У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,
суддів: Кадєтової О.В., Леванчука А.О., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» до ОСОБА_6 про зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» - Добрікова Віталія Вікторовича - на рішення апеляційного суду Київської області від 09 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» (далі - ПАТ «Укртрансгаз») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, в якому просило зобов'язати відповідача ОСОБА_6 усунути загрозу газопроводу-відгалуженню до газорозподільної станції «Васильків» (далі - ГРС «Васильків») шляхом вчинення дій щодо знесення цегляної огорожі власної земельної ділянки та будинку по АДРЕСА_1, які знаходяться в охоронній зоні магістрального газопроводу-відгалуження до ГРС «Васильків».

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що в супереч вимогам Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об'єктів магістрального трубопровідного транспорту» відповідач у межах охоронної зони газопроводу побудував цегляну огорожу та будинок, що становить загрозу, як для будівель і газопроводу, так і для життя та здоров'я користувачів.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_6 демонтувати, шляхом знесення, цегляну огорожу власної земельної ділянки та будинок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які знаходиться в охоронній зоні магістрального газопроводу-відгалуження до ГРС «Васильків». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 09 грудня 2014 року рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Укртрансгаз» відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» - Добріков В.В. порушує питання про скасування оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції із залишенням у силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом установлено, що на території Васильківського району Київської області проходить магістральний газопровід - відгалуження до ГРС «Васильків» (Ду250 мм, Ру5,5 Мпа), який знаходиться на балансі філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз». Охоронна зона цього газопроводу, відповідно до законодавства України має становити 100 метрів з обох боків від осі газопроводу.

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 25 квітня 2014 року № А 58/164 та схеми розміщення споруд, який було складено під час обстеження охоронної зони вказаного газопроводу, виявлено, що в межах населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_6, побудовано цегляну огорожу на відстані 26 м та будинок на відстані 88 м від магістрального газопроводу (а. с. 5, 6).

Згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку від 02 червня 2004 року ОСОБА_6 купила житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 93,3 кв. м, житловою площею 58,5 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та вказано перелік господарських споруд, що знаходяться за вказаною адресою. Право власності на вказаний будинок зареєстровано в цей же день (а. с. 42, 43).

Рішенням Виконавчого комітету Здорівської сільської ради Васильківського району від 23 грудня 2009 року № 66 надано дозвіл ОСОБА_6 на реконструкцію, переобладнання, перебудову власного житлового будинку АДРЕСА_1 зі зміною житлової та загальної площі; надано дозвіл на будівництво гостьового будинку, альтанки та господарських будівель та споруд на приватизованій земельній ділянці по АДРЕСА_1, зобов'язано всю належну документацію оформити згідно з чинним законодавством (а. с. 44).

На підставі вказаного рішення (дозволу) сільської ради ОСОБА_6 проведено реконструкцію, переобладнання, перебудову власного житлового будинку АДРЕСА_1 зі зміною житлової і загальної площі, та здійснено будівництво гостьового будинку, альтанки та господарських будівель і споруд на приватизованій земельній ділянці, та на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації від 25 жовтня 2010 року № 1270 отримано сертифікат відповідності від 26 жовтня 2010 року № 00001270 Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області закінченого будівництвом об'єкта, в якому зазначено, що реконструкція, переобладнання, перебудова індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1, загальною площею 120 кв. м, житловою 80,8 кв. м, відповідає проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та підтвердили готовність його до експлуатації (а. с. 45).

Відповідачем 27 жовтня 2010 року отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно (а. с. 46).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що цегляна огорожа і будинок, що належить відповідачу на праві приватної власності, розташовані в межах охоронної зони магістрального газопроводу -відгалуження до ГРС «Васильків», що суперечить нормам законодавства, становить загрозу, як для будівель, так і для газопроводу, і порушує права позивача.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем не подано достовірних доказів на підтвердження порушення відповідачем його прав.

Також, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач ніяких заходів зі встановлення охоронної зони магістрального газопроводу -відгалуження до ГРС «Васильків» не здійснив; межі охоронної зони не встановленні, не нанесенні на відповідні карти та не зареєстровані в управлінні Держкомзему; у державному акті на право власності на земельну ділянку відповідача не зазначено жодних обмежень щодо використання земельної ділянки; будинок та огорожа, про знесення якої заявлено позов, не є самочинним будівництвом та побудовані з дозволу Здорівської сільської ради на підставі відповідного рішення, яке не оскаржене, право власності на домоволодіння зареєстровано у встановленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 3.2.5 Статуту ПАТ «Укртрансгаз», предметом діяльності товариства є експлуатація, реконструкція і сервісне обслуговування магістральних трубопроводів і об'єктів на них.

Магістральний газопровід - відгалуження до ГРС «Васильків» знаходиться на балансі філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз».

Звертаючись з позовом до суду, позивач посилався на те, що усупереч вимогам Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об'єктів магістрального трубопровідного транспорту» відповідач у межах охоронної зони магістрального газопроводу - відгалуження до ГРС «Васильків» побудував цегляну огорожу та будинок, що становить загрозу, як для будівель і газопроводу, так і для життя та здоров'я користувачів.

Відповідно до ст. 1163 ЦК України юридична особа, майну якої загрожує небезпека, мають право вимагати її усунення від того, хто її створює.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 Закону України від 15 травня 1996 року № 192/96-ВР «Про трубопровідний транспорт» (далі - Закон) магістральний трубопровідний транспорт має важливе народногосподарське та оборонне значення і є державною власністю України. Об'єкти магістрального трубопровідного транспорту, побудовані за кошти комунальних підприємств або приватних суб'єктів господарювання, належать таким комунальним підприємствам або приватним суб'єктам господарювання на праві власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону державне управління у сфері трубопровідного транспорту здійснюють центральні та місцеві органи державної виконавчої влади, представницькі органи та органи місцевого самоврядування в межах їх компетенції відповідно до чинного законодавства України.

Отже, ухвалюючи рішення про відмову у задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції, встановивши, що позивачем не доведено, що відповідач перешкоджає товариству здійснювати експлуатацію, реконструкцію і сервісне обслуговування магістрального газопроводу -відгалуження до ГРС «Васильків», дійшов обґрунтованого висновку про відсутність порушеного права позивача та його захист в обраний ним спосіб.

Висновок суду апеляційної інстанції про те, що не встановлення меж охоронної зони є підставою для відмови у позові, є помилковим, оскільки розмір охоронної зони є сталою величиною та визначений для кожної категорії магістрального трубопроводу Земельним кодексом України, Законом України від 15 травня 1996 року № 192/96-ВР «Про трубопровідний транспорт», Правилами охорони магістральних трубопроводів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2002 року № 1747, Законом України від 17 лютого 2011 року № 3041-VI «Про правовий режим земель охоронних зон об'єктів магістральних трубопроводів».

Помилковість цього висновку не може тягти за собою скасування ухваленого судом апеляційної інстанції рішення з огляду на те, що інші наведені у ньому підстави для відмови у позові є обґрунтованими.

Вимоги про усунення загрози магістральному газопроводу - відгалуження до ГРС «Васильків» внаслідок порушення режиму використання охоронної зони може ставити лише його власник.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» - Добрікова Віталія Вікторовича відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 09 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк О.В. Кадєтова А.О. Леванчук Г.І. Мостова М.І. Наумчук