27 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М., Саліхова В.В.
при секретарі: Мікітчак А.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_3, за участі третіх осіб: приватного нотаріуса КМНО Бочарової Світлани Володимирівни, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним договору іпотеки, -
У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить суд скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Визнати недійсним договір іпотеки нерухомого майна - нежитлової нерухомості від 18.06.2008. Скасувати заборону на відчуження нежилих приміщень з № 1 по № 20 групи приміщень № 200 (літ. А) загальною площею 408,30 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, накладену приватним нотаріусом КМНО Бочаровою С.В. на підставі посвідченого нотаріусом та укладеного між ПАТ «Унівенрсал Банк» та ОСОБА_3 договору іпотеки нерухомого майна - нежитлової нерухомості від 18.06.2008, зареєстрованого в реєстрі № 2448 та вилучити запис про заборону відчуження зазначених в договорі нежилих приміщень з ЄДР заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Справа 761/16382/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4611/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Малинников О.Ф.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на неповне дослідження обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 18.06.2008 між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 було укладено Генеральний договір про надання кредиту № BL3023, за умовами якого ОСОБА_3 було видано кредит в сумі 520 000,00 дол. США, строком до 2033 року.

18.06.2008 між ТОВ «Міжрегіональна координаціно-технічна фірма «Вега» та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_3 купив нежилі приміщення з № 1 по № 20 групи приміщень № 200 (літ. А) загальною площею 408,30 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

18.06.2008 між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, за умовами якого в іпотеку було передано нежилі приміщення з № 1 по № 20 групи приміщень № 200 (літ. А) загальною площею 408,30 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в рахунок зобов'язання за кредитним договором № BL3023 від 18.06.2008.

18.06.2008 накладено заборону на відчуження зазначених нежилих приміщень за реєстровим номером № 2149.

Вирішуючи питання про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що нежилі приміщення з № 1 по № 20 групи приміщень № 200 (літ. А) загальною площею 408,30 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 передано в іпотеку на законних підставах, заборону на відчуження зазначених приміщень, які належать ОСОБА_3, вчинено також на законних підставах, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 та Підтвердження відповідності відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану від 01.04.2014 № 1178/3-2-119, з 22.09.1990 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6, 7).

Відповідно до ст. 578 ЦК України, ч. 3 ст. 65 СК України, ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально засвідченою згодою усіх співвласників.

Згідно п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012, положенняст. 65 СК України щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів. При оспоренні договору застави (іпотеки) суд має враховувати положення статті 578 ЦК, згідно з якими майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою іншого з подружжя, який у разі пред'явлення позову про звернення стягнення на таке майно має бути залучений до участі у справі.

Із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 вбачається, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Колегією суддів встановлено, що матеріали справи не містять доказів надання позивачем своєї згоди на укладення договору іпотеки, а також, надання згоди на передачу в іпотеку банку спірних нежилих приміщень, тобто вказаний договір іпотеки було укладено ОСОБА_3 без згоди та повідомлення його дружини ОСОБА_1.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Проте, в даному випадку, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що спірне нерухоме майно є особистою приватною власністю ОСОБА_3.

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки на момент вчинення спірного договору іпотеки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, докази про те, що нежилі приміщення з № 1 по № 20 групи приміщень № 200 (літ. А) загальною площею 408,30 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, є особистою приватною власністю ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні, а відтак згода ОСОБА_1 на укладення договору іпотеки була обов'язковою, проте така згода відсутня. А тому, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання недійсним договору іпотеки від 18.06.2008 та скасування заборони на відчуження нежилих приміщень з № 1 по № 20 групи приміщень № 200 (літ. А) загальною площею 408,30 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

За таких обставин, судом першої інстанції неповно досліджено всі обставини справи та порушено норми матеріального та процесуального права, тому рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_3, за участі третіх осіб: приватного нотаріуса КМНО Бочарової СвітланиВолодимирівни, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним договору іпотеки скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_3, за участі третіх осіб: приватного нотаріуса КМНО Бочарової Світлани Володимирівни, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним договору іпотеки задовольнити.

Визнати недійсним договір іпотеки нерухомого майна - нежитлової нерухомості від 18.06.2008, укладений між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою СвітланоюВолодимирівною та зареєстрований у реєстрі № 2448.

Скасувати заборону на відчуження нежилих приміщень з № 1 по № 20 групи приміщень № 200 (літ. А) загальною площею 408,30 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, накладену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою Світланою Володимирівною на підставі посвідченого нотаріусом та укладеного між ПАТ «Унівенрсал Банк» та ОСОБА_3 договору іпотеки нерухомого майна - нежитлової нерухомості від 18.06.2008, зареєстрованого в реєстрі № 2448 та вилучити запис про заборону відчуження зазначених в договорі нежилих приміщень з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: