АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/2928/15 Головуючий 1-ї інстанції - Сілантьєва Е.Є.
Справа № 2-645/8699/13 Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : договірне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Пономаренко Ю.А., Черкасова В.В.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ПАТ «Перший український міжнародний банк» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року та апеляційною скаргою ПАТ «Перший український міжнародний банк» на додаткове рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ЗАТ «Перший український міжнародний банк» в особі Харківської філії «Пумб», ОСОБА_1, Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» в особі Харківської філії 21, Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ Харківської області, ТОВ «АНСУ», третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Погрібна Тетяна Петрівна про визнання недійсним кредитного договору, визнання недійсним договору іпотеки, визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, скасування протоколу про проведення прилюдних торгів, скасування акту про проведення публічних торгів та реалізації предмету договору іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про право власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ЗАТ «Перший український міжнародний банк» в особі Харківської філії «Пумб» (далі Банк), ОСОБА_1, Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» в особі Харківської філії 21, Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ Харківської області про про визнання недійсним кредитного договору, визнання недійсним договору іпотеки, визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, скасування протоколу про проведення прилюдних торгів, скасування акту про проведення публічних торгів та реалізації предмету договору іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про право власності.

В обґрунтування позову посилався на те, що у вересні 2007 року між ним та Банком було укладено кредитний договір на суму 38 990 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ним та Банком було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, предметом якого стала двокімнатна квартира АДРЕСА_1.

У травні 2013 року стало відомо, що належна йому квартира була продана з торгів ПП «Нива-В.Ш.» в особі Харківської філії №21 відповідачу ОСОБА_1

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2013 року він був позбавлений права користування зазначеною квартирою.

Укладені договори кредиту та іпотеки вважав недійсними, оскільки під час їх укладання не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними внаслідок отримання черепно-мозкової травми. Також вважав недійсними проведені публічні торги, про які його не було повідомлено та свідоцтво про право власності, яке отримав ОСОБА_1

Представник Банку надала суду письмові заперечення проти позову, в яких посилалась на його безпідставність та просила застосувати строк позовної давності.

Представник приватного підприємства «Нива-В.Ш.» в особі Харківської філії 21 також надала суду письмові заперечення проти позову.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в своїх письмових запереченнях проти позову посилалась на пропуск строку давності для звернення до суду та недоведеність обставин по даній справі.

Представник ТОВ «Ансу» - Горлач А.С. просив відмовити в задоволенні позову.

Представник відділу примусового виконання рішень УВДС ГУЮ Харківської області Мельник Т.О. проти позову заперечувала, оскільки державний виконавець діяв відповідно до чинного законодавства.

Третя особа - приватний нотаріус ХМНО Погрібна Т.П. надала письмові заперечення проти позову, в яких зазначила, що жодних порушень з її боку під час посвідчення договору іпотеки не було.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року та додатковим рішенням від 22.06.2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсними прилюдні торги, проведені 05 листопада 2012 року приватним підприємством «Нива-В.Ш.» в особі філії 21 з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1. Визнано недійсним та скасовано протокол від 05.11.2012 року по проведенню прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна належного ОСОБА_2

Скасовано акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 09 листопада 2012 року, затверджений виконуючим обов'язки начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області та складений на підставі протоколу від 05.11.2012 року по проведенню прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна належного ОСОБА_2

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру № 9 за вищевказаною адресою, видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П. від 22.11.2012 року на підставі акту про проведення публічних торгів та реалізації предмету договору іпотеки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1, ПАТ «Перший український міжнародний банк» просять змінити та скасувати рішення та додаткове рішення суду першої інстанції, відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг апелянти посилаються на порушення судом норм процесуального і матеріального права, неповне з'ясування обставин справи та неповноту дослідження доказів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія не знаходить підстав для їх задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до положень ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч.2 цієї статті.

Судом встановлено, що 12 вересня 2007 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір на суму 38 990 доларів США.

Матеріали справи свідчать, що в цей же день ОСОБА_2 передав в іпотеку банку двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 для забезпечення виконання його кредитних зобов'язань, які позивачем було порушено.

Унаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору, приватним нотаріусом ХМНО Погрібною Т.П. 18.10.2011 року було вчинено виконавчий напис, відповідно до якого звернуто стягнення на належну боржнику вищевказану двокімнатну квартиру.

21.05. 2012 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні - ТОВ «Юридична компанія центр юридичних досліджень»(а.с.197 т.1).

Відповідно до висновків звіту про оцінку майна від 29.05. 2012 року, початкова вартість арештованого майна склала 225 200,00 грн. (а.с.201-208 т.1).

Доказів того, що ОСОБА_2 отримав копію повідомлення про результати оцінки майна матеріали справи не містять.

19 вересня 2012 року було укладено договір між ВДВС та Приватним підприємством «Нива-В.Ш.» в особі Харківської філії 21, про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмету іпотеки).

Згідно з протоколу про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмету іпотеки) від 05 листопада 2012 року, указану квартиру придбав ОСОБА_1 за початковою вартістю 168 900 грн, оскільки був єдиним учасником прилюдних торгів.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_2 посилався на те, що відповідачами під час проведення прилюдних торгів порушено вимоги Закону України «Про іпотеку», Тимчасове положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, оскільки він як боржник за виконавчим провадженням не був повідомлений про час та місце проведення повторних прилюдних торгів, стартову ціну реалізації майна, що призвело до незаконного відчуження його квартири.

Відповідно до протоколу від 05.11.2012 року присутності на прилюдних торгах з реалізації арештованого нерухомого майна вбачається, що переможцем прилюдних торгів став ОСОБА_1

Ухвалюючи рішення про задоволення позову місцевий суд виходив з того, що реалізація предмета іпотеки в рахунок погашення боргу, відбувалася з порушенням процедури проведення прилюдних торгів, зокрема, щодо неналежного повідомлення боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів з продажу предмета іпотеки. Оскільки, відчуження предмета іпотеки відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч.1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч.1 ст. 215 ЦК України).

Згідно висновків районного суду таким порушенням є не дотримання вимог п. 3.11 Тимчасового положення щодо обов'язковості повідомлення іпотекодавця про прилюдні торги. Таке порушення є істотним, оскільки воно вплинуло і на формування ціни реалізації іпотечного майна.

Вказані висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна передбачений Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27 жовтня 1999 року та є обов'язковим у разі проведення повторних торгів (п. 4.7) - далі Тимчасове положення.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 днів до дня початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію.

Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна.

Аналогічні вимоги містяться у п. 3.5 та п. 3.11 Тимчасового положення.

За таких обставин сама по собі публікація в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів без належного письмового повідомлення іпотекодавця ОСОБА_2 про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна правового значення не має.

Доказів того, що ОСОБА_2, зловживаючи своїми правами, ухилявся від отримання такого повідомлення матеріали справи не містять.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Відповідно до п. 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Правила ж проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням.

Цим Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розділ 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Разом із тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року у справі № 6-174цс12, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Судом першої інстанції встановлено, що в порушення п.3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, на адресу позивача ОСОБА_2 повідомлень з боку спеціалізованої організації про проведення прилюдних торгів з продажу квартири не надходило, чим порушені його права на участь в проведенні прилюдних торгів. Відповідачем не доведено факту направлення позивачу та отримання ним повідомлення про проведення прилюдних торгів про дату, час, місце проведення торгів, а також стартову ціну предмета іпотеки. Відсутнє зворотне поштове повідомлення із зазначенням вручення або причини не вручення його позивачу.

Вирішуючи даний спір суд першої інстанції дав належну оцінку підставам позову та встановленим обставинам, з урахуванням зібраних у справі доказів, та дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання прилюдних торгів недійсними, оскільки при їх проведенні були порушені вимоги Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що оспорювані прилюдні торги було проведено з порушенням законодавства, що є підставою для визнання їх результатів недійсними, і висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Та обставина, що суд в мотивувальній частині рішення послався як на підставу недійсності прилюдних торгів також на наявність одного покупця, на законність та обґрунтованість рішення суду не впливає, оскільки судом встановлено, що основною підставою недійсності прилюдних торгів являється ненаправлення позивачу та неотримання ним повідомлення про проведення прилюдних торгів про дату, час, місце проведення торгів, а також стартову ціну предмета іпотеки.

Доводи апеляційних скарг не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення. При вирішенні даної справи районним судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційні скарги слід відхилити і залишити оскаржуване рішення без змін.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ПАТ «Перший український міжнародний банк» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року та апеляційну скаргу ПАТ «Перший Український міжнародний банк» на додаткове рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 червня 2015 року відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року та додаткове рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення , але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :