 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення 30 000 грн. упущеної вигоди - відмовлено.

Стягнуто з ПАТ СК «Українська страхова група» на користь держави 500грн. 58 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення в частині стягнення майнової шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_3: з ОСОБА_5 - 56 682грн. 78коп. та з ПАТ «СК «Українська страхова група» - 31 770 грн. 40 коп. вказаного відшкодування, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ СК «Українська страхова група» та позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 просять скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що приймали участь у судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23 травня 2013 року відповідач ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки «HYUNDAY ACCENT», державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Московській при в'їзді на нерегульоване перехрестя з пр. Леніна у м. Миколаєві, допустив зіткнення з автомобілем марки «SKODA OKTAVIA», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, власником якого є ОСОБА_3

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 951 від 14.06. 2013р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 липня 2013 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у ПАТ «СК «Українська страхова група» за полісом АЕ/2230940.

Відповідно до п.п. 30.1., 30.2. ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно експертному звіту № 007/06-2013 від 26.07.2013р. про оцінку належного ОСОБА_3 транспортного засобу «SKODA OKTAVIA» вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу (без врахування фізичного зносу деталей) становить 125954грн.05коп., в той час як ринкова вартість транспортного засобу становить 122429грн. 60коп. (а.с. 52-75).

Враховуючи, що витрати з відновлювального ремонту зазначеного транспортного засобу перевищують його ринкову вартість, у страховій компанії були всі підстави вважати автомобіль фізично знищеним, оскільки його ремонт був економічно необґрунтованим.

Для визначення вартості автомобіля ОСОБА_3 після ДТП ПАТ «СК «Українська страхова група» були проведені торги, за результатами яких покупець ОСОБА_6 зобов'язався придбати даний транспортний засіб в стані, якому він перебував після ДТП, за 104200грн., в зв'язку з чим позивачу було запропоновано скористатися даною пропозицією, проте, позивач продавати автомобіль відмовився (а.с. 77).

Вказані обставини позивачами не заперечувались, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2, пояснив, що вони не мали наміру продавати автомобіль, оскільки бажали його відремонтувати та користуватися ним надалі.

На підставі чого ПАТ «СК «Українська страхова група» було розраховано розмір суми страхового відшкодування, яка складає 17719грн. 60коп. (122429грн.60коп. - 104200грн. - 510грн.00коп. франшизи згідно полісу).

27 серпня 2013 року ПАТ «СК «Українська страхова група» здійснило виплату вищезазначеного страхового відшкодування.

Висновком судової автотоварознавчої експертизи № 419 від 25.06.2014р. також було встановлено, що відновлення належного ОСОБА_3 транспортного засобу «SKODA OKTAVIA» є економічно недоцільним, оскільки ринкова вартість даного транспортного засобу становить 125276грн.80коп.грн., а вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу (з врахуванням втрати товарної вартості) становить 156328грн.18.коп. Згідно зазначеного експертного висновку відповісти на поставлене судом питання щодо встановлення вартості автомобіля після ДТП експерт вважав неможливим (а.с. 123-145).

Іншої вартості транспортного засобу «SKODA OKTAVIA» після ДТП, ніж його вартості, визначеною внаслідок проведення торгів, в розмірі 104200грн., матеріали справи не містять, та позивачами зазначена сума не оспорювалась і не була спростована.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1).

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3 залишив у себе залишки транспортного засобу вартістю 104200грн., а ПАТ «СК «Українська страхова група» виплатило йому страхове відшкодування у розмірі 17719грн. 60коп., що становить різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди (з відрахуванням франшизи), суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, що з даного відповідача в рахунок відшкодування майнової шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, підлягають стягненню тільки витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи, що страхове відшкодування було виплачено позивачу з відрахуванням франшизи в розмірі 510грн., то відповідно до положень ст.1194 ЦК України суд дійшов вірного висновку про стягнення зазначеної суми невідшкодованої майнової шкоди з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3

Разом з тим, стягуючи на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_5 88453грн.18коп. майнової шкоди в зв'язку з пошкодженням автомобіля, суд першої інстанції виходив із того, що останній повинен відшкодувати позивачу різницю між встановленою висновком судової експертизи вартістю відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу деталей (106172грн.78коп.) та сумою сплаченого ПАТ «СК «Українська страхова група» страхового відшкодування (17719грн. 60коп.).

Проте, колегія суддів не може погодитися з даним висновком, оскільки фактично суд зобов'язав відповідача відшкодувати вартість залишків транспортного засобу, які є у власності позивача.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» N 4 від 01.03.2013р., порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у ПАТ «СК «Українська страхова група», яка здійснила повне страхове відшкодування в межах реальної вартості втраченого майна, правових підстав для покладення на відповідача додаткової (субсидіарної) відповідальності відповідно до ст. ст. 1166, 1192 ЦК України немає.

Частиною 3 статті 303 ЦПК України встановлено, що апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За такого, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 відшкодування майнової шкоди в розмірі 88 453грн. 18коп. підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні даних позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України рішення суду в частині розміру судових витрат, що підлягають стягненню з ОСОБА_5, підлягає зміні: на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню судові витрати в розмірі 229грн.40коп. та на користь держави - судові витрати в розмірі 114грн.70коп. (враховуючи, що судовий збір за вимоги немайнового характеру сплачувався тільки ОСОБА_2, тоді як ОСОБА_3 при пред'явленні самостійних вимог цей збір не було сплачено).

Оскільки, апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, а саме, в частині вирішення вимог про стягнення майнової шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо не оскаржуваної частини рішення, а тому законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині, яка не була предметом апеляційного оскарження, апеляційним судом не переглядалась.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 відшкодування майнової шкоди в розмірі 88 453 грн. 18 коп. - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_5 ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 88 453 грн. 18 коп.

Рішення в частині розміру судових витрат, що підлягають стягненню з ОСОБА_5 - змінити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 229грн.40коп. (двісті двадцять дев'ять гривень сорок копійок).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в розмірі 114грн.70коп. (сто чотирнадцять гривень сімдесят копійок).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді