Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 рокуМ. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,Мазур Л.М., Писаної Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря Нив» про визначення строку дії договору оренди землі, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря Нива», яке діє через представника Філімонову Ольгу Миколаївну, на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила визначити строк дії договору оренди землі, що був укладений 01 січня 2007 року між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «Зоря Нив» (далі - ТОВ «Зоря Нив»), - з 01 січня 2007 року по 01 січня 2014 року; вважати цей договір припиненим з 02 січня 2014 року; зобовʼязати ТОВ «Зоря Нив» повернути позивачу земельну ділянку, передану за вказаним договором; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року, позов задоволено. Визначено строк дії договору оренди землі, що був укладений 01 січня 2007 року між ТОВ «Зоря Нив» та ОСОБА_6, з 01 січня 2007 року по 01 січня 2014 року. Визнано припиненим з 02 січня 2014 року договір оренди земельної ділянки площею 6,668 га, укладений 01 січня 2007 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Зоря Нив». Зобовʼязано ТОВ «Зоря Нив» повернути ОСОБА_6 земельну ділянку площею 6,668 га, розташовану на території Добровільської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ТОВ «Зоря Нив», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

У ч. 2 ст. 324 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судами встановлено, що 01 січня 2007 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Зоря Нив» було укладено договір оренди землі, а саме земельної ділянки площею 6,668 га, що розташована на території Добровільської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області.

Вказана земельна ділянка належить ОСОБА_6 на підставі рішення 10-ої сесії 24-го скликання Добровільської сільської ради № 52 від 25 квітня 2000року, яким останній було передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,668 га. Ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п. 2.1 спірного договору встановлено строк його дії - договір укладено на 7 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку договору повідомити орендодавця про наміри продовження його.

Також сторонами узгоджено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється в строки не пізніше семи днів після державної реєстрації цього договору за актом її прийому-передачі (п. 6.1 договору).

У п. 11.3 договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та в наслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, які істотно перешкоджають її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Також у п. 13.1 встановлено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Відповідно до акта прийому-передачі земельної ділянки від 01 січня 2007 року ОСОБА_6 передала ТОВ «Зоря Нив» в оренду земельну ділянку у розмірі 6,668 га.

Спірний договір зареєстровано у Дніпропетровській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у державному реєстрі вчинено запис від 16 жовтня 2008 року за № 99, що підтверджується відповідними відмітками у договорі оренди від 01 січня 2007 року.

Відповідно до статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Відповідно до п. 13.1 спірного договору оренди землі договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоду встановленої форми.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірного договору, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 та ТОВ «Зоря Нив» дійшли згоди щодо істотних умов договору оренди земельної ділянки, скріпивши 01 січня 2007 року договір своїми підписами, що і є моментом укладення договору.

На підставі вказаного суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що договір оренди земельної ділянки, укладений між сторонами, припинив свою дію після закінчення семирічного строку, який розпочинається з моменту його укладення, а не з моменту його державної реєстрації, оскільки державна реєстрація вказує на чинність договору (набрання юридичної сили) і не може змінювати момент його укладення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з чим погодився й апеляційний суд, визнав договір оренди припиненим. Між тим, суд не врахував, що Законом України «Про оренди землі» не передбачено можливість визнання договору оренди землі припиненим за рішенням суду.

Припинення договору, у тому числі й оренди землі, повʼязується зі строком встановленим у договорі та нормами права, які регулюють правовідносини щодо закінченні строку дії договору.

Крім того, суди вказали на необґрунтованість доводів відповідача про пролонгацію договору оренди, оскільки для цього необхідна відповідна додаткова угода між сторонами, однак в матеріалах справи ця угода відсутня.

З таким висновком судів повністю погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовʼязковим для виконання сторонами.

У п. 2.1 договору оренди землі від 01 січня 2007 року передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк і у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку договору повідомити орендодавця про наміри продовження його.

Так, суди правильно встановили, що між сторонами додаткова угода про пролонгацію не укладалась, разом з тим суди не врахували, що договір оренди є домовленістю двох сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовʼязків (ст. 626 ЦК України).

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» обʼєднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у ч. 1 ст. 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Суди, відхиляючи заперечення відповідача щодо пролонгації договору оренди, не перевірили, чи направляв орендодавець повідомлення орендарю про відмову в поновленні договору оренди.

Оскільки судами не встановлені фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, то оскаржувані судові рішення відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2011_03_09/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря Нива» задовольнити частково.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана