Справа № 363/5450/14-ц Головуючий у І інстанції Підкураганний В. В.
Провадження № 22-ц/780/2343/15 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 46 16.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

16 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Лащенка В.Д., Поліщука М.А.,

при секретарі: Бобко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська кредитна компанія" на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 12 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Обслуговуючого кооперативу "Нова ініціатива", Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська кредитна компанія", третя особа: Вишгородська міська рада про скасування державних актів про право власності на земельну ділянку та рішення зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська кредитна компанія", -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом про скасування державних актів про право власності на земельну ділянку та рішення зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська кредитна компанія».

В лютому 2015 року в судовому засіданні позивач ОСОБА_2 заявив клопотання про забезпечення позову та просив накласти арешт на земельну ділянку, площею 1,6149 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 та належить ТОВ «Українська кредитна компанія», накласти арешт на об'єкт незавершеного будівництва ЖК «Берегиня», що знаходиться на зазначеній земельній ділянці, заборонити ПАТ «Фінансова компанія «Княгиня Ярославна» до завершення розгляду справи укладати угоди щодо розпорядження об'єктом нерухомості (його частинами) який споруджується на тій самій ділянці та заборонити ТОВ «Ніка» ЛТД до завершення розгляду справи здійснювати дії пов'язані з будівництвом ЖК «Берегиня» на спірній земельній ділянці.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12 лютого 2015 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково, накладено арешт на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 площею 1,6149 га по вул. Набережній у м. Вишгороді та допущено негайне виконання ухвали.

У апеляційній скарзі відповідач ТОВ "Українська кредитна компанія" просить ухвалу скасувати, посилаючись на її незаконність, порушення судом норм процесуального права. Вважає, що позивачем не зазначено причин у зв'язку з чим потрібно забезпечити позов в частині накладення арешту на земельну ділянку та не надано жодного доказу на підтвердження необхідності та доцільності у забезпечені позову. Крім того вважає, що судом не перевірено наявність факту порушеного права позивачів у спірних правовідносинах.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, яка належать відповідачу ТОВ "Українська кредитна компанія", виходив з того, що предметом та підставою даного позову є неправомірне набуття права власності на спірну земельну ділянку, крім того часткове забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам закону та обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1,3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 1,6149 га по вул. Набережній у м. Вишгороді є ТОВ «Українська кредитна компанія» (а.с.8).

Суд першої інстанції, застосувавши вимоги зазначеного законодавства, жодним чином не порушив права апелянта чи охоронюваних законом, його інтересів.

Крім того, враховуючи, що позивачами пред'явлено цивільний позов до суду предметом якого є спірна земельна ділянка,колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність накладення арешту на вказану земельну ділянку, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не зазначено причин у зв'язку з чим потрібно забезпечити позов в частині накладення арешту на земельну ділянку та не надано жодного доказу на підтвердження необхідності та доцільності у забезпечені позову не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на вимогах процесуального закону, в якому визначено, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не перевірено наявність факту порушеного права позивачів у спірних правовідносинах не заслуговують на увагу, оскільки питання встановлення тих обставин, чи були порушені, невизнані або оспорені права, вирішуються безпосередньо під час судового розгляду справи по суті позовних вимог, а не при вирішенні питання про забезпечення позову.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, ухвалу суду постановлено з додержанням норм процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська кредитна компанія" відхилити.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 12 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий:

Судді: