Справа № 496/1910/15-ц
Провадження № 2/496/1006/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого судді - Трушиної О.І.

при секретарі - Поцелуйко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок та права на завершення процедури приватизації у порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, уточнивши який (а.с. 82), просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований по вул. Богдана Хмельницького, 39 в с. Маяки Біляївського району Одеської області та право на завершення процедури приватизації земельної ділянки по вул. Богдана Хмельницткого, 39 в с. Маяки Біляївського району Одеської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 10 січня 2014 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 10 січня 2014 року помер ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок по вул. Б. Хмельницького, 39 в с. Маяки Біляївського району Одеської області, який розташований на земельній ділянці площею 0,16 га. Вона як спадкоємець за заповітом звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 для оформлення права на спадщину, але їй було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, оскільки за життя спадкоємець не зареєстрував право власності на житловий будинок у державному реєстрі належним чином та не встиг дооформити право власності на земельну ділянку, але замовив та отримав технічну документацію. У звязку з викладеним позивачка звернулася до суду з позовом.

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог і пояснив, що спадкодавцем за життя не було зареєстровано право власності на житловий будинок та не отримано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, у звязку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Також пояснив, що Маяківська сільська рада Біляївського району Одеської області не заперечує проти завершення позивачкою процедури приватизації.

Представник Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області до судового засідання не зявився, але надіслав до суду заяву, в якій вказав, що позовну заяву визнає і просить справу розглянути без його участі.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 10 січня 2014 року помер ОСОБА_2, згідно свідоцтва про смерть (а.с.5).

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по вул. Богдана Хмельницького, 39 в с. Маяки Біляївського району Одеської області, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 06 грудня 2001 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори на імя ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4, померлого 06 травня 2001 року (а.с. 6). Вказане свідоцтво цього ж дня було зареєстроване у погосподарській книзі Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області.

Також ОСОБА_2 при житті було розпочато процес приватизації земельної ділянки площею 0,16 га, цільове призначення якої будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Маяки Біляївського району Одеської області по вул. Б. Хмельницького, 39, але у звязку зі смертю правовстановлюючі документи на земельну ділянку не отримані.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України позивачка є спадкоємцем за заповітом, який був складений на її імя 20 травня 2013 року (а.с. 106).

02 липня 2014 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини і 22 грудня 2014 року на її імя була надіслана відповідь про те, що після спливу шести місяців з дня смерті ОСОБА_2 у відповідності до чинного законодавства вона повинна зявитися до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за умови надання нотаріусу відповідних документів, а саме: свідоцтва про смерть, про народження, про шлюб, заповіту у разі наявності, правовстановлюючих документів на майно, а саме: на житловий будинок і земельну ділянку; оскільки зі звернення випливає, що правовстановлюючі документи на житловий будинок і земельну ділянку відсутні, видача свідоцтв про право на спадкове майно є неможливою, у звязку з чим рекомендовано звернутися до суду (а.с. 112 зв.).

З вказаного листа вбачається, що позивачці було рекомендовано надати певні документи для оформлення спадщини, але вона не надала їх і звернулася до суду.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до Узагальнення з розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Як вбачається з пояснень представника позивача і матеріалів цивільної справи, Маяківською сільською радою Біляївського району Одеської області позивачці не відмовлено у завершенні процедури приватизації, навпаки, представник позивача у судовому засіданні пояснив, що Маяківська сільська рада Біляївського району Одеської області не заперечує проти завершення позивачкою процедури приватизації, а тому суд не вбачає підстав для визнання за позивачкою права на завершення приватизації земельної ділянки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що є підстави для видачі свідоцтва про право на житловий будинок по вул. Б. Хмельницького, 39 в с. Маяки Біляївського району Одеської області в нотаріальній конторі, а тому позов в частині визнання права власності на житловий будинок не підлягає задоволенню. В частині визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яка розташована в с. Маяки Біляївського району Одеської області по вул. Б. Хмельницького, 39 позовна заява задоволенню також не підлягає, оскільки Маяквською сільською радою не було відмовлено позивачці у завершенні приватизації.

З огляду на наведене суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1221, 1222, 1223, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок, розташований по вул. Богдана Хмельницького, 39 в с. Маяки Біляївського району Одеської області та права на завершення процедури приватизації земельної ділянки по вул. Богдана Хмельницького, 39 в с. Маяки Біляївського району Одеської області у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 10 січня 2014 року залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Одеської області, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: ОСОБА_6