Номер провадження: 22-ц/785/409/15
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Мартинової К.П., Журавльова О.Г.,

з участю секретаря судового засідання - Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Лукічної про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ПАТ "Дельта Банк" на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2014 року,

встановила :

У червні 2013 року ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з вимогою про стягнення суми боргу за кредитним договором, заборгованості за відсотками та судових витрат, посилаючись на те, що 27 липня 2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 350 000,0 доларів США з розрахунку 13% річних на строк з 27 липня 2007 року по 27 липня 2017 року. Банк повністю та в строки виконав свої зобов'язання за кредитним договором, однак ОСОБА_2 не виконував умови договору, не здійснював погашення кредиту та не сплачував відсотки за користування коштами. На забезпечення виконання умов зазначеного договору було також укладено договори поруки №126885 від 27.07.2007 року, № 126701 від 27.07.2007 року, № 126660 від 27.07.2007 року, відповідно до яких ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 взяли на себе зобов'язання відповідати за невиконання позичальником умов зазначеного кредитного договору. При цьому, 08.12.2011 року між позивачем та АКІБ "УкрСиббанк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно з яким, як зазначає позивач, він набув права вимоги за вказаним кредитом. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2014 року у задоволені позову ПАТ "Дельта Банк" відмовлено в повному обсязі. Не погоджуючись із рішенням суду представник ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм процесуального та не правильне застосування норм матеріального права, просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2014 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" задовольнити в повному обсязі.

Сторонни в судове засідання не з'явились. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялись належним чином.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Справа розглянута судом на підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 т. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено, наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.

27 липня 2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 350 000,0 доларів США з розрахунку 13% річних на строк з 27 липня 2007 року по 27 липня 2017 року.

На забезпечення виконання умов зазначеного договору 27 липня 2007 року укладено договори поруки № 126885, № 126701, № 126660, відповідно до яких ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 прийняли на себе зобов'язання відповідати по зобов'язаннях ОСОБА_2, які виникають з умов кредитного договору № 0, проте відповідачі порушили умови повернення платежів, у результаті чого станом на 29.04.2013 року у них виникла заборгованість за договором кредиту у розмірі 3 990 959, 89 гривень.

Між ПАТ "УкрСиббанк" та АТ "Дельта Банк" 08.12.2011р. був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

Згідно до п.1.1 вищенаведеного Договору, перелік позивальників (боржників), відносно яких були продані права вимоги, зазначені в Додатку І (Перелік Прав вимоги за кредитами).

Згідно п. 2.3 Договру від 08.12.2011 року, права вимоги за кредитами переходять від ПАТ "УкрСибанк" до ПАТ "Дельта Банк" з моменту підписання ними Акту приймання-передачі прав вимоги за кредитами у дату закриття, яка встановлена Договором, а саме 19.12.2011 року.

Однак, акт прийому-передачі прав вимоги за кредитами, передбачений п. 2.3 Договору до суду не надав.

З огляду на наведене, суд не прийняв до уваги у якості доказу факту передачі прав вимоги до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що виникла за договором №0 від 27.07.2007 року, а також моменту переходу прав вимоги за договором №0 від ПАТ "УкрСиббанк" до АТ "Дельта Банк", витяг з Додатку №1 так як він був складений не на виконання п.п.1.1., яким встановлений обсяг переданих прав вимог з посиланням на Додаток І, та п.2.3, яким встановлюється, саме з якого моменту ПАТ "ДельтаБанк" набуває право вимоги, а на виконання п.4.2 Договору.

Інші докази, які б підтверджували передачу ПАТ "ДельтаБанк" права вимоги до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що виникла за договором №0 від 27.07.2007 року від ПАТ "УкрСиббанк", та момент переходу цих прав до ПАТ "ДельтаБанк" в матеріалах справи відсутні.

Стосовно наданих позивачем копії виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами та акту прийому-передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, суд дійшов висновку, що вони є неналежними доказами, оскільки в них не міститься прямого посилання на передачу права вимоги саме за договором про надання споживчого кредиту №0 від 27.07.2007 року, розміру зобов'язання на момент передачі, інформації (розрахунку), з чого складається невиконаний розмір грошового зобов'язання та за який період.

Згідно з правилом ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У відповідності до ч.1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Згідно наданих документів, позивач не довів, а суд позбавлений підстав зробити висновок, що йому була передана кредитна справа в цілому та оригінали договору №0 від 27.07.2007 року про відповідальне зберігання документів та акт прийому-передачі документів, а також інформацію про розрахунки між попереднім кредитором та боржником - відповідачем.

Таким чином суду встановив порушення позивачем норм процесуального права, зокрема, положень статті 64 ЦПК України. Згідно зі ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не було дотримано процедури відступлення права вимоги за кредитним договором від первинного кредитора до позивача, а також порушено процесуальні принципи безпосередності дослідження усіх доказів в судому засіданні та гласності судового розгляду. З наведених обставин суд не вправі визнавати позивача належним кредитором у досліджуваних правовідносинах.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 27 липня 2007 року, укладеного між відповідачем та АКІБ "УкрСиббанк", суд першої інстанції дійшов висновку що позов необґрунтованим належним чином та таким, у задоволенні якого необхідно відмовити у повному обсязі.

Колегія суду погоджується з таким висновком районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Жодних нових доказів апелянтом не подано.

Крім того, необхідно зазначити, що суд першої та апеялційної інстанції був позбавлений можливості здобути нові достатні та допустимі докази та встановити відповідні обставини по справі, оскільки позивач не зявлявся в судове засіадння як в суд першої так і апеляційної інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ПАТ " Дельта-Банк" - Матвєєва Віталія Юрійовича - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді К.П.Мартинова

О.Г.Журавльов