Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 24 Доповідач Якухно О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Якухно О.М.

суддів Зарицької Г.В., Коломієць О.С.

з участю секретаря судового засідання Добровольської Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Житомиргаз" про визнання дій неправомірними та проведення перерахунку за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 04 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Житомиргаз», у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.65-67), просила визнати дії ПАТ «Житомиргаз», щодо донарахування їй з 19.12.2013 року по 25.07.2014 року 3783,50 грн. на особовий рахунок НОМЕР_1 за підвищеним тарифом неправомірними, зобов'язати ПАТ «Житомиргаз» здійснити перерахунок розміру оплати вартості використаного нею природного газу за договором №71973 від 14.09.2007 року з дати останнього відвідування контролером з 02.06.2014 року по 25.07.2014 р. відповідно до Постанови НКРЕ №420 від 03.04.2014 року «Про затвердження роздрібних цін, що використовуються для потреб населення» за тарифом споживання газу від 2.500 м3 та не більше 6.000 м3 за ціною 1,089 грн. за 1 м3.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 04 березня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, вважає, що оскільки представником газопостачального підприємства знімались покази лічильника та здійснювався його огляд в період з 29.03.2014 року по 02.06.2014 року включно, то відповідачем безпідставно нараховано їй заборгованість за шість місяців до дня виявлення порушень в роботі лічильника, а саме з 19.12.2013 по 19.06.2014 року, та не враховано відсутність заборгованості за спожитий природний газ за вказаний період

Апелянт підтримала апеляційну скаргу і пояснила, що представники газового господарства постійно перевіряли показники лічильника і претензій не було. Пошкодити лічильник могли при його знятті і висновок по огляду лічильника проведено поверхнево без відповідних досліджень, що підтверджують наявність клейових речовин на ньому. Акт підписали тільки 2 члени комісії, які були присутні, що підтверджується наданою їй копією.

Представник відповідача заперечує у задоволенні скарги і пояснила, що на даний час спір про стягнення заборгованості по оплаті за газ не вирішується до розгляду цієї справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існують договірні відносини, які порушені споживачем, а саме встановлено факт пошкодження (втручання в роботу) лічильника газу, що призвело до заниження його показань, а тому суд прийшов до висновку про наявність у відповідача підстав для донарахування заборгованості.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, судом встановлено, що позивач згідно договору № 71973 від 14.09.2007 року отримує послуги з газопостачання будинку АДРЕСА_1 (а.с.11-18). На виконання цього договору ПАТ «Житомиргаз» надавало послуги з газопостачання до вищевказаного житлового будинку, в якому встановлено лічильник виробництва: Самгаз-Рівне типорозміру: Г4, заводський номер №2703154 випущеного 2006 року, особовий рахунок №780762.

Актом про зняття лічильника газу для повірки та ремонту від 19.06.2014 року, працівниками ПАТ «Житомиргаз» засвідчуються виявлені порушення, а саме: скло лічильного механізму від'єднується, а пломба Держстандарту потребує експертної повірки, в результаті чого лічильник відправлено до «Сервісного центру» ПАТ «Житомиргаз» для проведення експертизи (а.с.69). Час та місце проведення експертизи зазначено в цьому ж акті, який підписав чоловік позивача ОСОБА_3 в її присутності.

З акту №1260 «Експертизи лічильника газу» від 27.06.2014 року складеного за наслідками перевірки побутового лічильника газу комісією ПАТ «Житомиргаз» вбачається, що за результатами проведеної експертизи встановлено доступ до лічильного механізму, порушені пломби заводу виробника, виявлені залипки клею на лічильному механізмі, знімається скло лічильного механізму. Лічильник повернуто абоненту (а.с.61).

Згідно рахунку-фактури на оплату за спожитий природний газ за липень 2014 року, ПАТ «Житомиргаз» абоненту ОСОБА_1 нараховано 4 291,53 грн.. (а.с. 27). Після проведеного перерахунку розмір заборгованості за період з 19.12.2013 року по 25.07.2014 року становить 3 783,50 грн. (а.с.19).

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 23, 29, 30, 34 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999 року (далі - Правила), на споживача покладено обов'язок збереження і цілісності встановлених у нього лічильників газу та пломб на них та відповідальність за їх порушення, а газопостачальному підприємству надано право вимагати від споживача відшкодування збитків згідно з Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання, яким визначається розмір завданих збитків.

Аналогічні обов'язки споживача закріплено у пункті 7.3.4 договору від 14.09.2007 року, укладеному між сторонами (а.с.11-18)

Згідно п.25 Правил експертиза лічильника газу проводиться відповідно до Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Мінпаливенерго від 27 грудня 2005 р. № 619 (далі - Положення).

Передумовами проведення експертизи лічильників газу є виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника; ознак зняття мастичних пломб або порушення повірчого тавра (п.3.1 Положення).

Пунктом 3.3 Положення визначено, що експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. До складу комісії повинні входити представники газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Результати огляду та позачергової повірки фіксуються в акті експертизи. Акт експертизи підписується всіма членами комісії, а також споживачем або його вповноваженою особою.

Згідно пп.3-4 п. 2 розділу ІІ Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29 травня 2003 року № 475 (далі - Порядок), відшкодування збитків здійснюється за такі порушення споживачем Правил:

пошкодження лічильника та/або пошкодження пломб на лічильнику, а також інші дії споживача, що призводять до заниження показань лічильника, які не могли бути виявлені представником газопостачального/газорозподільного підприємства під час контрольного зняття показань лічильника, а лише після проведення їх експертизи;

пошкодження лічильника та/або пошкодження пломб і індикаторів на лічильнику, а також інші дії споживача, що призводять до заниження показань лічильника, виявити які представник газопостачального/газорозподільного підприємства мав можливість під час контрольного зняття показань лічильника.

Підпунктом 3 п.4 розділу ІІ Порядку передбачено, що розрахунок збитків, які відшкодовуються споживачем газопостачальному/газорозподільному підприємству, здійснюється таким чином:

у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 3, 4 пункту 2 цього розділу, розрахунок збитків здійснюється за нормами споживання газу з урахуванням усіх газових приладів та пристроїв споживача за період:

при порушенні, зазначеному в підпункті 3 пункту 2 цього розділу, - з дня встановлення лічильника та/або пломби, які виявились пошкодженими (встановлення лічильника/пломби повинно підтверджуватися відповідним актом про їх встановлення), або з дня набуття споживачем права власності/користування на об'єкт споживача (у разі зміни власника/наймача об'єкта споживача після дати встановлення лічильника та/або пломби) до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 12 місяців;

при порушенні, зазначеному в підпункті 4 пункту 2 цього розділу, - з дня останнього контрольного зняття показань лічильника газу до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 6 місяців.

У разі незгоди споживача із зафіксованим в акті-претензії фактом пошкодження пломб (крім факту їх відсутності) та/або пошкодження лічильника факт пошкодження установлюється експертизою, проведеною відповідно до законодавства. До отримання газопостачальним/газорозподільним підприємством результатів експертизи цей Порядок не застосовується.

Факт пошкодження (втручання в роботу) лічильника газу, що призвело до заниження його показань, засвідчується актом експертизи лічильника газу, який складається за результатами проведення експертизи лічильника газу відповідно до Положення.

Обсяг газу (або його частка), визначений при нарахуванні збитків, що припадає на період календарного року, у якому зафіксовано порушення, включається до річного обсягу використаного споживачем газу в цьому календарному році (п.6 розділу ІІ Порядку)

Згідно матеріалів справи споживач не погодилася із висновком експертизи лічильника газу від 27.06.2014 року, а також із актом проведення експертизи, наданим відповідачем (а.с.61), оскільки кількість членів комісії, що була присутня при її проведенні та його підписала не відповідає дійсності, що підтверджено копією цього акту, виданому позивачу (а.с.60), тобто він не був підписаний всіма членами комісії саме під час проведення експертизи, а тому не може братися для перерахунку заборгованості.

Суд вірно визначився із правовідносинами, що існують між сторонами та дійшов обґрунтованого висновку про наявність спору між сторонами щодо належного виконання споживачем умов договору, однак не врахував, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Із зазначених позивачем предмету та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність нарахування плати за використаний природний газ та збитків, завданих пошкодженням лічильника.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав, це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Звертаючись до суду з позовом за захистом, позивач не погоджувалася із сумою заборгованості за спожитий газ.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Зазначені відносини сторін є зобов'язальними і за змістом ст.509 ЦК України саме виконавець має право вимагати виконання договору в частині оплати за надані послуги, відшкодування збитків в т.ч. шляхом пред'явлення позову про стягнення заборгованості.

Звернення до суду з позовом у зв'язку з незгодою із нарахуванням заборгованості за природний газ шляхом визнання незаконними дій відповідача щодо нарахування відповідної суми є різновидом претензії та не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав. Обставини, викладені ОСОБА_1 у позовній заяві щодо нарахування боргу та дій працівників ПАТ ''Житомиргаз", можуть бути викладені в якості заперечення у разі розгляду позову про стягнення заборгованості.

Суд першої інстанції в порушення вимог ст. ст. 214, 215 ЦПК України, не звернув уваги на те, що ЦК України не передбачений такий спосіб захисту порушеного права як списання нарахованої заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з підстав невідповідності обраного нею способу захисту порушеного права вимогам ст. 16 ЦК України, тому, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 04 березня 2015 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Житомиргаз» про визнання дій неправомірними та проведення перерахунку з інших підстав.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: