АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Барановської Л.В., Качана В.Я.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 лютого 2015р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «Аркада» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

у грудні 2014р. позивач звернулася до суду з позовом, який уточнювала під час судового розгляду, про стягнення з відповідача заборгованості за договором про вклад (депозит) з урахуванням інфляції у сумі 15671грн. 67коп., три процента річних у сумі 320грн. 08коп., 1000грн. морально шкоди та 243грн. 60коп. судових витрат.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначала, що є спадкоємцем ОСОБА_3, який 30 грудня 2013р. уклав з ПАТ АКБ «Аркада» депозитний договір № 32019 терміном на 12 місяців і 5 днів до 4 січня 2015р. на умовах сплати відсотків у розмірі 20,5% річних та вніс на депозитний рахунок 88 000грн. ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 помер і відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом вона успадкувала грошові кошти за вказаним депозитним вкладом, а 5 вересня 2014р. отримала 87 077грн. 80коп., проте, відсотки нараховані банком тільки до дня смерті вкладника, а не до дня фактичного повернення коштів, що на думку позивача, є правомірним.

Рішенням суду від 18 лютого 2015р. у позові відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на неправомірне не врахування судом правової позиції Верховного Суду України, яка висловлена при розгляді аналогічних справ.

Апелянт та її представник, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.97, 98), у судове засідання не з'явилися, клопотання про перенесення судового розгляду не подали, тому відповідно до положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів провела судове засідання у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, яка просила залишити рішення суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30 грудня 2013р. між чоловіком позивача - ОСОБА_3 та

№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/5335/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Мельник А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
ПАТ АКБ «Аркада» було укладено договір про вклад (депозит) «Комфортний» № 32019. За

вказаним договором ОСОБА_3 передав, а ПАТ АКБ «Аркада» прийняв 88 000грн. на строк

- 2 -

12 місяців та 5 днів з виплатою 25,5% річних.

Відповідно до п. 4.1. договору проценти на вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку з інших підстав.

Згідно п. 4.7. у разі смерті вкладника банк припиняє нарахування процентів на вклад з дати смерті, вказаної у свідоцтві про смерть вкладника.

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області 18 лютого 2014р. (с.с..8).

4 вересня 2014р. позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, у тому числі і на грошовий вклад з відповідними відсотками та нарахування (на дату пред'явлення свідоцтва про право на спадщину), що знаходяться на зберіганні в ПАТ АКБ «Аркада» на рахунку згідно договору № 32019 про вклад (депозит) «Комфортний» (с.с.9).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що умовами договору, який був укладений між банком та спадкодавцем, було передбачено припинення договору та нарахування процентів у разі смерті вкладника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає обставинам справи та ґрунтується на нормах матеріального права.

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

В ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зазначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину.

Пунктом 8.6. договору про вклад, який уклав спадкодавець, сторони визначили, що у разі смерті вкладника дія договору припиняється з дати смерті, вказаної у свідоцтві про смерть вкладника, а належні йому кошти успадковуються спадкоємцями в порядку, визначеному чинним законодавством України.

Також пунктом 4.7. договору сторони погодили, що банк припиняє нарахування процентів на вклад з дати смерті, вказаної у свідоцтві про смерть вкладника.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що банк виконав умови укладеного зі спадкодавцем позивача договору про вклад і правових підстав не враховувати зазначені умови договору суд не мав.

Доводи апелянта, що судом не були враховані правові позиції Верховного Суду України, зазначені у постановах від 4 вересня 2013р., 18 вересня 2013р., від 20 листопада 2013р. та 22 січня 2014р., колегія суддів вважає безпідставним.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що сторони договору про вклад погодили умови щодо його припинення у разі

- 3 -

смерті вкладника, а також строк нарахування процентів у даному випадку.

На відміну від зазначених висновків, у постановах Верховного Суду України, на які посилається апелянт, висновок суду ґрунтується на тому, що умови договорів про вклад не містили умов про припинення нарахування процентів у зв'язку із смертю вкладника.

Отже, у справі, яка переглядається, та у справах, на рішення яких посилається апелянт, наявні різні фактичні обставини, тому відсутні правові підстави для застосування ст. 360-7 ЦПК України.

Судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, правильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити, рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 лютого 2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: