Справа № 344/2243/15-ц
Провадження № 2/344/2118/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 21.04.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управлінн юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем.

Спільних дітей від шлюбу у подружжя немає.

Причиною розірвання шлюбу стало те, що через різні погляди на життя та несумісність характерів між подружжям часто виникали непорозуміння та конфлікти. Сторони тривалий час разом не проживають, сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. За таких обставин вважає, що шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе, спору щодо поділу спільного майна немає, а тому, просила шлюб розірвати.

Позивачка в судове засідання не з"явилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задоволити (а.с. 18).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, попередньо подав до суду заяву посвідчену державним нотаріусом районного нотаріального округу Квінса штату Нью-Йорк Гриневич Світланою, відповідно до якої не має нічого проти розірвання шлюбу з ОСОБА_1, ніяких майнових та інших претензій не має (а.с. 23).

Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи згідно свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 від 21.04.2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управлінн юстиції, про що зроблено актовий запис в Книзі реєстрації шлюбів за № 357 (а.с. 4).

Спільних дітей від шлюбу у подружжя немає.

Позивачка зазначає, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, вони не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. На думку позивачки шлюб їх існує формально, миритися вона не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Крім цього, відповідач у своїй заяві також не заперечує проти розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 21.04.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управлінн юстиції, про що зроблено актовий запис в Книзі реєстрації шлюбів за № 357 слід розірвати.

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст. ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 21.04.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управлінн юстиції, про що зроблено актовий запис в Книзі реєстрації шлюбів за № 357 - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.