Справа 688/2403/15-ц
№ 2/688/712/15
Рішення

Іменем України

27 липня 2015 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі :

головуючої - судді Козачук С.В.,

секретаря - Гаврилової Н.К.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07.04.2006 року. Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Останніх два роки вони проживали у м.Тлумач Івано-Франківської області у батьків відповідача. На протязі вказаного періоду часу відповідач почав зловживати алкогольними напоями, на ґрунті чого в сім'ї часто виникали конфлікти, під час яких останній ображав її нецензурною лайкою. Крім того, неодноразово застосовував до неї фізичне насилля, виганяв з квартири, псував особисті речі її та дітей. 27 червня 2015 року після скандалу з ОСОБА_2 вона вимушена була переїхати з дітьми до своїх батьків, які проживають в с. Судилків Шепетівського району. З того часу разом не проживають, господарство не ведуть. Вважає, що збереження шлюбу та примирення з відповідачем є неможливим. А тому, просить суд шлюб між ними розірвати.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених у ньому, та суду пояснила, що відповідач на протязі останніх двох років став зловживати спиртними напоями. В стані алкогольного сп'яніння вчиняє скандали, сварки, які негативно відображаються на психіці дітей та її. За насильство в сім'ї притягався до адміністративної відповідальності, однак і це результатів не дало. Просила термін на примирення не надавати, оскільки в неї до відповідача не залишилось ніяких почуттів та вона втомилась від постійних погроз та знущань.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в суді, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрували шлюб 07 квітня 2006 року, про що складено актовий запис за № 23. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка ОСОБА_2, дружини - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим 07.04.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області.

Від спільного проживання у них є двоє неповнолітніх дітей: дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії НОМЕР_2, та серії НОМЕР_3, виданими Судилківською сільською радою, Шепетівського району Хмельницької області.

Крім того, судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують з червня 2015 року, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, оскільки відповідачем вчиняються неправомірні дії по відношенню до позивача та їх спільних дітей.

Таким чином, факт окремого проживання позивачки та відповідача та відсутність спільного побуту є свідченням розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхніх дітей, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення.

Аналізуючи вищевказане, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати.

А тому, судові витрати, понесені позивачем та документально підтверджені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача.

Керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 56, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 - 214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 07 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 23 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: підпис

Довідка. Рішення не набрало законної сили.

З оригіналом згідно.

Суддя Шепетівського міськрайонного суду С.В. Козачук