Справа № 761/6083/15-ц
Провадження №2/761/3877/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 липня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого - судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Анісковець Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин ", Міністерство аграрної політики та продовольства України про зобов'язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості із заробітної плати та за час вимушеного прогулу у зв'язку з затримкою видачі трудової книжки

В С Т А Н О В И В :

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, з послідуючими уточненнями, в якій просив: зобов'язати Міністерство аграрної політики та продовольства України ( надалі Міністерство ) надати в судове засідання трудову книжку ОСОБА_1, оформлену з урахуванням вимог рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2011 року у справі № 2-4055/11, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 19.10.2011 року у справі № 22-7928/2011, рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.07.2012 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.09.2012 року у справі за № 6-41186ск11; зобов'язати Міністерство видати ОСОБА_1 трудову книжку, оформлену з урахування вимог рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2011 року у справі № 2-4055/11, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 19.10.2011 року у справі № 22-7928/2011, рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.07.2012 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.09.2012 року у справі за № 6-41186ск11; стягнути з Міністерства на його ( ОСОБА_1 ) користь 313 789, 50 грн. - середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з затримкою у видачі трудової книжки за період часу з 05.09.2012 року по 18.02.2015 року; стягнути з державного підприємства " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин " ( надалі Агентство ) на його ( ОСОБА_1 ) користь 81 931, 50 грн. - середній заробіток за час затримки виплати заборгованості із заробітної плати за період часу з 26.06.2014 року по 11.02.2015 року.

Вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2011 року наказ Міністерства № 103-п від 21.05.2010 року скасовано, а його поновлено на посаді директора ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин " з 21.05.2010 року; запис щодо його звільнення у трудовій книжці також скасовано. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.10.2011 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2010 року залишено без змін. Рішенням Вищого спеціалізованого суду м. Києва з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.07.2012 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2011 року та ухвала Апеляційного суду м. Києва від 19.10.2011 року змінені, визнано наказ Міністерства № 103-п від 21.05.2010 року незаконним, а ОСОБА_1 вважати звільненим з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, у зв'язку із закінченням строку дії контракту з 29.11.2011 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду м. Києва з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.09.2012 року в рішенні Вищого спеціалізованого суду м. Києва з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.07.2012 року виправлено описку та визначено, вважати датою закінчення строку дії контракту " 29.11.2010 року ", замість " 29.11.2011 року ". Однак, станом на час звернення до суду з вищезазначеною заявою йому не була повернута трудова книжка, у зв'язку з чим, на думку ОСОБА_1 з відповідача на його користь, підлягає стягненню середній заробіток за час затримки у видачі трудової книжки, відповідно до ч.5 ст.235 КЗпП України.

10.06.2014 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва стягнуто з ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин " на його користь стягнуто заборгованість за невиплату заробітної плати з липня 2010 року по листопад 2010 року, по день його звільнення - 29.11.2010 року в сумі 43 628, 85 грн. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.11.2014 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2014 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду м. Києва з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.02.2015 року у відкритті касаційного провадження відмовлено. Незважаючи на вищезазначене рішення суду, виплата заробітної плати була проведена лише 11.02.2015 року, у зв'язку з чим, вважає, що з Агентства на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку, за період часу з 10.06.2014 року по 11.02.2015 року, відповідно до ст. ст.116, 117 КЗпП України.

Протокольною ухвалою суду від 26.05.2015 року від представника позивача було прийнято заяву про зменшення позовних вимог та про заміну неналежного відповідача ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин " на належного відповідача Міністерство аграрної політики та продовольства України, в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з затримкою у видачі трудової книжки за період часу з 05.09.2012 року по 18.02.2015 року.

В судовому засіданні представники Агентства заперечували проти задоволення позову посилаючись на те, що на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2014 року виплата заробітної плати була проведе лише 11.02.2015 року після того, як ОСОБА_1 було надано повні реквізити рахунку на який він ( ОСОБА_1 ) просив провести перерахунок грошових коштів.

Представник Міністерства в судовому засіданні зазначив, що вини Міністерства в неотриманні ОСОБА_1 трудової книжки не має. ОСОБА_1 відмовився отримувати трудову книжку.

Суд, заслухав пояснення представника позивача, представників відповідачів, дослідив надані докази прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Провіряючи обставини по справі судом встановлено, що з 2002 року ОСОБА_1 працював на ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин " на посаді директора, відповідно до контракту на три роки та наказу № 585-к від 29.11.2002 року.

23 листопада 2005 року між ОСОБА_1 та Міністерством було укладено контракт на п'ять років та видано наказ № 183-п на виконанням ОСОБА_1 функцій директора ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин ".

Наказом № 103-п від 21.05.2010 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади на підставі п.8 ст.36 КЗпП України.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2011 року позов ОСОБА_1 до Міністерства аграрної політики України, третя особа: ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин ", ОСОБА_3 про скасування наказу та поновлення на роботі задоволено в повному обсязі, постановлено: скасувати наказ Міністерства аграрної політики України № 103-п від 21.05.2010 року; поновити ОСОБА_1 на посаді директора ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин " з 21.05.2010 року; скасувати в трудовій книжці ОСОБА_1 запис щодо його звільнення; стягнути з Міністерства аграрної політики України на користь держави судовий збір в розмірі 08, 50 грн.; стягнути з Міністерства аграрної політики України на користь УДК в Шевченківському районі м. Києва витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37, 00 грн.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 19.10.2011 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2011 року залишено без змін.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.07.2012 року, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2011 року та ухвала Апеляційного суду м. Києва від 19.10.2011 року змінені.

Позов ОСОБА_1 до Міністерства аграрної політики України, третя особа: ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин ", ОСОБА_3 про скасування наказу та поновлення на роботі, задоволено частково, постановлено: визнати наказ Міністерства аграрної політики України № 103-п від 21.05.2010 року незаконним; вважати ОСОБА_1 звільненим з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, у зв'язку із закінченням строку дії контракту з 29.11.2011 року; в іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2011 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 19.10.2011 року залишено без змін.

05 вересня 2012 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заяву ОСОБА_4, в інтересах ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин " про виправлення описки задоволено, ухвалено: виправити в рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.07.2012 року описку та вважати датою закінчення строку дії контракту " 29.11.2010 року ", замість " 29.11.2011 року ".

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Твердження представника позивача в тім, що Міністерство, після прийняття Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвали від 05.09.2012 року про виправлення описки, повинно було направити на адресу ОСОБА_1 трудову книжку з записами в ній, відповідно до вищезазначених рішень суду судом не приймаються до уваги з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу ( ч.5 ст.235 КЗпП України ).

Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом під час розгляду справи, в день звільнення - 21.05.2010 року ОСОБА_1 був ознайомлений з наказом про звільнення та від отримання копії наказу та трудової книжки відмовився, про що було складено відповідний акт ( а.с. 96 ).

Листом від 21.05.2010 року за № 37-7-16/38 Міністерство направило на адресу ОСОБА_1 копію наказу про звільнення від 21.05.2010 року за № 103-п та просила останнього отримати в Міністерстві трудову книжку, або надати письмову згоду на пересилку трудової книжки поштою з доставкою на адресу, яка буде вказана ( 97-100 ).

Вказані обставини свідчать про те, що Міністерство, після звільнення ОСОБА_1 з займаної посади, вчинило усі дії, які спрямовані на вручення останньому трудової книжки.

Як було встановлено під час розгляду справи, після прийняття судом рішення щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі, допуску останнього на робоче місце для виконання обов'язків директора не було, що свідчить про неповернення трудової книжки до Міністерства та спростовує доводи позивача і його представника в тім, що саме Міністерство не вчинило дій по врученню ( направленню ) ОСОБА_1 трудової книжки.

ОСОБА_1 самоусунувся від отримання трудової книжки в день звільнення.

На роботодавця не покладено обов'язок, по зберіганню трудової книжки працівника, який не погоджується зі своїм звільненням та не отримавши трудову книжку в день звільнення та і у послідуючому, звертається до суду за захистом свого порушеного права, до вирішення спору в суді.

Доводи представника позивача в тім, що після остаточного рішення, а саме після ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.09.2012 року про виправлення описки, Міністерство повинно було прийняти міри по врученню ОСОБА_1 трудової книжки є помилковими та безпідставними.

Міністерство, в день звільнення, 21.05.2010 року, дотрималось вимог, передбачених ст.47 КЗпП України та намагалось вручити ОСОБА_1 трудову книжку, як і в послідуючому просило надати згоду на пересилку трудової книжки поштою.

Спростувань з боку позивача щодо незаконного утримання Міністерством трудової книжки після його звільнення суду надано не було, як і не було надано доказів, які б свідчили, що трудова книжка ОСОБА_1 не була вручена саме з вини Міністерства.

ОСОБА_1 після звільнення до Міністерства за трудовою книжкою не з'являвся; заяв про надання згоди на пересилку трудової книжки поштою не надавав.

Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, в січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Міністерства з заявою про видачу йому трудової книжки.

Листом від 06.02.2015 року Міністерство повідомило, що трудову книжку ОСОБА_1 може отримати особисто у відділі кадрів державних підприємств і установ та оформлення нагород Департаменту роботи з персоналом, або надати письму згоду на її пересилку поштою ( а.с. 8-9 ).

Під час розгляду справи, судом було встановлено, що після отримання вказаного листа ( 06.02.2015 року ), ОСОБА_1 станом на час прийняття судом рішення у справі мір, спрямованих на отримання належної йому трудової книжки не вчинив, як і не надання згоди на пересилання трудової книжки поштою. Причину неотримання трудової книжки ОСОБА_1 навіть після самостійного звернення до Міністерства з листом про отримання трудової книжки, представник позивача в судовому засіданні пояснити не зміг.

За таких обстави, суд прийшов до висновку, що вини Міністерства в неотриманні ОСОБА_1 трудової книжки не має, а тому, відсутні підстави для застосування норм ст. 235 КЗпП України, про нарахування середнього заробітку за вимушений прогул у зв'язку із затримкою видачі трудової книжки.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Що стосується вимог ОСОБА_1 про стягнення з ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин " на його користь середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості із заробітної плати за період часу з 26.06.2014 року по 11.02.2015 року то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2014 року позов ОСОБА_1 до Міністерство аграрної політики України, ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин ", третя особа: ОСОБА_3, про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку виплати та моральної шкоди задоволено частково, постановлено: стягнути з ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин " на користь ОСОБА_1 заборгованість за невиплачену заробітну плату з липня 2010 року по листопад 2010 року, по день його звільнення 29.11.2010 року в сумі 43 628, 85 грн.; стягнути з ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин " судовий збір в сумі 121, 80 грн. на користь держави.

У позовних вимогах ОСОБА_1 про стягнення з ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин " на його користь суми індексації, середнього заробітку за період затримки виплати заробітної плати та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Крім того, вказаним рішенням також встановлено, що судом не встановлено вини з боку відповідачів ( Міністерство аграрної політики України, ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин " ) щодо порушення положень ст.47 КЗпП України, у видачі ОСОБА_1 трудової книжки ( абз.2 а.с.26 ).

Як вбачається із матеріалів цивільної справи № 761/6792/13-ц, провадження № 2/761/213/2014, після проголошення вступної та резолютивної частини вищезазначеного рішення суду, представники ОСОБА_1 та ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин " отримали її копію.

Повний текст рішення сторонам у справі було направлено лише 18.06.2014 року, про що свідчать копії супровідних листів, наявних у матеріалах справи, якими спростовуються доводи позивача, що вказане рішення суду набрало законної сили саме 23.06.2015 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.07.2014 року заяву представника відповідача ДП " Агентства з ідентифікації і реєстрації тварин " про виправлення описки у рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2014 року у справі позовом ОСОБА_1 Міністерства аграрної політики України, ДП " Агентства з ідентифікації і реєстрації тварин ", третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку виплати та моральної шкоди задоволено, ухвалено: виправити допущені описки у абзаці другому та третьому резолютивної частини рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства аграрної політики України, ДП " Агентства з ідентифікації і реєстрації тварин ", третя особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку виплати та моральної шкоди, а саме: у другому та третьому абзаці: у словосполученні речення: стягнути з ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин " юридична адреса читати замість слів " 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 24 " слова юридична адреса " 01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1, офіс 41 ".

Вказана ухвала суду листом від 25.07.2014 року була направлена для відома усім сторонам по справі.

В послідуючому, ОСОБА_1 звернувся на ім'я голови Шевченківського районного суду м. Києва з заявою, яка була зареєстрована в канцелярії суду 07.08.2014 року, про направлення на його адресу повного тексту рішення у справі за його позовом, оскільки, йому відомо, що в червні 2014 року було проголошено вступну та резолютивну частину рішення суду, але повний текст рішення на його адресу не надходив. Суть вказаного рішення йому невідома.

Листом від 19.08.2014 року Шевченківським районним судом м. Києва на адресу ОСОБА_1 було направлено копію рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2014 року.

З заявою про отримання виконавчого листа ОСОБА_1 до суду не звертався, як і відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 та представниками Міністерства і Агентства рішення суду, яке набрало законної сили до подання ОСОБА_1 апеляційної скарги.

01 жовтня 2014 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2014 року у справі за позовомОСОБА_1 до Міністерство аграрної політики України, ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин ", третя особа: ОСОБА_3, про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку виплати та моральної шкоди та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 08.10.2014 року клопотання ОСОБА_1 задоволено, поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2014 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 20.11.2014 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2014 року залишено без змін.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2014 року набрало законної сили.

Вказаною ухвалою також встановлено, що ОСОБА_1 не працював з 01.07.2010 року по 29.11.2010 року, та в подальшому за трудовою книжкою не з'являвся, що підтверджено самим позивачем у позовній заяві та поясненнях ( абз.8 а.с. 30 ).

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку ( ч.1 ст. 117 КЗпП України ).

Негайне виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2014 року допущено не було; в добровільному порядку ОСОБА_1 з вимогою про виплату йому заборгованості по заробітній платі по вищезазначеному рішенню суду ( 10.06.2014 року ) до Агентства не звертався; постанов про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2014 року на адресу Агентства також не надходило.

Як зазначила в судовому засіданні представник Агентства, повний текст ухвали Апеляційного суду м. Києва від 25.11.2014 року нею було отримано в приміщенні Апеляційного суду.

Листом від 02.12.2014 року Агентство повідомило ОСОБА_1 про готовність підприємства виплатити останньому грошові кошти по рішенню Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2014 року та просило повідомити про зручний для ОСОБА_1 спосіб отримання коштів ( а.с.73 ).

22 грудня 2014 року Агентством було отримано заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5, який повідомив, що ОСОБА_1 бажає отримати грошові кошти шляхом безготівкового перерахунку на його розрахунковий рахунок та зазначив реквізити ( а.с. 74 ).

24 грудня 2014 року Агентство повторно звернулось до ОСОБА_1 з листом та просило повідомити всі реквізити, оскільки реквізити, які були надані попередньо, не містили повної інформації, що позбавило підприємство вчинити перерахування коштів ( а.с. 76-77 ).

Листом від 09.01.2015 року, який було отримано Агентством 14.01.2015 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 повідомив усі необхідні реквізити для перерахування коштів. Після чого, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2014 року було виконано, шляхом перерахування грошових коштів в сумі 43 628, 85 грн. на рахунок ОСОБА_1, про що свідчить копія платіжного доручення № 503 від 11.02.2015 року ( а.с.86 ).

В період листування між сторонами, ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.02.2015 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерство аграрної політики України, ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин ", третя особа: ОСОБА_3, про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку виплати та моральної шкоди, за касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20.11.2014 року ( а.с. 87-89 ).

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що в діях Агентства не встановлено порушення строків виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2014 року, а тому відсутні підстави для застосування норм, передбачених ст. 117 КЗпП України про нарахування середнього заробітку за весь час затримки проведення розрахунку ( виплати ) по день фактичного розрахунку.

Вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання Міністерства надати в судове засідання трудову книжку ОСОБА_1, оформлену з урахуванням вимог рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2011 року у справі № 2-4055/11, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 19.10.2011 року у справі № 22-7928/2011, рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.07.2012 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.09.2012 року у справі за № 6-41186ск11, як і вимоги про зобов'язання Міністерства видати йому ( ОСОБА_1 ) трудову книжку, оформлену з урахування вимог рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2011 року у справі № 2-4055/11, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 19.10.2011 року у справі № 22-7928/2011, рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.07.2012 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.09.2012 року у справі за № 6-41186ск11, то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що листом від 06.02.2015 року, який отримано ОСОБА_1, Міністерство повідомило останнього ( ОСОБА_1 ) про можливість отримати трудову книжку чи надати згоду на її пересилання поштою.

У своїх поясненнях під час розгляду справи представник позивача зазначав, що після отримання вищезазначеного листа, ОСОБА_1 трудову книжку станом на час розгляду судом справи не отримав з невідомих йому на те причин, а одразу звернувся до суду з даною позовною заявою.

З чого суд приходить до висновку, про самоусунення ОСОБА_1 від отримання трудової книжки.

Як вбачається із наданої представником Міністерства копії трудової книжки ОСОБА_1, вона містить усі зміни, відповідно до прийнятих судами вищезазначених рішень, що свідчить про недоведеність з боку позивача та його представника тверджень про необхідність у зобов'язанні Міністерства оформити трудову книжку ОСОБА_1 з урахуванням рішень судів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 116, 117, 235 КЗпП України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин ", Міністерство аграрної політики та продовольства України про зобов'язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості із заробітної плати та за час вимушеного прогулу у зв'язку з затримкою видачі трудової книжки відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: