Провадження № 2/0202/936/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 червня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: Слюсар Л.П.

при секретарі : Фісун К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4 дніпропетровська державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльністю з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2014 року позивач вернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 дніпропетровська державна нотаріальна контора про надання додаткового строку для прийняття спадщини. В ході розгляду справи позовні вимоги були неодноразово уточнені та визначені сторони по справі. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2015 року в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги було залучено Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльністю з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві, уточненій позовній заяві посилався на те, що 11 лютого 2012 року померла його мати ОСОБА_5. Після смерті матері відкрилася спадщина на квартиру № 103, розташованою за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Вільний, буд. 7, яка належала їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Ще за життя, тобто 11 травня 2007 року, його матір ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповідала усе належне їй майно в рівних частках йому - позивачу та його брату ОСОБА_6. Позивач 12 листопада 2014 року звернувся до ОСОБА_4 Дніпропетровської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті матері. Державним нотаріусом ОСОБА_4 дніпропетровської державної нотаріальної контори йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку з пропуском шестимісячного строку звернення та рекомендовано звернутися до суду. Причиною пропуску встановленого строку була неможливість звернутися до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 у звязку з хворобою. Просив суд: визнати що, строк для подачі заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 померлої 11 лютого 2012 року, ним ОСОБА_1 пропущений з поважних причин та встановити йому ОСОБА_1, додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 померлої 11 лютого 2012 року в один місяць.

Позивач та представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити.

Відповідачка та представник відповідачки позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача вказав, що позивачем не доведено поважність пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини. Так він не є інвалідом, тривалий час не знаходився на лікуванні. Звернула увагу на те, що позивач був присутній на похоронах матері та він мав можливість своєчасно подати заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті матері.

Представник третьої особи, ОСОБА_4 дніпропетровської державної нотаріальної контори, у судове засідання не зявився. Відповідно до листів просили суд розглядати справу без їх представника та ухвалити рішення на розсуд суду.

Представник третьої особи, Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльністю з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради, був присутній на судовому засіданні 03.04.2015 року, надалі в судові засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представників позивача, відповідача представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.69), шлюб між якими було зареєстровано 23.01.1957 у виконкомі Дмитрівської сільської ради, актовий запис № 8 Петропавлівського району Дніпропетровської області (витяг з державного реєстру актів цивільного стану від 24.06.2014 року № 4).

16 травня 1968 року матір ОСОБА_1 вдруге вийшла заміж за ОСОБА_9, про що Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції було складено актовий запис № 407 (витяг з державного реєстру актів цивільного стану від 12.06.2014 року № 4). У цьому шлюбі ОСОБА_5 народила сина брата ОСОБА_1 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 (Витяг з державного реєстру актів цивільного стану від 13.06.2014 року № 7).

11 лютого 2012 року ОСОБА_5 померла (а. с. 8).

Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру № 103, розташованою за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Вільний, буд. 7, яка була придбана нею відповідно до договору купівлі-продажу від 12 серпня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрованому в реєстрі за № 2883 (а.с. 101). Право власності зареєстровано в КП ДМБТІ (а.с.102).

Відповідно до заповіту від 11 травня 2007 року посвідченого державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_11, зареєстрованому в реєстрі за №8-6 ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, за яким все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось, в рівних частках, заповідала: ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с. 46).

Відповідно до спадкової справи 193/2012 заведеної ОСОБА_4 дніпропетровською державною нотаріальною конторою 22 лютого 2012 року після смерті ОСОБА_5, померлою 11 лютого 2012 року з заявою про прийняття спадщини звернувся її син ОСОБА_6 ( а.с. 85-114).

ОСОБА_6 помер 15.04.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.04.2014 року, серія І-КИ № 567378, виданого Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а. с. 45). Єдиним спадкоємцем ОСОБА_6 є неповнолітній син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.43).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, і який є онуком померлої ОСОБА_5 та сином ОСОБА_6, який 16.02.2012 року звернувся із заявою до ОСОБА_4 дніпропетровської державної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, серія УУ № 268540. ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_6, в зазначений законом строк, а саме 26.04.2014 року, звернулася із заявою в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_4 дніпропетровської державної контори про прийняття спадщини.

У даному випадку спадкоємець, ОСОБА_6, син спадкодавця ОСОБА_5 подав заяву про прийняття спадщини, в установленому законом порядку, однак внаслідок смерті не встиг оформити спадщину та одержати Свідоцтво про право на спадщину, тому правило спадкової трансмісії не застосовується, оскільки спадкоємець прийняв спадщину і з цього часу набув право на майно (речові права) спадкодавця.

Відповідно до листа ОСОБА_4 дніпропетровської державної контори від 15.04.2014 року за №469/02-14 після смерті ОСОБА_5, померлої 11.02.2012 року була заведена спадкова справа № 193/2012, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, оскільки ОСОБА_1 написав заяву про призупинення видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із зверненням до суду.

Згідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.11.2014 року державним нотаріусом ОСОБА_4 дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого 11.02.2012 року ОСОБА_5, у звязку із тим, що вчинення такої нотаріальної дії буде суперечити чинному законодавству, оскільки не подано заяву про прийняття спадщини, оформлену належним чином в строк до 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця (ст. 1272 ЦК України), та на момент відкриття спадщини ОСОБА_1 не був зареєстрований разом з померлою на момент її смерті (а.с. 6).

Як вказав в своїй позовній заяві, уточненій позовній заяві позивач та представники позивача в судовому засіданні, ОСОБА_1 пропустив шестимісячний строк звернення з заявою для прийняття спадщини з поважних причин. Так, ОСОБА_1 був хворим, він є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою № 46251 від 05.02.2009 року, та посвідченням учасника ліквідації аварії серії А № 219149 с (категорія 2). Наразі він почуває себе краще і тому може займатися оформленням спадщини.

Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач вказав, що пропустив шестимісячний строк звернення з заявою для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки він тривалий час хворів, переїхав проживати в м. Новомосковськ, проте це не підтверджується жодним доказом у справі, та спростовується самим позивачем, який вказав, що він знав про заповіт матері, був присутній на похоронах матері та після її смерті звернувся до Першої дніпропетровської нотаріальної контори в якій був посвідчений заповіт, де йому порадили звернутися до нотаріальної контори за місцем проживання матері. Також позивач зазначив, що в нього не було свідоцтва про смерть матері і він став збирати необхідні документи для прийняття спадщини тому і пропустив строк звернення.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що лише після смерті брата ОСОБА_6, який помер 15 квітня 2014 року, позивач звернувся до органів реєстрації актів цивільного стану для підтвердження родинних відносин з померлою ОСОБА_5 та отримав Витяги з Державного реєстру 24.06.2014 року та 12.06.2014 року ( а.с. 98,99), хоча існував заповіт, про який знав позивач.

Твердження позивача про поважність пропуску звернення з заявою про прийняття спадщини у звязку з хворобою також спростовуються довідками лікувальних закладів. Згідно до листа КЗ « Дніпропетровський Центр медико-санітарної допомоги №9» Дніпропетровської міської ради від 11.06.2015 року №655 гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешкав за адресою: АДРЕСА_1, знаходився на «Д» обліку у дільничного терапевта як ліквідатор аварії на ЧАЕС та з приводу хронічного бронхіту та гіпертонічної хвороби з 01 липня 1991 року по серпень 2012 року. В серпні 2012 року вибув до м. Новомосковська. Амбулаторна карта знаходиться у хворого за основним місцем проживання ( а.с.171).

Відповідно до листа Головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Новомосковського міського центру первинної медико-санітарної допомоги» ОСОБА_13 № 508 від 26.03.2015 року, наданого на адвокатський запит представника позивача, ОСОБА_1 за медичною допомогою до сімейного лікаря амбулаторії ЗПСМ № 1 КНП «Новомосковський МЦ ПМСД» не звертався ( а.с.136).

Згідно до амбулаторної карти хворого ОСОБА_1 звернення до лікаря 03.11.2014 року ( а.чс. 146-161). Жодних виписок щодо лікування в лікувальних закладах позивачем не надано.

Виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності, як вбачається із матеріалів справи, спадкоємець помер 11 лютого 2012 року з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 позивач звернувся до нотаріальної контори 12.11.2014 року, з даною позовною заявою ОСОБА_14 звернувся в листопаді 2014 року, через два роки після відкриття спадщини, поважних причин для пропуску строку для прийняття спадщини судом не встановлено, а тому суд не вбачає законних підстав визнання строку для подачі заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини таким, що пропущений з поважних причин та визначення позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини та вимушений в задоволені позову відмовити.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, в задоволені позовних вимог позивачу відмовлено, а тому судові витрати відносяться за рахунок держави.

Керуючись: Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах про спадкування», від 30.05.2008 року №7, ст. ст.15,16, 1220, 1222, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 3,7, 11, 15, 60,61,88,212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4 дніпропетровська державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльністю з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар