РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2538/15-ц

пр. № 2/759/2551/15

20 квітня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шум Л.М.

при секретарі: Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у лютому 2015 р. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що у 2008 р. був придбаний автомобіль марки Hundai Santa Fe, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 за 43 000 доларів США, що на той час було еквівалентно 226 610,00 грн. Проте, відповідач без згоди своєї дружини, позивачки по справі, у листопаді 2014 р. продав вказаний вище автомобіль, який є спільною сумісною власністю (майном) подружжя по ринковій вартості, приблизно за 20 000 доларів США, що на той час було еквівалентно 300 000 грн. Таким чином, на думку представника позивачки, відповідач зобов'язаний був передати позивачці кошти в розмірі 10 000 доларів США, що становить половину вартості частки спірного автомобіля, проте, до теперішнього часу відповідач кошти не передав.

Представник позивачки зазначає, що станом на 10.02.2015 р. за курсом НБУ, на час подання даного позову, 10 000 доларів США еквівалентно 248 400 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Також, представник позивачки просить стягнути з відповідача три відсотки річних за користування коштами в розмірі 875,34 грн., моральну шкоду - 3 000 грн., оплату за надання правової допомоги - 1 000 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та просили у його задоволенні відмовити в повному обсязі, подали письмові заперечення на позов (а.с. 69-70). Відповідач зазначив, що дійсно реалізував спірний автомобіль, проте, по-перше за 180 000 грн., про що позивачці було відомо, по-друге, оскільки вказане авто було реалізовано ним під час їх з позивачкою шлюбу, частину коштів від продажу авто він приніс та віддав дружині, позивачці по справі, а іншою частиною коштів від продажу цього автомобіля відповідач погасив борг, який був взятий для потреб сім'ї, а саме: для придбання у 2008 р. спірного автомобіля. Відповідач наголошує, що оскільки він реалізував автомобіль марки Hundai Santa Fe, д.р.н НОМЕР_1, перебуваючи у шлюбі з позивачкою, у нього не було необхідності відбирати у власної дружини, позивачки по справі, розписку про отримання нею належної їй частки власності від проданого авто, у зв'язку з чим просив у позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників та дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 19.08.1988 р. по 23.02.2015 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, у період якого позивачка ІНФОРМАЦІЯ_1. народила сина ОСОБА_4 (а.с. 17, 18).

Встановлено та підтверджено сторонами, що у період шлюбу останніх у 2008 р. був придбаний автомобіль марки Hundai Santa Fe, д.р.н НОМЕР_1, який у 2014 р. відповідачем був реалізований за 180 000 грн. громадянину ОСОБА_5 (а.с. 71).

В судовому засіданні відповідач в обґрунтування своїх заперечень зазначив, що спірний автомобіль був придбаний у 2008 р. за позичені їх з позивачкою сім'єю кошти, що позивачкою в судовому засіданні не було спростовано, а тому суд приймає до уваги посилання відповідача.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивачки та її представника , що спірний автомобіль був реалізований без її відома та її згоди, оскільки зазначене майно було реалізовано у період шлюбу сторін і жодного доказу про вчинення правочину щодо реалізації спірного авто за згодою чи без такої останніми суду не було надано.

Одночасно в судовому засіданні встановлено та підтверджено сторонами, що до офіційного розірвання шлюбу у відповідача був доступ як до житлової площі, а саме: квартири АДРЕСА_1, де мешкає позивачка та їх син, так і до іншого спільного сумісного майна , в тому числі і до сейфу в якому зберігалися грошові кошти, які він мав намір використати, однак у кінці 2014 р., виявивши відсутність цих коштів у сейфі відповідач змушений був продати спірний автомобіль марки Hundai Santa Fe, д.р.н НОМЕР_1, про що позивачці було відомо.

Суд надає доказового значення вказаному вище посиланню відповідача, приймає їх до уваги та може покласти в основу рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, в судовому засіданні сторонами не доведено та не надано жодного доказу за яких умов укладався Договір про продаж автомобіля марки Hundai Santa Fe, д.р.н НОМЕР_1, за згодою одного з подружжя чи без такої згоди. Також, суд приймає до уваги, що вказаний вище спірний автомобіль, до розгляду питання про стягнення компенсації за ? частину, у зв'язку з його реалізацією, має бути предметом поділу спільного майна подружжя, проте, до суду таких вимог не надходило, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачка та її представник в супереч вимог ст. 60 ЦПК України, не довели в судовому засіданні ті обставини, на які вони посилалися, як на підставу позовних вимог, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 179, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі до Святошинського районного суду м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: