Номер провадження: 22-ц/785/4165/15
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Троїцької Л.Л., Таварткіладзе О.М.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2014 року, в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Громадська організація "Садівниче об'єднання громадян "Зелена балка" про встановлення права користування земельною ділянкою та зобов'язання не перешкоджати у праві користування,-

встановила;

13.09.2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, який уточнила в судовому засіданні, та в статочній його редакції (а.с.146) просила встановити за нею право проходу та проїзду (сервітут) через земельну ділянку, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності до земельної ділянки НОМЕР_1, яка знаходиться в її користуванні і розташована на території Громадської організації "Садівниче об'єднання громадян "Зелена балка" посилаючись на те, що останнім часом відповідач став чинити їй перешкоди в проході через його земельну ділянку, хоча раніше таких перешкод не чинив. При цьому позивач послалась на висновок судової земельно-технічної експертизи, проведеної Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз від 26.03.2014 року, яким визначена єдина можливість доступу до її земельної ділянки, шляхом встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці відповідача.

Справа розглянута за відсутності відповідача ОСОБА_2.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09.07.2014 року позов ОСОБА_4 задоволений у повному обсязі. Встановлено за ОСОБА_4 право користування проходом і проїздом (земельний сервітут) через земельну ділянку, яка належить ОСОБА_2 на земельну ділянку НОМЕР_1, яка знаходиться у її користуванні, відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 26.03.2014 року. Суд зобов'язав ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_4 перешкод у користуванні земельною ділянкою НОМЕР_1. З відповідача на користь позивача стягнуті судові витрати у загальному розмірі 2116 грн. 80 коп..

26.02.2015 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м.Одеси від 09.07.2014 року.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 16.03.2015 року заява представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 09.07.2014 року залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить заочне рішення суду скасувати у зв'язку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі вказуючи, що позивач не є належним користувачем земельної ділянки НОМЕР_1. Апелянт також зазначає, що до земельної ділянки позивача існує прохід вздовж земельної ділянки відповідача шириною 1,27 метри. Проїзду шириною 3.3 метри до земельної ділянки позивача за земельною ділянкою відповідача немає. Тому апелянт вважає, що сервітут на його земельній ділянці загальною площею 112 кв. метрів є для нього обтяжливим.

Згідно ч.1ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, що оскаржене, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних підстав;

За правилами ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з того, що позивач не має іншої можливості проходу і проїзду до земельної ділянки НОМЕР_1, яка знаходиться в її користуванні, ніж через земельну ділянку, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають нормам матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1ст.401 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку - ч.1ст.404 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, і сторони та їх представники цього не заперечують, між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 вник спір з приводу того, що відповідач не надає позивачу можливості проходу через його земельну ділянку до земельної ділянки НОМЕР_1, якою користується позивач. При цьому ОСОБА_2 надає право проїзду через свою земельну ділянку іншому користувачу земельної ділянки (ОСОБА_5.) який має автомобіль і гараж, і для проїзду на свою земельну ділянку використовує земельну ділянку відповідача. Цю обставину підтвердили у судовому засіданні як позивач так і представник відповідача. Вказана обставина підтверджується і висновком судової земельно-технічної експертизи, проведеної Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз від 26.03.2014 року, яким визначена єдина можливість доступу до земельної ділянки ОСОБА_4 шляхом встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці ОСОБА_2, який фактично існує для інших користувачів і власників земельних ділянок (а.с.138).

Колегія суддів визнає, що з урахуванням визнаних сторонами обставин та висновків вказаної земельно-технічної експертизи суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_4, оскільки це єдина можливість доступу до земельної ділянки НОМЕР_1, яка знаходиться у її користуванні. Рішення суду в цій частині ґрунтується на обставинах, які визнані сторонами у судовому засіданні та результатами проведеної судової експертизи з урахуванням фактичного розташування спірних земельних ділянок.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки висновків суду першої інстанції не спростовують, не встановлюють інших обставин, що мають значення для справи, та не містять правових підстав, передбачених ст.309 ЦПК України, для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні її позовних вимог у повному обсязі.

Не приймаються до уваги і доводи апелянта про те, позивач є неналежним користувачем земельної ділянки НОМЕР_1, оскільки ОСОБА_4 як і ОСОБА_2 були членами Садового товариства "Зелена балка". Вказана обставина підтверджується членською книжкою цього товариства, яка була видана ОСОБА_4, і оригінал якої оглядався в судовому засіданні.

Право користування ОСОБА_4 земельною ділянкою НОМЕР_1 підтверджується як відомостями, що містяться в її членській книжці, так і випискою із Протоколу засідання правління Садового товариства "Зелена балка" від 18.061995 року, яким право користування земельною ділянкою НОМЕР_1 було переоформлене на позивача. Право користування ОСОБА_4 земельною ділянкою НОМЕР_1 було погоджене райвиконкомом Київського району м. Одеси, згідно розпорядження №76-р від 16.02.1989 року.

Апелянт цих обставин не спростував, пославшись лише на свої припущення про те, що ОСОБА_4 не є належним користувачем земельної ділянки НОМЕР_1.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про те, що встановлений земельний сервітут на його земельну ділянку є обтяжливим, оскільки земельною ділянкою ОСОБА_2 загальною площею 112 кв. метрів користується ОСОБА_5, який через земельну ділянку ОСОБА_2 проїжджає на автомобілі на свою земельну ділянку.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду першої інстанції не спростовують, та не є правовою підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на протязі двадцяти днів, з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.П.Фальчук

Л.Л.Троїцька

О.М.Таварткіладзе