Справа № 546/1593/13-ц
Номер провадження 2/546/6/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року селище Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Беркути Л.Г.

при секретарі - Захарченко Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до ОСОБА_1 про відшкодування працівником шкоди, завданої при виконанні трудових обовязків, -

В С Т А Н О В И В :

12 грудня 2013 року позивач ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування працівником шкоди, завданої при виконанні трудових обовязків, посилаючись на наступне.

У філії «Новосанжарський райавтодор» на посаді головного інженера працював ОСОБА_2, який був звільнений з посади у звязку з виходом на пенсію, однак при звільненні йому не було нараховано та виплачено одноразову грошову виплату у звязку із виходом на пенсію, остаточний розрахунок із ОСОБА_2 було проведено 20 вересня 2012 року.

11 вересня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовом до філії «Новосанжарський райавтодор» ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди та стягнення одноразової грошової виплати працівнику філії «Новосанжарський райавтодор» у звязку з виходом на пенсію. 01 листопада 2012 року Новосанжарським районним судом Полтавської області було прийняте рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 та стягнуто з філії «Новосанжарський райавтодор» ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 19 027,14 грн, моральну шкоду у сумі 1 118,00 грн.

ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» виконало рішення суду та виплатило ОСОБА_2 20 145,14 грн.

У період звільнення і несвоєчасної виплати сум розрахунку при звільненні ОСОБА_2 начальником філії «Новосанжарський райавтодор» працював ОСОБА_1 Згідно з його посадовою інструкцією начальник філії несе відповідальність за виконання наказів і розпоряджень директора ДП «Полтавський облавтодор», що стосуються діяльності філії, забезпечує недопущення заборгованості по виплаті заробітної плати за умов повного бюджетного фінансування коштів на рахунках філії.

В судовому засіданні представник позивача ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - ОСОБА_3 зменшила позовні вимоги та просила стягнути зі ОСОБА_1 8 377,84 грн, які складаються з 7 259,84 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 1 118,00 грн моральної шкоди, стягнутих з підприємства за рішенням суду.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність грошових коштів на рахунку філії «Новосанжарскький райавтодор», на те, що він не був залучений у якості третьої особи до участі у справі, яка перебувала на розгляді Новосанжарського районного суду Полтавської області, за результатами розгляду якої з позивача стягнуто на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та моральну шкоду, а також на те, що рішення про непроведення одноразової виплати при виході на пенсію ОСОБА_2 було прийняте на засіданні профспілкового комітету Новосанжарської РАЙДРБД у звязку з важким фінансовим становищем.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, приходить до наступного.

Судом встановлено, що наказом ДП «Полтавський облавтодор» № 40-К від 14 квітня 2010 року ОСОБА_1 призначений на посаду начальника філії «Новоснжарський райавтодор» /а.с.9/.

Відповідно до п. 6.2 Положення філії «Новосанжарський райавтодор» ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «Автомобільні дороги України», затвердженого ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» від 06 липня 2011 року № 157, начальник у межах компетенції, передбаченої цим Положенням приймає на роботу і звільняє працівників Філії; приймає на роботу і звільняє за погодженням з Підприємством головного інженера, головного бухгалтера та інших працівників, які відносяться до основної та обліково-контрольної номенклатури; несе персональну відповідальність за цільове використання коштів, які надходять з Підприємства; начальник не несе відповідальність за своєчасність виплати заробітної плати працівникам філії, якщо її невиплата зумовлена обєктивними причинами (неповним бюджетним фінансуванням, відсутністю необхідних для виплат коштів на рахунках філії) /а.с.14/.

Згідно з п. 2.6. посадової інструкції ОСОБА_1 - начальника філії «Новосанжарський райавтодор» ДП «Полтавський облавтодор», він забезпечує своєчасне і повне внесення платежів до бюджету, внесків до Пенсійного фонду згідно з встановленим порядком, а також недопущення заборгованості по виплаті заробітної плати /а.с.15/.

Положенням про порядок і умови надання одноразової грошової виплати працівникам ДП «Полтавський облавтодор» в звязку з виходом на пенсію, затвердженим директором ДП «Полтавський облавтодор» 09 квітня 2010 року передбачено, що розмір одноразової грошової виплати у звязку з виходом на пенсію встановлюється із розрахунку тарифної ставки (окладу), посадового окладу з надбавкою за високі досягнення в праці за кожні пять років безперервного стажу в дорожній системі. Одноразова грошова виплата при виході працівників Підприємства на пенсію проводиться на підставі:

- наказу про звільнення працівника та запису про це в трудовій книжці;

- наказу керівника, погодженого з профспілковою організацією, про надання грошової виплати./а.с.16/.

ОСОБА_1 відмовив ОСОБА_2 у нарахуванні одноразової грошової виплати у звязку з виходом на пенсію, посилаючись на відсутністю власних коштів на рахунках філії «Новосанжарський райавтодор», що підтверджується листом № 162 А від 14 червня 2012 року /а.с.20/.

Однак, судом встановлено, що станом на 23 серпня 2012 року залишок на рахунках філії «Новосанжарський райавтодор» становить 45567,96 грн., що підтверджується витягом з рахунку № 2600-8-580007 за період з 21 травня 2012 року по 20 вересня 2012 року /46-56/, тобто на момент звільнення ОСОБА_2 грошові кошти були наявні на рахунку філії «Новосанжарський райавтодор».

Одноразову грошову виплату пенсіонеру філії «Новосанжарський райавтодор» ОСОБА_2 у звязку з виходом на пенсію в розмірі трьох посадових окладів з надбавкою за високі досягнення в праці було виплачено з порушенням встановленого законом строку, про що свідчить наказ № 103 ВИР від 10 вересня 2012 року, а також листи директора ДП «Полтавський облавтодор» № 01-09/272-9 від 20 червня 2012 року та № 01-09/323-6 від 07 вересня 2012 року /а.с.21-23/.

У звязку з затримкою розрахунку при звільненні, рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01 листопада 2012 року у справі № 1621/1707/12 з філії «Новосанжарський райавтодор» ДП «Полтавський облавтодор» на користь ОСОБА_2 стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 19027,14 грн, з утриманням обовязкових платежів, 1118,00 на відшкодування моральної шкоди /а.с.18/.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 року право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, установою, організацією сум третій особі.

Судом встановлено, що ДП «Полтаваоблавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» на виконання рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області сплачено ОСОБА_4 20145, 14 грн 03 січня 2013 року. Таким чином, прави вимоги у позивача виникло 03 січня 2013 року, тобто річний термін для звернення до суду позивачем не пропущено.

Статтею 130 КЗпП України встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 133 КЗпП України керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами працівникам, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям.

З роз'яснень, викладених у пункті постанові Пленуму Верховного Суду України, від 29.12.1992, № 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" зі змінами, вбачається, що на підставі п.2 ст.133 КЗпП за шкоду, заподіяну зайвими грошовими виплатами, матеріальну відповідальність в межах прямої дійсної шкоди, але не більше середнього місячного заробітку, несуть винні в цьому директори, начальники і інші керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники; керівники та їх заступники будь-яких структурних підрозділів, передбачених статутом підприємства, установи, організації чи іншим відповідним положенням.

До зайвих грошових виплат відносяться, зокрема, суми стягнення штрафів, заробітної плати, виплачені звільненому працівникові у зв'язку з затримкою з вини службової особи видачі трудової книжки, розрахунку, неправильним формулюванням причин звільнення, тощо. При виявленні безпосередніх заподіювачів шкоди, викликаної виплатою зайвих сум, знищенням чи зіпсуттям матеріальних цінностей, вони зобов'язані відшкодувати шкоду в межах, встановлених законодавством. Зазначені вище службові особи в цих випадках несуть матеріальну відповідальність в межах свого середньомісячного заробітку за ту частину шкоди, що не відшкодована безпосередніми заподіювачами її. При цьому загальна сума, що підлягає стягненню, не повинна перевищувати заподіяну шкоду. На них самих покладається матеріальна відповідальність у зазначених межах, якщо з їх вини не було своєчасно вжито заходів до стягнення шкоди з безпосередніх заподіювачів її й таку можливість підприємство втратило.

Таким чином, судом встановлено, що у звязку тим, що ОСОБА_1, виконуючи обовязки начальника «Новосанжарський райавтодор» ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «Автомобільні дороги України» не здійснив належного розрахунку при звільненні ОСОБА_2, у звязку з чим заподіяв позивачу шкоду зайвими грошовими виплатами, у вигляді виплати грошових коштів ОСОБА_2 на виконання рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01 листопада 2012 року.

Згідно з довідкою про доходи ОСОБА_1 /а.с.142/ його середньомісячний заробіток за останні 2 місяці роботи складає: (3175,56 грн+2683,16 грн)/2 = 2929 (дві тисячі девятсот двадцять девять) грн 36 коп., суму якого необхідно стягнути зі ОСОБА_1, у решті позовних вимог слід відмовити.

Суд не бере до уваги посилання позивача на п. 9 ч. 1 ст. 134 КЗпП України щодо повної матеріальної відповідальності, оскільки ним не доведено відсутність заборгованості Державного бюджету України та місцевих бюджетів, юридичних осіб державної форми власності перед підприємством.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується ОСОБА_5. МСЕ №0018279 серія 7-66 ТЕ /а.с.143-144/, тому на виконання вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» його слід звільнити від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 22, 1172, 1191 ЦК України, ст. 130, ч. 2 ст. 133 КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 року № 14 зі змінами та доповненнями, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» матеріальну шкоду у розмірі 2929 (дві тисячі девятсот двадцять девять) грн 36 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії.

Суддя :