Справа № 22-ц-3863/11 Головуючий у І інстанції Білик Г.О.
Категорія 47 22.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

04 серпня 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Мережко М.В.,

суддів: Оношко Г.М., Семенцова Ю.В.,

при секретарі: Сашко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про поділ майна подружжя та визнання права власності на1/2 частину земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2008 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.07.1979 року по 22.11.2005 року , від якого мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. На підставі рішення Погребської сільської ради від 17.10.1996 року відповідач отримав земельну ділянку розміром 0,2157 га, що розташована по вул. Весняна, 14 в с. Погреби, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку, зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №111. Оскільки дана земельна ділянка була придбана під час шлюбу та враховуючи, що діти перебувають на її повному утриманні, просила суд відійти від принципу рівності та визнати за нею право спільної сумісної власності на земельну ділянку, що знаходиться по вул. Весняна, 14 в с. Погреби та виділити їй у власність 75% цієї земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частини земельної ділянки, що розташована по вул. Весняна, 14 в с. Погреби Броварського району Київської області.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2008 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на1/2 частину земельної ділянки задоволено. Визнано право власності: за ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,10785 га, що розташована вул. Весняна, 14 в с. Погреби Броварського району Київської області, та за ОСОБА_3 на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,10785 га, що розташована вул. Весняна, 14 в с. Погреби Броварського району Київської області.

23 вересня 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2008 року.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2010 року заяву ОСОБА_4 задоволено. Скасовано рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2008 року.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2010 року ОСОБА_4 залучено в якості третьої особи на стороні відповідача в справі за даним позовом.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2011 року відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду області від 02 березня 2011 року позивач і відповідач подали апеляційні скарги, в яких просять рішення скасувати як незаконне, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та постановити нове, яким визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,10785 га, розташованої по вул. Весняна, 14 в с. Погреби Броварського району Київської області. Залишити у власності ОСОБА_3 1/2 частину земельної ділянки площею 0,10785 га, розташованої по вул. Весняна, 14 в с. Погреби Броварського району Київської області.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід відхилити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2І та відповідач ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.07.1979 року по 22.11.2005 року. 17.02.1996 року відповідач ОСОБА_3 зі згоди його дружини ОСОБА_2. уклали договір купівлі - продажу початого будівництвом жилого будинку, збудованого на 8% без надвірних будівель, що знаходиться по вул. Весняна, 14 в с. Погреби Броварського району Київської області, посвідчений державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори, реєстровий № 707. Відповідно розписки ( а.с. 56) відповідач ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_4 16500 доларів США за продаж недобудованого будинку, враховуючи земельну ділянку площею 0.21 га, що розташована по вул. Весняна, 14 в с. Погреби Броварського району Київської області.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 отримав спірну земельну ділянку площею 0,2157 га, що розташована на території с. Погреби Броварського району Київської області, надану для індивідуального житлового будівництва та обслуговування будівель, ведення особистого підсобного господарства на підставі рішення 10 сесії від 17.11.1996 року Погребської сільської ради народних депутатів..

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався Земельним Кодексом України ( 1990 року), Декретом Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року за № 15 «Про приватизацію земельних ділянок», «Порядком передачі земельних ділянок у приватну власність громадян», затвердженого Наказом Держаного комітету України по земельних ресурсах від 15.02.1993 за № 10 та зазначив, що земельна ділянка, одержана громадянином у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку й господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, садівництва, дачного і гаражного будівництва, є його власністю, а не спільною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану безоплатно на підставі рішення сесії сільської ради земельну ділянку відповідачем ОСОБА_3. Оскільки відповідач ОСОБА_3 отримав земельну ділянку безоплатно у приватну власність, використавши своє право як громадянина на приватизацію, спірна земельна ділянка не придбавалась за спільні кошти подружжя чи за кошти одного з подружжя, тому не може бути визнана спільним майном подружжя ОСОБА_3 та не підлягає розподілу між сторонами.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неправильно застосував вимоги норм матеріального та процесуального права, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на зібраних матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційного суду.

Головуючий

Судді