Провадження № 22-ц/773/831/15 Категорія: 55 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Подолюка В.А.,

при секретарі Вергуну Т.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Луцьк цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства Дослідне господарство Рокині Волинського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук про стягнення заборгованості по заробітній платі за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2015 року в даній справі в задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по заробітній платі відмовлено.

Позивач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу позивача слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 01.02.2011р. по 02.04.2014р. в сумі 141714,29грн., середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з 03.04.2014Р. по 20.11.2014р. в сумі 30047,82грн., індексації заробітної плати за період з лютого 2011р. по квітень 2014р. в сумі 1839,32грн., компенсації заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати з лютого 2011р. по квітень 2014р. в сумі 29881,06грн., компенсації за невикористану відпустку за період з 27 серпня 2007р. по 02 квітня 2014р. в сумі 19919,64грн.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3Я відповідно до контракту від 21 березня 2006 року був призначений на посаду директора Державного підприємства дослідного господарства Рокині Волинського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук з 21 березня 2006 року по 21 березня 2009 року. Наказом №42-О/С від 23 грудня 2014 року ОСОБА_3 звільнено з посади директора Державного підприємства «Дослідне господарство Рокині Волинського інституту агропромислового виробництва УААН» з 11 квітня 2014 року на підставі ст.38 КЗпП України, за власним бажанням.

Згідно наказу Волинського інституту агропромислового виробництва НААН № 3-о/д від 16.02.2011 року створено ліквідаційну комісію, голова ОСОБА_2, для здійснення комплексу заходів щодо припинення державного підприємства Дослідне господарство Рокині Волинського інституту агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук шляхом приєднання його до державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство Еліта Волинського інституту агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук.

Згідно з положеннями ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 74 КЗпП України визначено, що громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

У відповідності до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Частиною першою статті 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Позивач ОСОБА_3 з лютого 2011 року по 11 квітня 2014 року посадові обовязки директора підприємства та іншої роботи не виконував, не перебував на роботі. Дана обставина підтверджується копіями табелів обліку використання робочого часу, актами комісії по підприємству за вказаний період, яким суд дав належну правову оцінку. Крім того, позивач ОСОБА_3 з 01 лютого 2011 року та станом на квітень 2014 року був керівником товариства з обмеженою відповідальністю «Веселка», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Рішенням Луцької районної ради від 21 лютого 2014р. №31/7 ОСОБА_3 був обраний головою Луцької районної ради. На спростування цього будь-яких доказів позивач не подав. Позивачу надавались щорічні відпустки за період з 27 серпня 2007 року по 27 серпня 2010 року, що підтверджується наказами по підприємству, підписаними самим позивачем ОСОБА_3, як директором, № 9к від 19 жовтня 2009р., № 11-к від 19 листопада 2009р., заявою ОСОБА_3 про надання щорічної відпустки з 11.10.2010р. та наказом директора Волинського інституту агропромислового виробництва НААН від 05 жовтня 2010р. У період з лютого 2011 року по квітень 2014 року, як було вказано вище, позивач не працював. Відповідачем при видачі наказу про звільнення позивача 23 грудня 2014 року було проведено розрахунок компенсації за невикористану відпустку, та встановлено, що заборгованості по грошовій компенсації за невикористані щорічні відпустки та заборгованості по заробітній платі не існує. Як вбачається з довідки №3 від 24.02.2015р. за підписом голови ліквідаційної комісії ОСОБА_2, станом на 11 квітня 2014 року заборгованість державного підприємства Дослідне господарство Рокині Волинського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук перед ОСОБА_3 по заробітній платі відсутня.

Враховуючи, що заробітна плата це винагорода, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу, а позивач у спірний період не виконував обовязки директора чи будь-яку іншу роботу у державному підприємстві Дослідне господарство Рокині Волинського інституту агропромислового виробництва національної академії аграрних наук, то підстав для нарахування і стягнення заробітної плати та інших виплат немає.

Непритягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни не може бути підставою для стягнення заробітної плати за час не виконання ним роботи, передбаченої контрактом.

Рішення судом ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, є справедливим і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 у відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді