Справа № 591/996/15-ц
Провадження № 2/591/790/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2015 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого-судді Янголя Є.В., при секретарі Журба А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ „Дельта Банк" про стягнення на його користь грошових коштів у розмірі 33000 грн. Позов мотивує тим, що 07.10.2014 року він з відповідачем уклав договір банківського вкладу на суму 33000 грн. строком до 05.01.2015 року. В зв'язку з закінченням строку дії договору він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути суму вкладу, однак вклад йому повернуто не було, отримав лист про те, що суму вкладу було зараховано на його поточний рахунок. Також він звертався до відповідача з заявою про видачу коштів готівкою з поточного рахунку, які надійшли на останній по закінченню договору банківського вкладу, однак кошти йому видані не були.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача позов не визнав, пояснив, що дійсно з позивачем був укладений договір банківського вкладу на суму 33000 грн., по закінченню дії договору сума вкладу була зарахована на рахунок позивача. Таким чином банк виконав зобов'язання за договором банківського вкладу. Вважає, що позивач звернувся до суду не з належним способом захисту своїх прав.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши надані докази вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.10.2014 року сторони уклали договір банківського вкладу на суму 33000 грн. строком до 05.01.2015 року (а.с.7).

Відповідно до умов договору позивач вніс в касу банку 33000,00 грн.

Згідно п.1.10 договору вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника.

08.01.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення вкладу (а.с. 9), однак отримав лист (а.с. 10) про те, що свої зобов'язання за договором банківського вкладу банк виконав зарахувавши суму вкладу на поточний рахунок позивача, яку він може отримати у відділенні банку.

22.01.2015 року позивач звертався до відповідача з заявою про видачу йому коштів, що знаходяться на його поточному рахунку, через касу відділення банку (а.с. 11), на який було надано відповідь (а.с. 12) про те, що позивач може забрати кошти у відділенні банку.

В той же час доказів повернення коштів відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Ст. 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Оскільки по закінченню терміну дії договору банківського вкладу сума вкладу була зарахована на поточний рахунок позивача, то зобов'язання відповідача з приводу повернення вкладу за договором банківського вкладу слід вважати виконаними.

В той же час відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу віповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Позивач після закінчення строку дії договору банківського вкладу неодноразово звертався до відповідача з приводу повернення вкладу, а також повернення коштів, що знаходяться на поточному рахунку, про що свідчать його заяви, отримані відповідачем. Однак, як вбачається з матеріалів справи вони позивачу не повернуті. Доказів про виплати коштів з поточного рахунку позивачу відповідачем не надано.

Враховуючи викладене позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 57-60, 88, 212 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 33000 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" на користь держави судовий збір в розмірі 330 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана особою яка була присутня при оголошенні рішення суду протягом 10 днів з дня його оголошення а особою яка не брала участі в розгляді справи протягом 10 днів з дня отримання копії рішення до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 22.04.2015 року.

Суддя Є.В. Янголь