Справа № 369/3893/15 Головуючий у І інстанції Пінкевич Н.С.
Провадження № 22-ц/780/4249/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 56 30.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

30 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді - Білоконь О.В.,

суддів: Даценко Л.М., Савченка С.І.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства "Борщагівка" про визнання інформації недостовірною та зобов'язання вчинити дію,-

встановила:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулась з вказаним позовом до комунального підприємства "Борщагівка", посилаючись на таке.

Вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Відповідач рахує за позивачем мнимий борг в розмірі 7 410,20 грн. та 32 871,18 грн. за ненадані комунальні послуги та поширює дану інформацію перед третіми особами. Даний борг не підтверджений жодним документом та є недостовірним.

Поширення цієї інформації порушує її права та законні інтереси.

У добровільному порядку КП «Борщагівка» відмовилось спростовувати інформацію про мнимий борг.

З огляду на викладене, позивач просила суд визнати недостовірною інформацію про наявність за нею боргу на підприємстві станом на 01 жовтня 2014 року у розмірі 32 871,18 грн. за ненадані житлово-комунальні послуги, поширену КП «Борщагівка» у довідці від 16 жовтня 2014 року за №299/1; визнати недостовірною інформацію про наявність за нею боргу на підприємстві станом на 01 лютого 2015 року у розмірі 7 410,20 грн., поширену КП «Борщагівка» у листі №85 від 01 квітня 2015 року; зобовязати КП «Борщагівка» спростувати в поширену недостовірну інформацію про наявність боргу на підприємстві за ОСОБА_2 станом на 01 жовтня 2014 року в розмірі 32 871,18 грн. та станом на 01 лютого 2015 року у розмірі 7 410,20 грн. у такий же спосіб, як і було поширено, шляхом надання протягом одного місяця після набрання законної сили рішенням по цій справі офіційного листа про його відсутність; зобовязати КП «Борщагівка» спростувати недостовірну інформацію про наявність боргу на підприємстві по квартирі за ОСОБА_2 станом на 01 жовтня 2014 року в розмірі 32871,18 грн. за ненадані житлово-комунальні послуги КП «Борщагівка» та поширену третім особам: сільському голові ОСОБА_3, заступнику голови ОСОБА_4, головному бухгалтеру Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради ОСОБА_5 та юристу Петропавлівсько-Борщагіввської сільської ради ОСОБА_6 у такий же спосіб, як і було поширено - шляхом надання офіційного листа протягом одного місяця після набрання законної сили рішення по цій справі, про його відсутність.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування судом обставин справи, незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить суд скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення, що переглядається, не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до довідки № 299/1 від 16 жовтня 2014 року, яка видана комунальним підприємством «Борщагівка», підписана його директором, скріплена печаткою та адресована сільському голові ОСОБА_3, комунальне підприємство повідомило, «… що станом на 01 жовтня 2014 року заборгованість за надані житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1, власник ОСОБА_2, становить 32871,18 грн.» ( а.с.10).

У відповідь на інформаційний запит ОСОБА_2 листом від 1 квітня 2015 року за № 85, адресованому позивачу ОСОБА_2, комунальне підприємство «Борщагівка» повідомило останню про те, що «… інформація про існуючу за Вами заборгованість станом на 01.02.2015 року в сумі 7410,20 грн. повідомлена Вам в квитанції про оплату а також в апеляційній скарзі на рішення Києво-Святошинського районного суду Київській області по справі № 369/11258/14» ( а.с.8).

Ці обставини підтверджені матеріалами справи і сторонами не оспорюються.

Відхиляючи позов, суд першої інстанції керувався вимогами ч.3 ст. 277 ЦК України і виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що поширена відповідачем інформація про наявність боргу за житлово-комунальні послуги у розмірах 32 871,18 грн. та7 410,20 грн. є недостовірною та носить негативний характер, тому ця інформацію спростовуванню не підлягає і з цих підстав дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки суд вирішив справу виходячи з вимог ч.3 ст. 277 ЦК України щодо недостовірності негативної інформації про особу, якщо особа яка її поширила, не доведе протилежного. Однак судом не враховано, що станом на час виникнення спірних правовідносин із Цивільного кодексу України частину третю статті 277 виключено на підставі Закону № 1170-VII від 27.03.2014 і даний акт цивільного законодавства, згідно з вимогами ч.2 ст. 5 ЦК України не має зворотньої дії у часі.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Оскільки судом при вирішенні справи застосовано ч.3 ст. 277 ЦК України, яка не поширюється на спірні правовідносини, суд порушив норми матеріального права, що є, відповідно до положень ст. 309 ЦПК України, підставою для скасування судового рішення та ухвалення новогопро часткове задоволення позову.

При вирішенні даної справи колегія суддів виходить із такого.

За змістом ст.ст. 94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенції), кожному, в тому числі юридичній особі, гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 270 ЦК України, відповідно до Конституції України фізична особа має право на повагу до гідності та честі.

Відповідно до положень ст. 277 ЦК України у редакції, яка існувала на час поширення спірної інформації (16 жовтня 2014 року та 1 квітня 2015 року) фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації щодо особи, яка померла, належить членам її сім'ї, близьким родичам та іншим заінтересованим особам. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Відповідно до положень п.15 Постанови Верховного суду України « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи № 1 від 27 лютого 2009 року , при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Проте судам необхідно враховувати, що повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Із матеріалів справи убачається, що інформація про наявність у позивача ОСОБА_2 боргу станом на 01 лютого 2015 року в сумі 7410,20 грн. повідомлена відповідачем листом від 1 квітня 2015 року за № 85, адресованим лише особі, якої це стосується ОСОБА_2 у відповідь на інформаційний запит останньої ( а.с.7,8), і доказів поширення цієї інформації тобто доведення її до відома хоча б одній іншій особі, крім ОСОБА_2, у будь-який спосіб ,матеріали справи не містять.

Оскільки повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, колегія суддів вважає, що надання КП «Борщагівка» відповіді ОСОБА_2 на її запит інформації у листі від 1 квітня 2015 року за № 85 не містить юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову.

За таких обставин, не підлягають задоволенню як необгрунтовані позовні вимоги про визнання недостовірною та спростування інформації, про наявність за ОСОБА_2 боргу на підприємстві станом на 01 лютого 2015 року у розмірі 7 410,20 грн., викладену КП «Борщагівка» на адресу ОСОБА_2 у листі №85 від 01 квітня 2015 року.

Щодо позовних вимог про визнання недостовірною та спростування інформації, про наявність за ОСОБА_2 боргу на КП «Борщагівка» станом на станом на 01 жовтня 2014 року в розмірі 32 871,18 грн. , колегія суддів зазначає наступне.

За статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається із матеріалів справи, у довідці № 299/1 від 16 жовтня 2014 року, яка видана комунальним підприємством «Борщагівка» та адресована сільському голові ОСОБА_3, вказано що станом на 01 жовтня 2014 року заборгованість за надані житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1, власник ОСОБА_2, становить 32871,18 грн. ( а.с.10).

Доказів достовірності даної інформації ( розрахунок боргу із зазначенням тарифів, періоду нарахування, урахування рішення судів щодо оплати житлово-комунальних послуг) матеріали справи не містять, відповідачем не надано.

Не погоджуючись з тим, що вона має вказаний борг, ОСОБА_2 подала до суду акт звірки розрахунків по вказаній квартирі, за яким станом на 2014 рік заборгованості перед КБ «Борщагівка» ОСОБА_2 не мала взагалі ( а.с.19).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що інформація, поширена КП «Борщагівка» у довідці № 299/1 від 16 жовтня 2014 року, яка адресована сільському голові ОСОБА_3 про наявність за ОСОБА_2 станом на 01 жовтня 2014 року заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 32871,18 грн. є недостовірною, оскільки відповідачем не доведено, що ця інформація відповідає дійсності.

Із наведеного випливає, що КП «Борщагівка» у довідці № 299/1 від 16 жовтня 2014 року, яка адресована сільському голові ОСОБА_3, поширена недостовірна інформація про наявність за ОСОБА_2 станом на 01 жовтня 2014 року заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 32871,18 грн., яка порушує особисті немайнові права ОСОБА_2, зокрема, порушує право позивача на повагу до її гідності та честі як добросовісного споживача послуг.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання вказаної інформації недостовірною та необхідності її спростування є такими, що ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи і тому підлягають до задоволення.

Відповідно до положень ст.ст. 15,16 ЦК України порушене цивільне право підлягає судовому захисту у спосіб, передбачений законом.

Обираючи спосіб спростування вказаної інформації, колегія суддів виходить із положень ч.ч.5, 7 ст. 277 ЦК України у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до яких якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Враховуючи, що недостовірна інформація міститься у довідці № 299/1 від 16 жовтня 2014 року, яку видало КП «Борщагівка», спростування цієї інформації має бути здіснено у такий же спосіб, у який вона була поширена, тобто, ця довідка має бути відкликана.

Отже, позовні вимоги в частині спростування недостовірної інофрмації шляхом зобовязання КП «Борщагівка» спростувати в поширену недостовірну інформацію шляхом надання протягом одного місяця після набрання законної сили рішенням по цій справі офіційного листа про його відсутність задоволенню не підлягають, оскільки такий спосіб захисту не ґрунтується на вимогах ст. 277 ЦК України, разом з тим не є виходом за межі позовних вимог спростування недостовірної інформації шляхом зобов»язання відповідача відкликати вищезгадану довідку із недостовірною інформацією щодо позивача.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу задовольнити ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до комунального підприємства "Борщагівка" про визнання інформації недостовірною та зобов'язання вчинити дію задовольнити частково.

Визнати недостовірною інформацію про наявність боргу ОСОБА_2 перед комунальним підприємством "Борщагівка»станом на 01 жовтня 2014 року у розмірі 32 871 грн. 18 коп., поширену комунальним підприємством «Борщагівка» у довідці від 16 жовтня 2014 року за № 299/1.

Зобовязати комунальне підприємство «Борщагівка» спростувати недостовірну інформацію про наявність боргу ОСОБА_2 перед комунальним підприємством "Борщагівка»станом на 01 жовтня 2014 року у розмірі 32 871 грн. 18 коп. шляхом відкликання із Петропавлісько - Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області довідки від 16 жовтня 2014 року за № 299/1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді :

Справа № 22ц-780/4249/15 Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_7

Доповідач ІІ інстанції ОСОБА_1

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді - Білоконь О.В.,

суддів: Даценко Л.М., Савченка С.І.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства "Борщагівка" про визнання інформації недостовірною та зобов'язання вчинити дію,-

встановила:

Зважаючи на складність у викладенні повного змісту рішення, колегія суддів вважає за необхідне проголосити вступну і резолютивну частину рішення суду, відклавши складання повного тексту на пять днів.

Керуючись ст.209 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу задовольнити ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до комунального підприємства "Борщагівка" про визнання інформації недостовірною та зобов'язання вчинити дію задовольнити частково.

Визнати недостовірною інформацію про наявність боргу ОСОБА_2 перед комунальним підприємством "Борщагівка»станом на 01 жовтня 2014 року у розмірі 32 871 грн. 18 коп., поширену комунальним підприємством «Борщагівка» у довідці від 16 жовтня 2014 року за № 299/1.

Зобовязати комунальне підприємство «Борщагівка» спростувати недостовірну інформацію про наявність боргу ОСОБА_2 перед комунальним підприємством "Борщагівка»станом на 01 жовтня 2014 року у розмірі 32 871 грн. 18 коп. шляхом відкликання із Петропавлісько - Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області довідки від 16 жовтня 2014 року за № 299/1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді :