Номер провадження 2/754/2639/15
Справа № 754/4350/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

30.04.2015 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Таран Н.Г., розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про визнання прилюдних торгів недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про визнання прилюдних торгів недійсними.

До суду від позивачки надійшла заява про забезпечення позову. У вказаній заяві ОСОБА_1 просить суд: вжити заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві вчиняти будь які дії в порядку виконання заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 31 серпня 2010 року щодо гаражного боксу АДРЕСА_1 та передачі його іншим особам.

ОСОБА_1 свою заяву мотивує тим, що звертаючись до суду з вищезазначеним позовом нею зазначено ряд грубих порушень Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого наказом Міністерства юстиції України від 2 листопада 1999 року за № 745/4038, які були допущені під час реалізації належного позивачці на праві власності гаражного боксу.

Також вказує та те, що відповідно до п. 6.1 наказу Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення торгів та реалізації арештованого нерухомого майна», передбачено, що після повного розрахунку покупців за придбане майно на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копії документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець складає акт про проведені прилюдні торги та подає його на затвердження начальникові відповідного органу державної виконавчої служби.

Як вбачається з відповіді відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, яку долучено до матеріалів заяви переможцем прилюдних торгів не було сплачено кошти за гаражний бокс АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 6 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувача і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що право власності на гаражний бокс може бути передано до ОСОБА_2 а позивачка в свою чергу фактично втрачає своє право власності на гаражний бокс.

Враховуючи ту обставину, що для настання наслідків передбачених ч. 6 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» повинна була бути проведена відповідно до вимог чинного законодавства реалізація майна на прилюдних торгах, які позивачка вважає не були дотримані, то і подальші дії державної виконавчої служби є незаконними.

Зі змісту статей 3, 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Зі змісту зазначених норм чинного цивільно-процесуального закону вбачається, що законодавцем з метою захисту прав осіб, які беруть участь у справі та забезпечення реального виконання можливого рішення суду, передбачено таку процесуальну дію, як вжиття заходів забезпечення позову, яка допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

При системному аналізі ст. 151 ЦПК України з іншими його нормами можна зробити висновок, що надане законодавцем право особам, які беруть участь у справі на подання заяви про забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, викликане зокрема тим, що під час розгляду справи можуть виникати певні обставини, які можуть свідчити про утруднення чи неможливість виконання можливого рішення суду, у випадку їх не попередження та не усунення.

Статтею 152 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом під час розгляду справи.

Так згідно ч. 1 зазначеної статті, позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 152 ЦПК України, у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Верховний Суд України в своїй Постанові Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, зазначив, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд оцінивши надані докази, а також врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини в їх сукупності, приходить до висновку про доведеність заявницею того, що між сторонами дійсно виник спір, а також того, що на даний час виникли обставини, які дають підстави стверджувати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обраній ОСОБА_1 вид забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві вчиняти дії щодо гаражного боксу АДРЕСА_1 відповідають заявленим позовним вимогам, їх застосування не порушує прав та законних інтересів інших осіб і вони (заходи забезпечення) гарантуватимуть захист інтересів позивача та сприятимуть виконанню можливого рішення, у зв'язку з чим заява заявника про забезпечення позову підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, керуючись ст.ст. 3, 4, 151, 152 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про визнання прилюдних торгів недійсними - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про визнання прилюдних торгів недійсними, у вигляді заборони відповідачу відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві вчиняти дії щодо гаражного боксу АДРЕСА_1 та передачі його іншим особам.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з моменту її проголошення та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Г. Таран