Справа №710/774/15-ц
провадження № 2/710/330/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2015 р. Шполянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді КРАВЧУКА В.М.

за участю секретаря ТКАЧЕНКО В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шпола Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, який підтримав в судовому засіданні і просив визнати за ним право власності на 2/3 частки нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить відповідачу ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я. 16 лютого 2010 року, реєстр №515, а за відповідачем ОСОБА_2 визнати право власності на 1/3 частки нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить відповідачу ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я. 16 лютого 2010 року, реєстр №515, судові витрати просив залишити на його рахунку.

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що 17 січня 2010 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про спільну діяльність про організацію спільної діяльності в сфері торгівлі для досягнення господарських і комерційних цілей. Для виконання даних цілей ними спільно було вирішено придбати нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, і відповідно для придбання будівлі він зобов'язався передати відповідачу 60000 грн., а відповідач зобов'язувався надати для придбання нежитлової будівлі 30000 грн. Після підписання вказаного договору, ним було передано відповідачу 60000 грн. на придбання нежитлової будівлі, що підтверджується письмовою розпискою відповідача. Відповідно до п. 7.1 договору визначалось, що майно набуте за вказані внески складає їхню з відповідачем спільну часткову власність, а саме: відповідачу належить 1/3 частки, а йому 2/3 частки. Згідно п. 7.2 договору уповноваженою особою на підписання договору купівлі-продажу та на проведення державної реєстрації нерухомого майна визначався відповідач. Відповідачем, з урахуванням Протоколу Аукціону №1 від 15.02.2010 року, була придбана відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я. 16 лютого 2010 року, реєстр №515, нежитлова будівля, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за 88560 грн. 25 березня 2010 року відповідачем була проведена державна реєстрація власності на вказане нерухоме майно. Уповноваженим власником вказаного нерухомого майна відповідно до правовстановлюючих документів є відповідач ОСОБА_2. В березні 2015 року він дізнався, що відповідач має намір продати вказане нерухоме майно в порушення укладеного договору про спільну діяльність, заявивши, що згідно правовстановлюючих документів є єдиним власником вказаного майна, а він не має щодо вказаного майна жодних прав і з цього періоду він дізнався, що його право порушено. Він вважає, що згідно умов договору про спільну діяльність, він має право на 2/3 частки нежитлової будівлі, яка розташована в АДРЕСА_1, а відповідач має право на 1/3 частку вказаного нерухомого майна. Враховуючи вказані обставини, він вимушений був звернутися до суду з даним позовом, який підтримав в судовому засіданні і просив його задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 визнав повністю і пояснив, що дійсно між ним та позивачем був укладений договір про спільну діяльність. Ними спільно було прийнято рішення про придбання у власність для організації спільної діяльності нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Позивач надав йому для придбання нежитлової будівлі 60000 грн. Придбавши вказану нежитлову будівлю згідно договору купівлі-продажу, він провів державну реєстрацію даного нерухомого майна та став єдиним власником всієї будівлі. Він визнає позовні вимоги і не заперечує, щоб за позивачем було визнано право власності на 2/3 частки нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, поскільки позивачем було надано на придбання вказаної будівлі 2/3 частки грошових коштів в розмірі 60000 грн.

Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що 17 січня 2010 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про спільну діяльність, відповідно до п. 1.1 якого сторони домовилися про організацію спільної діяльності в сфері торгівлі для досягнення господарських і комерційних цілей. Для виконання даних цілей сторонами спільно було вирішено придбати нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, згідно п. 3.1.1 договору, і відповідно для придбання будівлі позивач ОСОБА_1 зобов'язувався передати відповідачу 60000 грн. (п. 4.1.1 договору), а відповідач зобов'язувався надати для придбання нежитлової будівлі 30000 грн. (п. 3.2.2 договору). Після підписання вказаного договору, позивачем ОСОБА_1 було передано відповідачу 60000 грн. на придбання нежитлової будівлі, що підтверджується письмовою розпискою, написаною відповідачем власноручно 17.01.2010 року.

Згідно ч. 1 ст. 1130 ЦК України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників (ч.2 ст. 1130 ЦК України).

Відповідно до п. 7.1 договору про спільну діяльність, грошові внески сторін, а також майно створене або набуте сторонами за вказані грошові внески складає їх спільну часткову власність, а саме: відповідачу ОСОБА_2 належить 1/3 частки, а позивачу ОСОБА_1 2/3 частки. Згідно п. 7.2 договору, уповноваженою особою на підписання договору купівлі-продажу та на проведення державної реєстрації нерухомого майна визначається відповідач.

Частиною 1 статті 1134 ЦК України передбачено, що внесене учасниками майно, яким вони володіють на праві власності, а також вироблена у результаті спільної діяльності продукція та одержані від такої діяльності плоди і доходи є спільною частковою власністю учасників, якщо інше не встановлено договором простого товариства або законом.

Відповідачем ОСОБА_2, з урахуванням Протоколу Аукціону №1 від 15.02.2010 року, була придбана відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я. 16 лютого 2010 року, реєстр №515, нежитлова будівля, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за 88560 грн.

25 березня 2010 року відповідачем була проведена державна реєстрація власності на вказане нерухоме майно, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25685920 від 25.03.2010 р. Уповноваженим власником вказаного нерухомого майна відповідно до правовстановлюючих документів є відповідач ОСОБА_2.

В березні 2015 року позивач ОСОБА_1 дізнався, що відповідач має намір продати вказане нерухоме майно в порушення укладеного договору про спільну діяльність, поскільки згідно правовстановлюючих документів він є єдиним власником вказаного майна, а позивач не має щодо вказаного майна жодних прав. З вказаного часу позивач дізнався, що його право порушено.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч. 4 ст. 355 ЦК України).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).

Сторонами під час укладення договору про спільну діяльність було обумовлено, що майно набуте за грошові внески сторін складає їх спільну часткову власність. Відповідно до розмірів часток грошових внесків сторін, договором визначалося, що позивачу належить 2/3 частки придбаного за вказані грошові внески нерухомого майна, а відповідачу - 1/3 частки.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши та оцінивши їх у єдності та сукупності, враховуючи, що між сторонами було укладено договір про спільну діяльність, згідно якого кожна із сторін внесла свій грошовий внесок для здійснення спільної діяльності, зокрема, позивачем було внесено 60000 грн., а відповідачем 30000 грн., за рахунок яких було придбано нежитлову будівлю, яка знаходиться в АДРЕСА_1, беручи до уваги, що позивачу згідно договору належить 2/3 частки придбаного за грошові внески нерухомого майна, а відповідачу - 1/3 частки, однак відповідачем було зареєстровано право власності на своє ім'я на всю нежитлову будівлю, суд вважає можливим визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а за відповідачем ОСОБА_2 визнати право власності на 1/3 частки вказаної нежитлової будівлі.

На підставі викладеного, ст. ст. 355, 356, 358, 1130, 1134 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний №, право власності на 2/3 частки нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить відповідачу ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я. 16 лютого 2010 року, реєстр №515.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний №, право власності на 1/3 частки нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить відповідачу ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я. 16 лютого 2010 року, реєстр №515.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Кравчук