У х в а л а

іменем україни

26 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гончара В.П., Касьяна О.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 9 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 3 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» звернулось до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 19 грудня 2005 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 48 % річних за користування кредитним коштами.

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачкою умов кредитного договору станом на 19 листопада 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 24 505 грн 9 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 505 грн 9 коп.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 9 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 3 грудня 2015 року, в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суди правильно виходили із того, що враховуючи положення ч. 4 ст. 267 ЦК України позовні вимоги банку про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню у зв'язку зі спливом позовної давності, встановленої ст. 257 ЦК України.

Встановлено та вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 9 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 3 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.П. Гончар

О.П. Касьян

Д.О. Остапчук