Справа № 755/9670/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2015 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.

при секретарі Бородіні А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в:

В травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди посилаючись на те, що 30.01.2013 року в м. Одесі відбулось ДТП за участю автомобіля Mazda д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Mercedes-Benz д/н під керуванням ОСОБА_1Постановою Київського районного суду м. Одеси від 05.03.2013 ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні ДТП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Лафорт». Після звернення до страхової компанії відповідач страхового відшкодування не отримав. ПрАТ «СК «Лафорт» перебуває на стадії припинення у зв'язку з банкрутством. Тому просить суд стягнути з відповідача на його користь 38723 грн. 21 коп. страхового відшкодування та судові витрати.

Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить слухати справу у його відсутність.

Відповідач МТСБУ в судове засідання не з'явився, від представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та письмові заперечення проти позову.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 січня 2013 року о 08 годині 30 хвилин на вул. Семінарській в м. Одесі, ОСОБА_2, керуючи автомобілем Мазда державний номер НОМЕР_4, порушила вимоги п. 8.7.3 (е) «Правил дорожнього руху України» здійснила виїзд на перехрестя на червоний сигнал світлофора, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем Мерседес державний номер НОМЕР_3, який рухався на зелений сигнал світлофора. Транспортні засоби отримали пошкодження (а.с.7).

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норм, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

Обгрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильного витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, на момент скоєння ДТП, була застрахована у ПрАТ «СК «Лафорт» (а.с.8).

Страховик був повідомлений про ДТП 30 січня 2013 року (а.с.10,11).

Вартість відновлювального ремонту автомобіля Мерседес, д/н НОМЕР_3, відповідно звіту склала 38723,21 грн. (а.с.12-17).

Постановою Господарського суду м. Києва від 10 вересня 2014 року ПрАТ «СК «Лафорт» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру (а.с.20-21).

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує шкоду, що була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю та майну третьої особи.

Статтею 52 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у випадку припинення страховиком діяльності, пов`язаної з укладенням договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик зобов'язаний виконати свої зобов'язання згідно з укладеними ним договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п. г ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі

недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п. 7 ст. 51 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі ліквідації страховика або визнання його неплатоспроможним банкрутом) відповідно до закону страховик зобов'язаний передати до МТСБУ всі матеріали щодо укладених ним договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. При цьому такий страховик зобов'язаний перерахувати до відповідних централізованих страхових резервних фондів кошти в обсягах сум незароблених страхових премій з цього виду страхування.

Представник МТСБ у письмових запереченнях зазначає, що інформації стосовно недостатності коштів та майна страховика ПрАТ «СК «Лафорт» при здійсненні його ліквідації не надходила.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 1166, 1187 ЦК України, ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 58, 60, 61, 88, 131, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його оголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. О. Яровенко