Справа № 182/840/15-ц
Провадження № 2/0182/1305/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.04.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

секретаря - Салогуб Н.М.

за участю

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного повнолітнього сина, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина інваліда, оскільки син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом з дитинства 2 групи безстроково, за станом здоров'я не може виконувати ніяких видів праці, вона також є інвалідом 3 групи, зараз не працює, бо вийшла на пенсію по інвалідності, постійно знаходиться біля хворого сина, так як він постійно потребує стороннього догляду. Сама вона не в змозі утримувати сина, а тому вважає, що батько повинен також надати матеріальну допомогу на утримання сина. Просить суд стягнути з відповідача 1/4 частину усіх видів його заробітку на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та допустити негайне виконання рішення суду у частині місячного платежу.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував, просив відмовити, оскільки він не може надавати матеріальну допомогу синові, так як є пенсіонером, отримує тільки пенсію по інвалідності в розмірі 1049 грн., є інвалідом 3 групи, йому призначено операцію , яка коштує тільки на одну руку 5000 грн.

Заслухавши сторони дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Тобто, загальним обов'язком батьків, який покладається на них Сімейним кодексом, є обов'язок утримувати своїх дітей. За загальним правилом, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (18 років). Після цього батьки можуть продовжувати утримання, але це є їхнім правом, а не обов'язком, за виключенням випадків, передбачених Главою 16 СК.

Так, відповідно до правил коментованої статті батьки продовжують бути зобов'язаними утримувати свою дитину після досягнення нею повноліття за наявності у сукупності таких обставин:1) дочка або син є непрацездатними; 2)непрацездатні повнолітні діти потребують матеріальної допомоги; 3) наявність у батьків можливості надати таку допомогу.

Батьки не будуть зобов'язані утримувати повнолітню дитину, якщо вони самі є непрацездатними та потребують допомоги або якщо їхній заробіток не дозволяє їм здійснювати утримання.

Відповідно д ост. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 8).

ОСОБА_4 є повнолітнім інвалідом з дитинства 2 групи безстроково, за станом здоров'я не може виконувати ніякі види праці ( а.с. 13,15).

ОСОБА_4 проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи, перебуває на пенсії по інвалідності, отримує пенсію в розмірі 1049 грн.( а.с.12,14,17)

Відповідно до довідки УПФ України в м. Нікополі ОСОБА_4 щомісячно отримує соціальну пенсію інвалідам з дитинства 2 групи в розмірі 979 грн.( а.с.18), а також на його утримання призначена допомога в розмірі 1218 грн. ( а.с.19), разом дохід ОСОБА_4 становить 2197 грн.

Відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2015 рік", установлено, що прожитковий мінімум для непрацездатних осіб становить 949 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є пенсіонером, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1049 грн., інших доходів не має, він є інвалідом 3 групи, потребує оперативного лікування (а. с. 22-27), що коштує тільки на одну руку близько 5000 грн., тобто дохід позивача не забезпечує його матеріальні потреби та є значно меншим, як дохід непрацездатного сина (дохід становить 2197 грн., з них: 1218 грн. - державна соціальна допомога інваліду 2 групи; 979 грн. - пенсія по інвалідності), що перевищує дохід відповідача, а відтак суд вважає, що у ОСОБА_2 відсутня на даний період наявність щодо можливості надавати матеріальну допомогу непрацездатному сину.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що в позові слід відмовити.

Відповідно до статті 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 182,198, 200 СК України, ст.ст. 10,11,57-60, 88, 209, 212-215 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного повнолітнього сина відмовити.

Судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. компенсувати за рахунок держави.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: А. Г. Багрова