АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2984/15 Справа № 171/1201/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Категорія 50
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Черненкової Л.А., Петешенкової М.Ю. при секретареві Яловій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 1 жовтня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання батька,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Апостолівського райсуду Дніпропетровської області від 1.10.2014р. частково задоволено позов ОСОБА_2 та на його утримання з дорослих синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стягнуто аліменти у розмірі по 150грн. щомісячно з кожного. Додатковим рішенням того ж суду від 16.01.2015р. у стягненні витрат на правову допомогу відмовлено. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та його представник просили скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

ОСОБА_2, 9.01.1952р.н., з 10.10.2013р. перебуває у зареєстрованому шлюбі та проживає з ОСОБА_6 (а.с.3,6). За відомостями Управління Пенсійного Фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи за загальним захворюванням у розмірі 1049грн., а його дружина пенсію за віком у розмірі 1160грн.17коп. (а.с.5,7,8,50). Посилаючись на свій матеріальний стан та стан здоровя, ОСОБА_2 вимагав матеріального утримання від своїх повнолітніх дітей у розмірі по 1500грн. щомісячно з кожного та оплати його додаткових витрат на лікування.

ОСОБА_4, 31.08.1974р.н., є старшим сином ОСОБА_2, одружений з 10.12.2005р. та від шлюбу має сина ОСОБА_7, 2006р.н. За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 3.06.2014р. внесено запис про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_4 (а.с.29,30,32,38 ).

ОСОБА_5, 21.10.1982р.н., є другим сином ОСОБА_2, одружений з 23.11.1989р. та від шлюбу має дочку ОСОБА_8, 2014р.н. (а.с.59,60,62 ).

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.202,203,205 СК України ухвалив рішення, яким частково задоволено позов ОСОБА_2 та на його утримання з дорослих синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стягнуто аліменти у розмірі по 150грн. щомісячно з кожного.

Посилання ОСОБА_2 та його представника в апеляційній скарзі на неправильність визначення розміру аліментів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки визначення їх розміру здійснено судом з урахуванням положень ч.1 ст.205 СК України, матеріального та сімейного стану сторін та наданих ними доказів. Оцінка доказів згідно ст.212 ЦПК України відноситься до виключної компетенції суду і переоцінці на вимогу сторони не підлягає. Доводи ОСОБА_2 та його представника в апеляційній скарзі на необґрунтованість відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з дітей позивача додаткових витрат також не можуть бути прийняті до уваги. Вимога ОСОБА_2 про стягнення вартості протеза у сумі 10400грн. обґрунтована довідкою про вартість протезу та лікарським направленням на медичну консультацію. Метою консультації у направленні зазначена можливість проведення протезування та надання висновку для МСЕК з ціллю підвищення групи інвалідності (а.с.10,11). Медичного висновку про показання та необхідність протезування ОСОБА_2 матеріали справи не містять. Вимога ОСОБА_2 про стягнення вартості медичних препаратів обґрунтована копіями товарних чеків та медичними довідками (а.с.9-12,13,53,71,72,81,98,). Проте довідки, крім загального посилання на необхідність медикаментозного лікування, не містять медичного висновку щодо необхідності застосування конкретних придбаних за вказаними товарними чеками медичних препаратів. При цьому одна з довідок (а.с.81) дійсно вказує на лікування ОСОБА_2 конкретними медичними препаратами та ліками у медичній установі у період його стаціонарного лікування та не містить посилання про придбання цих препаратів та ліків за рахунок пацієнта.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційні скаргами ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 1 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_9

ОСОБА_10