Справа № 444/1506/15-ц
Провадження № 2/444/760/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

24 липня 2015 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

при секретарі Петришин М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особою такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особою такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач - ОСОБА_2 1962 р.н. була одружена з її дядьком ОСОБА_3 1962 р.н. і як дружина в 1992 році була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 З 2009 р. будинок належить позивачу. На даний час їх шлюб розірваний. Незважаючи на те, що ОСОБА_2, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, за даною адресою вона, так і не проживала. В 2009 року відповідачка під приводом зміни реєстрації виманила у ОСОБА_4 (тодішнього власника будинку) будинкову книгу, яку він їй, з умовою, що вона змінить реєстрацію, надав. Проте, відповідачка його обманула, вона не змінила реєстрацію, а будинкова книга була їй потрібна для заміни паспорта. Фактично з 1992 року відповідач не проживає у даному будинку, а також не з'являється за даною адресою. На даний час точне місце проживання, перебування відповідачки невідоме. Добровільно знятися із реєстрації відповідачка не бажає. У зв'язку з чим Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повістю, позов просить задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки не повідомила і від неї не надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 належить задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

З копії договору дарування житлового будинку від 25.06.2009 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку в АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

У відповідності до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

При цьому, слід врахувати, що за правилами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації.

З актів з обстеження побутових умов від 18.02.2015 р., 30.06.2015 р. складеними сільським головою Потелицької сільської ради - А. Лосяновича, секретаря ради, в.о. секретаря ради - М. Крюков, ОСОБА_5, депутата сільської ради - В. Головенька, вбачається, що гр. ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживає з 1992 року.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Виходячи із змісту норм ст. 71,72 ЖК України, відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 12 квітня 1985 року № 2 " Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України " з наступними змінами, при вирішення спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно з`ясовувати причини відсутності особи у жилому приміщенні понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

А від так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не проживає за місцем реєстрації понад 6 місяців.

Отже, судом встановлено факт відсутності відповідача у будинку понад 6 місяців без поважних причин, оскільки жодних перешкод в користуванні такою зі сторони позивача йому не чинилося. Крім цього, як встановлено, відповідач добровільно залишив дане житло і переїхав жити в інше місце.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011р. сказано: «Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Також, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А від так, з Відповідача в користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову.

Враховуючи вищенаведені обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними і підлягають до задоволення.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. 10, 11, 57, 60, 88, 197, 208, 209 ч. 3, 212-215, 226-229 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на

користування жилим приміщенням - будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_4 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_5, ІПН - НОМЕР_3 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_4 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_5, ІПН - НОМЕР_3 понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 1218,00 грн. та банківські витрати в сумі 12,18 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Одночасно роз'яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою. Заяву про перегляд заочного рішення має бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Мікула В. Є.