Справа № 495/8766/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 28.09.2006 року)

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: Лотоковська Н.В. (довіреність б/н від 12.12.2014 року)

від прокуратури: Деменко А.І. (посвідчення № 014982 видане 01.02.2013 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/8766/14-ц

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_4

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Виконавчого комітету Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області

за участю Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури

про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В:

25.11.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_4 (далі по тексту - відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради про позбавлення батьківських прав (а.с.2-3).

Так, позивач просить суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.12.2014 року відкрито провадження по справі № 495/8766/14-ц за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_4 за участю третьої особи ССД Білгород-Дністровської МР про позбавлення батьківських прав. Справу призначено до розгляду (а.с.19).

09.02.2015 року ВК Білгород-Дністровської МР подано до суду клопотання про заміну третьої особи по справі № 495/8766/14-ц на належну - Виконавчий комітету Шабівської сільської ради, у зв'язку з тим, що відповідач - ОСОБА_4, зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.42).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.02.2015 року замінено неналежну третю особу - ССД Білгород-Дністровської МР, у цивільній справі № 495/8766/14-ц за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_4 за участю третьої особи ССД Білгород-Дністровської МР про позбавлення батьківських прав, належною - ВК Шабівської СР (далі по тексту - третя особа) (а.с.47-48).

Позивач - ОСОБА_1, в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_4, в судове засідання не з'явився оскільки перебуває в Одеській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області № 14, куди і були направлені судом та отримані відповідачем усі відповідні документи по справі (а.с.26, 31-33).

У свою чергу, відповідачем - ОСОБА_4 надіслано до суду заяву, відповідно до якої він заперечує проти позовної заяви ОСОБА_1 у зв'язку з тим, що дітям ОСОБА_6 та ОСОБА_5 постійно надавалась матеріальна та моральна допомога, яку відвозила та надавала за дорученням ОСОБА_4 його мати ОСОБА_7 У місцях позбавлення волі ОСОБА_4 працевлаштований та не заперечує і не відмовляється від сплати аліментів на дітей. При звільненні бажає активно приймати участь у вихованні дітей (а.с.34).

Представник третьої особи - ВК Шабівської СР, в судовому засіданні заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні з позовними вимогами ОСОБА_1 не погодився та зазначив, що вважає передчасним та недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_4по відношенню до його двох дітей і просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, перебували у шлюбних відносинах.

Від шлюбу у сторін народилися діти:

- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується повторно виданим 07.12.2006 року ВРАЦС по Білгород-Дністровському району Білгород-Дністровського МУЮ Одеської області свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, актовий запис за № 84 (а.с.7);

- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується виданим 08.04.2008 року ВРАЦС по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського МУЮ Одеської області свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, актовий запис за №206 (а.с.8).

Згідно із виданим 22.04.2009 року ВРАЦС по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського МУЮ Одеської області свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4, відповідний актовий запис № 66, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.9).

13.11.2014 року КП «ЖЕО-№1» складено Акт, відповідно до якого власником будинку АДРЕСА_2, є ОСОБА_8 За вказаною адресою зареєстрована ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5. Зі слів сусідів ОСОБА_1 проживає за вказаною адресою з дітьми: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також зі слів сусідів діти знаходяться на утриманні матері (а.с.11).

На підставі складеного Акту, КП «ЖЕО-№1» видало ОСОБА_1 довідку № 279 від 13.11.2014 року, згідно з якою вона зареєстрована АДРЕСА_2. Діти: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають при матері, знаходяться на її утриманні (а.с.10).

Згідно із характеристикою Одеської філії ЦТП № 4 ПАТ «Укртелеком» № 753 від 30.10.2014 року на ОСОБА_1, остання працює на підприємстві з 24.06.2011 року по теперішній час. За період праці зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована та уважна людина, має творче мислення, за старанну роботу неодноразово отримувала премії та була нагороджена почесними грамотами, до своїх обов'язків відноситься з великою відповідальністю, виконує роботу на високому рівні та у визначений термін. На своєму робочому місці завжди уважна, акуратна та допомагає колегам, комунікабельна, розсудлива та дисциплінована людина, користується повагою колег, має авторитет у керівництва, громадських нарікань не має. В колективі відомо, що вона сама виховує дітей, аліментів не отримує, у зв'язку з чим керівництво часто йде їй на зустріч, надаючи індивідуальний графік роботи, щоб вона мала змогу забирати дітей зі школи (а.с.12).

Відповідно до характеристики Білгород-Дністровської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 на учня 2-Б класу ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, учень має хороший фізичний і добрий розумовий розвиток, навчається в міру своїх можливостей. Програмний матеріал засвоює добре, домашні завдання виконує завжди. Старанно веде робочі зошити, щоденник. Вихованням учня займається мама. За час навчання батько ніколи не відвідував школу, не бував на батьківських зборах. Після закінчення уроків ОСОБА_6 зі школи забирає мати (а.с.13).

Відповідно до характеристики Білгород-Дністровської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 на ученицю 1-Б класу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, учениця має хороший фізичний і відмінний розумовий розвиток, навчається в міру своїх можливостей. Програмний матеріал засвоює добре. Вихованням учениці займається мама. За час навчання батько ніколи не відвідував школу, не бував на батьківських зборах. Після закінчення уроків ОСОБА_5 зі школи забирає мати (а.с.14).

05.02.2014 року начальником першого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ затверджено розрахунок заборгованості, відповідно до якого розмір заборгованості по аліментах ОСОБА_4 по виконавчому листу, виданому 06.12.2012 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області на виконання рішення по справі №1505/6644/2012 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_5 у розмірі 275,50 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 27.07.2012 року до досягнення дітьми повноліття, станом на 01.02.2015 року становить 16 492,56 грн. (за період з 01.08.2013 року по 31.01.2015 року) (а.с.45).

07.04.2015 року ВК Шабівської СР прийнято рішення № 33/2015, відповідно до якого вирішено клопотати перед Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області у вирішенні питання позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.67).

Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно із ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У відповідності до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно із ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають з матір'ю, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Батько дітей - ОСОБА_4, на даний час перебуває в Одеській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області № 14 (засуджений за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України строком на 4,6 року), початок строку 02.08.2012 року, кінець строку 02.02.2017 року.

У свою чергу, згідно із надісланими ОСОБА_4 до суду поясненнями, його дітям ОСОБА_6 та ОСОБА_5 постійно надавалась матеріальна та моральна допомога, яку відвозила та надавала за дорученням ОСОБА_4 його мати ОСОБА_7 У місцях позбавлення волі ОСОБА_4 працевлаштований та не заперечує і не відмовляється від сплати аліментів на дітей. При звільненні бажає активно приймати участь у вихованні дітей.

Негативні характеристики на ОСОБА_4 відсутні, він не знаходиться на диспансерному чи консультативному нагляді у психіатра та нарколога. Про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його двох малолітніх дітей заявлено прокурором.

Крім того, як було вище зазначено особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Між тим, як вбачається з матеріалів справи та підтверджено в судовому засіданні, позивачем - ОСОБА_1, не представлено до суду жодних належних, допустимих, достатніх доказів того, що ОСОБА_4:

- не забирав своїх дітей з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляв щодо них батьківського піклування;

- ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей;

- жорстоко поводиться з дітьми;

- є хронічним алкоголіком або наркоманом;

- вдається до будь-яких видів експлуатації дітей, примушує їх до жебракування та бродяжництва;

- засуджений за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Представлений позивачем до суду розрахунок заборгованості відповідача по сплаті аліментів станом на 01.02.2015 року у розмірі 16 492,56 грн., не може бути прийнятий судом до уваги, так як він складений за період з 01.08.2013 року по 31.01.2015 року, тобто у той час, коли ОСОБА_4 вже перебував у місцях позбавлення волі (початок строку 02.08.2012 року, кінець строку 02.02.2017 року).

За таких обставин, суд приходить до висновку про передчасність, невідповідність та недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно його малолітніх дітей, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про недоведеність, безпідставність та необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, у зв'язку з чим в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 150-152, 155, 164-166 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,

суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_4 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Виконавчого комітету Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за участю Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко