"27" липня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,
при секретарі Фузік Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ „ФК „Європейська агенція з повернення боргів") звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за договорами кредиту у розмірі 14 692,70 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що між ПАТ „Платинум Банк" та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 60/4491KCL3 від 29.12.2011 року на суму 7 502,88 грн. та Кредитний договір № 293/3974 KCL3 від 30.01.2012 року на суму 4 547,20 грн. У подальшому між ПАТ „Платинум Банк" та ТОВ „ФК „Бізнесбанк" було укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеним Кредитним договорам було відступлено на користь ТОВ „ФК „Бізнесфінанс". 08.10.2012 року між ТОВ „ФК „Бізнесфінанс" та ТОВ „ФК „Європейська агенція з повернення боргів" було укладено Договір факторингу № 2, відповідно до умов якого ТОВ „ФК „Бізнесфінанс" відступило позивачу право вимоги від відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 60/4491KCL3 від 29.12.2011 року на суму 10 336,54 грн. та за Кредитним договором між № 293/3974 KCL3 від 30.01.2012 року на суму 6 356,16 грн.
Однак, відповідачем не виконано вимоги позивача щодо погашення заборгованості за кредитними договорами, оскільки відповідачем 12.12.2014 року здійснено лише часткове погашення заборгованості у розмірі 1000,00 грн. за умовами кожного із спірних кредитних договорів, у зв'язку з чим у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за Кредитним договором № 60/4491KCL3 від 29.12.2011 року у розмірі 9 336,54 грн., та за Кредитним договором № 293/3974 KCL3 від 30.01.2012 року у розмірі 5 356,16 грн., що є предметом позовних вимог.
Представник позивача Корнієнко А.М. в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, доказів поважності причини неявки суду не надав.
На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.
Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.
Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.
Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення.
Згідно п. 4 ст. 1 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (у редакції Закону України від 23.10.2013 р.), фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент.
Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність" ( у редакції Закону України від 11.10.2013 р.), банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Принцип забезпеченості кредиту передбачає наявність у банку права для захисту своїх інтересів, недопущення збитків від неповернення боргу через неплатоспроможність позичальника. Принципи повернення, строковості та платності означають, що кредит має бути повернений позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк із відповідною платою за його користування. Цільовий характер використання передбачає вкладення позичкових коштів із конкретною метою, визначеною кредитним договором.
Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
29.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством „Платинум Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір зі страхуванням життя позичальника № 60/4491KCL3, відповідно до п. 1.1 якого, Банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування у розмірі 7 502,88 грн., зі сплатою 28% річних, строком повернення кредиту до 29.12.2014 року, а відповідач зобов'язався належним чином його використати та повернути банку суму отриманого кредиту і сплатити відповідну плату за користування кредитом. (а.с. 6)
ПАТ „Платинум Банк" виконав свої зобов'язання за Кредитним договором № 60/4491KCL3 від 29.12.2011 року, надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 7 502,88 грн., що підтверджено заявою на видачу готівки № 85880620 від 29.12.2011 року та випискою по особовому рахунку відповідача. (а.с. 9, 10-11)
30.01.2012 року між Публічним акціонерним товариством „Платинум Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір зі страхуванням життя позичальника № 293/3974 KCL3, відповідно до п. 1.1 якого, Банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування у розмірі 4 547,20 грн., зі сплатою 28% річних, строком повернення кредиту до 30.01.2015 року, а відповідач зобов'язався належним чином його використати та повернути банку суму отриманого кредиту і сплатити відповідну плату за користування кредитом. (а.с. 17)
Відповідно до п. 4.2 Договорів кредиту, умови яких є ідентичними, у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту, позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню у розмірі 0,3% від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту, та/або від несплаченої суми кредиту за кожен день прострочення.
Відповідно до п. 6.2 Договорів кредиту, Банк має право відступати, передавати, сек'юритизувати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цими Договорами.
Відповідно до положення п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором бо законом. (ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України)
Згідно статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
В разі заміни кредитора у зобов'язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов'язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов'язання, тобто обсяг прав та обов'язків його сторін залишається незмінним. Отже, виходячи із загальних правил та положень даної статті, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора.
Угода, в якій відбувається заміна однієї зі сторін, є уступкою права вимоги. Факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), у якому відбувається заміна кредитора, є різновидом таких угод. Тобто, факторинг - це комплекс кредитно-фінансових операцій з продажу боргових прав одного підприємства іншому суб'єкту-фактору за плату (ст. 4 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" визначено, що факторинг є фінансовою послугою).
Фактором можуть виступати банки, інвестиційні та кредитні організації, що мають ліцензію на надання кредитів іншим особам під відсотки. Поняттю продаж боргових прав тотожні поняття „продаж дебіторської заборгованості" та „продаж прав боргових вимог". Таким чином, факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України, є операцією, у якій одна сторона (фактор) передає (або зобов'язується передати) кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає (або зобов'язується відступити) факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
26.07.2012 року між Публічним акціонерним товариством „Платинум Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Бізнесфінанс" укладено Договір про відступлення права вимоги № 20120726-Г, відповідно до умов якого до ТОВ „ФК „Бізнесфінанс" перейшло право вимоги щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором № 60/4491KCL3 від 29.12.2011 року на суму 9 300,81 грн. та за Кредитним договором № 293/3974 KCL3 від 30.01.2012 року на суму 5 724,57 грн., про що письмово повідомлено відповідачу та запропоновано погасити заборгованість за кредитними договорами на вказаний у повідомленнямх рахунок. (а.с. 13, 24)
08.10.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Бізнесфінанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 2 , відповідно до умов якого до ТОВ „ФК „Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право вимоги щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором № 60/4491KCL3 від 29.12.2011 року на суму 10 336,54 грн. та за Кредитним договором № 293/3974 KCL3 від 30.01.2012 року на суму 6 356,16 грн., про що письмово повідомлено відповідачу та запропоновано погасити заборгованість за кредитними договорами на вказаний у повідомленнях рахунок. (а.с. 14, 15, 25, 26, 27-28)
Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України)
Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України)
Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту.
Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Як убачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_1 порушено умови зазначених кредитних договорів в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв'язку з чим станом на день звернення з даним позовом до суду загальна заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договором № 60/4491KCL3 від 29.12.2011 року складає 9 336,54 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 7 227,85 грн.; сума несплачених відсотків за користування кредитом - 1 130,99 грн., пеня за порушення графіку погашення заборгованості - 977,70 грн., та загальна заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договором № 293/3974 KCL3 від 30.01.2012 року складає 5 356,16 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 4 464,30 грн.; сума несплачених відсотків за користування кредитом - 301,21 грн., пеня за порушення графіку погашення заборгованості - 590,65 грн., що підтверджено наданою позивачем Випискою з Реєстру боржників від 08.10.2012 року. (а.с. 4)
Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення, та присуджує до стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за Кредитним договором № 60/4491KCL3 від 29.12.2011 року у розмірі 9 336,54 грн. та заборгованість за Кредитним договором № 293/3974 KCL3 від 30.01.2012 року у розмірі 5 356,16 грн., а всього на загальну суму 14 692,70 грн.
Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів" понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 512, 514, 516, 525, 526, 530, 554, 611, 625, 629, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 31, 58, 60, 88, 208-210, 212-215, 218, 223-226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за Кредитним договором № 60/4491KCL3 від 29.12.2011 року у розмірі 9 336,54 грн., заборгованість за Кредитним договором № 293/3974 KCL3 від 30.01.2012 року у розмірі 5 356,16 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., а всього на загальну суму 14 936 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот тридцять шість) грн. 30 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.