Справа № 159/2203/15-ц
Провадження № 2/159/712/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 12 травня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Луньової Т.М.,

за участі секретаря - Канашкової О.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Любитівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому прохає суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: батькам позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за життя на праві приватної власності належало домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_4. Спадщину, яка відкрилась після його смерті, прийняла мати позивача, яка постійно проживала разом із спадкоємцем. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_3, унаслідок смерті якого відкрилась спадщина на майно, що належало спадкодавцеві на час смерті, у тому числі на домоволодіння розташоване по АДРЕСА_1. За життя, спадкодавець ОСОБА_3 не залишила заповітного розпорядження, а єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна померлої є позивач, як син спадкодавця. Позивач, у відповідності із нормами ч.3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті матері, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З метою оформлення права власності на успадковане майно, позивач звернувся до Ковельської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримав відмову нотаріуса вчинити вказані нотаріальні дії з тих підстав, що не збереглося оригіналів правовстановлюючих документів на підтвердження здійснено державної реєстрації права власності на належне спадкодавцеві нерухоме майно, у той час згідно Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, п.4.15,п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на садщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони арешту цього майна.У зв'язку з неможливістю надати державному нотаріусу оригіналів правовстановлювальних документи на нерухоме майно, яке входить до складу спадкової маси, реалізувати своє право на спадкове домоволодіння в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Прохає суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем право власності на нерухоме майно - домоволодіння АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3. Пояснила, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3 особами, яким давав прихист у спадковому домоволодіння позивач ОСОБА_2, було знищено ряд документів, у тому числі оригінали правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння.

Представник виконавчого комітету Любитівської сільської ради, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою у якій не заперечив проти задоволення позову, прохає розглядати справу за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Даними свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 від 16 лютого 1977 року доводиться та обставина, що батьками позивача є ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про смерть серї НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Любитів Ковельського району.

Згідно свідоцтва про смерть серї НОМЕР_3 від 03 червня 2010 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Любитів Ковельського району.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а у відповідності до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкоємця, ....той із подружжя, який його пережив та батьки.

Відтак позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті матері, ОСОБА_3.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно повідомлення Ковельської державної нотаріальної контори №773/02-14 від 28.04. 2015 року та даних Інформаційної довідки із Спадковог реєстру від 28.04.2015 року спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, не заводилась.

Згідно довідки Любитівської сільської ради №279 від 24 лютого 2015 року за особовим рахунком НОМЕР_4 погосподарської книги №3 за 2010 рік с. Любитів, рахується господарство ОСОБА_3, яка була зареєстрованою і проживала в житловому будинку в АДРЕСА_1 з 1977 року і була виписана у зв'язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_2. У даному будинку з квітня 1979 року зареєстрований і проживає ОСОБА_2. Заповіт від імені ОСОБА_3 у виконкому Любитівської сільської ради не посвідчувався.

Відтак, аналіз досліджених вище документів свідчить про те, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 є її син, позивач ОСОБА_2.

Згідно повідомлення Ковельської державної нотаріальної контори №508/02-14 від 23.03.2015 року позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріально дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове домоволодіння, з посиланням на норми Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, п.4.15,п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони арешту цього майна.

Факт належності спадкодавцеві за життя домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1, доводиться довідкою Любитівської сільської ради №279 від 24 лютого 2015 року, витягом з погосподарської книги №3 за 2010 рік по Любитівській сільській раді, даними інвентаризаційної справи № в 6448 на будинок АДРЕСА_1 та даними витягів з Державного реєстру іпотек, Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, та Державного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна від 28 квітня 2015 року №36919151, згідно яких державна реєстрація права власності на домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 була здійснена 22.09.2006 року Комунальним підприємством Волинське обласне бюро технічної інвентаризації в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно №15893182, кад. №205 за спадкодавцем ОСОБА_3. Під обтяженнями вказане майно не перебуває.

На теперішній час Волинське бюро технічної інвентаризації позбавлене можливості видати дублікат свідоцтва про право власності на нерухоме майно, оскільки згідно п.2.3 п. 2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор прав на нерухоме майно відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи. Крім цього, відповідно до п.20.2 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141, з метою проведення державної реєстрації виникнення права власності саме державний реєстратор вносить до запису про нерухоме майно відомості щодо об'єкта нерухомого майна (найменування та/або присвоєння літера, загальна та (за наявності) житлова площа об'єкта нерухомого майна, який є складовою частиною складної речі та призначений для обслуговування іншої (головної) речі, пов'язаний з нею спільним призначенням та є її приналежністю).

Згідно даних технічного паспорту на садибний житловий будинок по АДРЕСА_1, виготовленого Комунальним підприємством "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" станом на 16 березня 2015 року, вказане домоволодіння не містить самочинного будівництва і складається з: житлового будинку А-1, 1959 року побудови, загальною площею 65,4 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м. , до складу якого якого входять коридор площею 10,4 кв.м., коридор площею 3,8 кв.м., кухня площею 10,5 м.кв., кімната площею 16,6 м. кв., коридор площею 5,8 кв.м., кімната 14,6 кв.м., кладова площею 3,7 кв.м..; погрібу з шийкою В-1, 1964 року побудови; веранди "а" 1958 року побудови; веранди "а-1" 1958 року побудови; сарая "б" 1990 року побудови, сарая Б-1 1952 року побудови; вбиральні Г 1964 року побудови та огорожі 1964 року побудови.

Судовий збір позивачем сплачено відповідно що ціни позову.

Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом

За вказаних обставин позивач обрав такий спосіб захисту свого майнового права, який не суперечить нормам ст. 16 ЦК України.

На підставі ст. 15,30,62, 85, 212, 213, 215, 130, 173,174 ЦПК України, ст. 328, 1258, 1268, 1270 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3, на домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 , до складу якого входить: житловий будинок А-1, 1959 року побудови; погріб з шийкою В-1, 1964 року побудови; веранда "а" 1958 року побудови; веранда "а-1" 1958 року побудови; сарай "б" 1990 року побудови, сарай Б-1 1952 року побудови; вбиральня Г 1964 року побудови та огорожа 1964 року побудови.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: Т.М.Луньова