Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/3287/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Новак А.В.
Доповідач - Кабанченко О.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення майнової шкоди, завданої залиттям квартири.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року частково задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9 про стягнення майнової шкоди завданої залиттям квартири.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9 солідарно на користь ОСОБА_4 35 768 грн. 11 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, не відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом при ухваленні рішення покладено в основу неналежний висновок НТЦ «Будівельна експертиза» №52 судової будівельно-технічної експертизи від 07 березня 2014 року, оскільки є порушення порядку оформлення висновку експерта. Вважає, що експертиза фактично проводилась з питання про те, які взагалі ремонтні роботи проводились в нежилих приміщеннях з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 (групи приміщень НОМЕР_3) в (літ А) 4 в будинку АДРЕСА_2, та які ремонтні роботи ще необхідно виконати в цих приміщеннях, а тому даний висновок не може достовірно підтверджувати розмір майнової шкоди, завданої залиттям 14 липня 2011 року.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору про припинення зобов'язання передачею відступного від 24 червня 2011 року позивач є власником нежилих приміщень з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 (групи приміщень НОМЕР_3) в (літ А) в будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14 червня 1996 року (розпорядження № 12437) власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9

З акту, що затвердженийв.о. директора КП «ЖЕО-Ю9» Голосіївської районної у місті Києві ради, від 14 липня 2011 року вбачається, що відбулося залиття належних позивачу приміщень з кв. НОМЕР_1 через прорив гнучого шлангу ХВП у будинку АДРЕСА_1. При складанні вказаного акту комісією встановлено, що у обстежуваному приміщенні наявні сліди залиття: стіна - 0.3x1.5 кв.м.; 1.2x0.7 кв.м.; 1.2x0.7 кв.м.; 1.0x2.0 кв.м.; деформація підвісної стелі - елементи 0.5x0.5 в кількості 27 штук.

Доказів на спростування відомостей щодо факту залиття, його причини, наявності пошкоджень внаслідок залиття відповідачами не надано.

Із висновку №52 НТЦ «Будівельна експертиза» судової будівельно- технічної експертизи від 07 березня 2014 року,встановлено, що вартість фактично виконаних будівельних робіт з ремонту нежилих приміщень з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 (групи приміщень НОМЕР_3) в (літ А) 4 в будинку АДРЕСА_1 становить 4 064 гривні 89 копійок, а вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень нежилого приміщення з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 (групи приміщень НОМЕР_3) в (літ А) в будинку АДРЕСА_1, становить 28 203 гривні 22 копійки.

У листопаді 2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 14 липня 2011 року з вини відповідачів сталось залиття водоюналежного позивачу нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1. Внаслідок залиття цього приміщення, згідно висновку НТЦ «Будівельна експертиза» за №52 судової будівельно-технічної експертизи від 07 березня 2014 року, завдано шкоду на загальну суму 32 268, 11 грн. Просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів суму майнової шкоди, завданої залиттям нежилого приміщення, у розмірі 50 000 грн., 3 000 грн. витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи, оскільки в добровільному порядку відповідачі не погоджуються відшкодувати завдану шкоду..

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилалась на відсутність доказів вини у залитті ОСОБА_2, та на те, що висновок судової експертизи, на який посилається позивач, є неналежним доказом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок судової експертизи, який суд першої інстанції взяв до уваги при визначенні розміру завданої позивачу майнової шкоди, є неналежним доказом, судова колегія відхиляє. Судом першої інстанції вказаним доводам відповідача була дана належна оцінка, встановлено, що даний висновок наданий повноважною та компетентною особою - експертом, який попереджений судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, доказів зацікавленості експерта у вирішенні спору на користь позивача не надавалось, висновки експерта узгоджуються з іншими доказами, що досліджувались судом, і не спростовані відповідачами.

Посилання в скарзі на те, що у в частині висновку експерта «дослідження» було зазначено про причину залиття - прорив гнучкого шлангу холодного водопостачання, не є підставою для визнання висновку експерта неналежним доказом, оскільки експертиза була призначена і проведена для визначення розміру матеріальної шкоди, у висновку екпертизи надані відповіді саме на питання про розмір шкоди і не міститься висновку щодо причин залиття, а зазначення причини залиття у розділі «дослідження» зумовлене тим, що у розпорядження експерта судом були направлені матеріали справи, у яких міститься акт про залиття, у якому вказано причину залиття.

Не погоджується судова колегія і з доводами скарги про те, що судом не було встановлено причину залиття, а отже і вину відповідачів у завданні шкоди позивачу, оскільки відповідачами будь-які докази на спростування даних акту про залиття, де було встановлено причину залиття, не надавалось, клопотань про витребування таких доказів (проведення відповідних експертиз) заявлено не було. Крім того, з пояснень сторін вбачається, що відповідачами добровільно у позасудовому порядку було частково відшкодовано завдану позивачу залиттям шкоду у розмірі 500 доларів США, що дорівнювало 3 985 грн., що свідчить про визнання відповідачами своєї вини у завданні шкоди.

Порушень процесуального закону, які відповідно до ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду в апеляційному порядку, не встановлено.

Разом з тим, судова колегія вважає, що розмір суми на відшкодування майнової шкоди, що стягнутий з відповідачів на користь позивача, підлягає зменшенню на 3 985 грн., оскільки представником позивача визнано, що грошові кошти у вказаному розмірі були отримані позивачем від відповідача у відшкодування завданої залиттям майнової шкоди, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Підстав для скасування чи зміни рішення в іншій частині судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року змінити: зменшити розмір суми, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до 31 583, 11 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: