Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/1549/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

08.04.2015 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.

при секретарі Дідур М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 04 лютого 1994 року між нею та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири. На підставі даного договору ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1, що в місті Вишневому, Києво-Святошинському району Київської області. Даний договір був укладений та зареєстрований на «Українській біржі Десятинна» на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу». Даний договір був укладений в трьох екземплярах, два яких видані сторонам, а один лишився на біржі. Крім того 28 лютого 1994 року право власності на дану квартиру було зареєстроване за позивачем в БТІ.

На сьогоднішній день позивач втратила належний їй екземпляр договору купівлі-продажу квартири від 04 лютого 1994 року, що є правовстановлюючим документом на право власності на квартиру АДРЕСА_1, що у місті Вишневому, Києво-Святошинського району Київської області. А отже не може реалізувати свої права власника в повному обсязі.

Тому позивач просила визнати за нею ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, що в місті Вишневому, Києво-Святошинського району Київської області.

Представник позивача направила до суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області направила до суду заяву в якій просила розгляд справи провести без участі їх представника, рішення прийняти відповідно до вимог закону.

Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, а саме як вбачається із копії інвентаризаційної справи на об'єкт нерухомості що розташований за адресою: АДРЕСА_2, право власності на дану квартиру АДРЕСА_1, що у місті Вишневому, Києво-Святошинського району Київської області зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24 лютого 1994 року, укладеному між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що був зареєстрований на «Українській біржі десятинна». Примірник даного договору знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи.

Крім того, як вбачається з постанови державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ від 29.11.2006 року та відомостей з єдиного реєстру заборон відчуженн об'єктів нерухомого майна, на майно що належить на праві власності ОСОБА_1, а саме кватиру АДРЕСА_1, Києво-Святошинського району Київської області було накладено арешт.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України визначає що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи що позивачем був втрачений документ що засвідчує її право власності на квартиру, а також наявні письмові докази зібрані в матеріалах справи що підтверджують право власності позивача ОСОБА_1 на квартиру, суду приходить до висвноку про необхідність задоволення вимоги позову.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 6, 15, 16, 328, 392 ЦК України та керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: Дубас Т.В.