АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/9732/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1601/15Головуючий у 1-й інстанції Середа А. В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 рокум. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 січня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2014 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказував, що перебуваючи в шлюбі з відповідачкою вони набули право спільної власності на квартиру АДРЕСА_1. Після розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_2, остання почала перешкоджати йому проживати у вказаній квартирі шляхом заміни замка до вхідних дверей, відмови впускати його в квартиру.

Посилаючись на вказані обставини, просив вселити його у вищевказану квартиру, встановити порядок користування спірною квартирою, зобов'язати ОСОБА_2 усунути та не чинити перешкоди в користуванні спірною квартирою, а також зобов'язати ОСОБА_2 передати йому дублікат ключів від вхідних дверей.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 січня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Вселено ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_2 усунути та не вчиняти перешкоди в користуванні спірною квартирою ОСОБА_3.

Зобов'язано ОСОБА_2 передати ОСОБА_3 дублікатів ключів від вхідних дверей.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В лютому 2015 року ОСОБА_2 в порядку ст. 228 ЦПК України звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області із заявою про перегляд заочного рішення, яку ухвалою цього ж суду від 31 березня 2015 року залишено без задоволення та роз'яснено відповідачу право оскарження заочного рішення в загальному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити. Посилається на необґрунтованість рішення, неповне з'ясування судом всіх фактичних обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вправі постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що з 05 вересня 1986 року сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, під час якого набули право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 січня 2012 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 вересня 2013 року за кожним із сторін по справі визнано право власності на ? ідеальну частку квартири АДРЕСА_1.

Згідно ст.ст. 316, 317 ЦПК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які він здійснює відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власник жилого будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб (ч. 1 ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України).

Положеннями ст. 391 ЦК України регламентовано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд першої інстанції задовольняючи позов правомірно виходив з того, що позовні вимоги про вселення та усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, оскільки право позивача на вільне користування своїм майном порушено.

Доводи апеляційної скарги на висновки суду першої інстанції не впливають і не дають підстав вважати, що при розгляді справи судом було порушено або неправильно застосовано норми матеріального права чи порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Розгляд справи за правилами ст. 224 ЦПК України не позбавляє відповідача процесуальних прав та обов'язків, зокрема, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, доведення обставин, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Натомість, заперечуючи по суті вимоги позивача ОСОБА_3, що свідчить про наявність між сторонами спору, апелянт ОСОБА_2 жодних доказів на спростування встановлених обставин не надала і відсутність факту правопорушення суду не довела.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав до скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, яке постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: