Справа № 562/1093/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" червня 2015 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

при секретарі Парфенюк Т.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

її представника-адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди одного з батьків, -

в с т а н о в и в:

У поданій в суд заяві позивач ОСОБА_1 просить дозволити виїзд її донькам ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі України без згоди батька ОСОБА_3 у її супроводі або інших уповноважених нею осіб до виповнення дітьми 16 років.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 та за час шлюбу у них народилися доньки ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які проживають з нею. Батько дітей не переймається проблемами дітей, проживає окремо та не здійснює належного догляду за ними. Літом 2014 року вона звернулася до ОСОБА_3 з проханням надати дозвіл для виїзду дітей за кордон для відпочинку, однак відповідач такого дозволу не надав і діти були позбавлені можливості відпочити за кордоном. З метою здійснення своїх батьківських обовязків по фізичному та духовному розвитку дітей вона планує періодично організовувати поїздки за кордон разом із дітьми, проте побоюється, що відповідач буде безпідставно чинити перешкоди у реалізації запланованих нею в інтересах дітей подорожей за кордон шляхом ненадання відповідно дозволу.

У судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали позов та з аналогічних мотивів.

Відповідач у судове засідання не зявився з невідомої суду причини, хоча повідомлявся про час та розгляду справи завчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданої ним через представника позивача заяви не заперечує щодо задоволення позову та просить справу розглянути без його участі.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено та підтверджується відповідними свідоцтвами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 14 червня 2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітніх дітей - доньок ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, які не досягли 16 річного віку.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Принцип загальної і рівної відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини закріплений і в нормах міжнародного права. Конвенцією про права дитини (ст. 18) проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обов'язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними. Одним із питань, яке має вирішуватися за взаємною згодою батьків дитини, є реалізація права дитини на свободу пересування.

Частиною 3 ст.313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років).

За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Аналогічні положення містить і постанова Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України».

Відповідно до підпунктів 1, 2 п. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється:

1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску;

2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: якщо другий з батьків є іноземцем або особою безгромадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску; якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном; у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Вказані вище вимоги закону дають підстави для висновку, що законодавцем надано право суду приймати рішення щодо виїзду дитини за кордон при умові строкової конкретно визначеної поїздки із зазначенням країни та часу перебування, та відмови одного з батьків у надані згоди на цей виїзд.

З пояснень позивача сторони не підтримують подружніх стосунків, у звязку з чим звернулися до суду з позовом про розірвання шлюбу, проживають окремо та батько малолітніх дітей ОСОБА_3 на даний час не заперечує щодо виїзду дітей за кордон на відпочинок та оздоровлення чи у туристичну подорож для культурного та освітнього розвитку, що свідчить про відсутність спору, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Будь-яких доказів чинення з боку ОСОБА_3 перешкод у виїзді його дітей за кордон у супроводі матері чи його відмови у наданні згоди на виїзд дітей за кордон сторони суду не надали, а покликання на тимчасове перебування відповідача за кордоном не є перешкодою в отриманні від нього такого дозволу.

У своїй позовній заяві та у судовому засіданні позивач і її представник не повідомили суд в яку саме країну, коли та на який термін вони просять надати їм дозвіл на виїзд за межі України їх малолітніх дітей, яким не виповнилося 16 років, згоду на яку відмовляється надати батько дитини.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними, а тому у задоволені слід відмовити.

На підставі наведеного, ст.313 ЦК України, ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», керуючись ст.ст.10, 11, 57- 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди одного з батьків відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі через Здолбунівський районний суд Рівненської області апеляційної скарги протягом 10 /десяти/ днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення судового рішення у той же строк із дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст повного рішення виготовлено 30 червня 2015 року.

Суддя: