Справа № 370/2804/14ц Головуючий у І інстанції Тандир О.В.
Провадження № 22-ц/780/2835/15 Доповідач у 2 інстанції Коцюрба О. П.
Категорія 38 20.07.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

20 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Сержанюка А.С., Журби С.О.,

При секретарі - Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 12 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Маковищанської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно, рішення виконавчого комітету сільської ради незаконними та їх скасування, визнання майна об'єктом спільної сумісної власності та визнання права власності на нього, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась до Макарівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Маковищанської сільської ради Макарівського району Київської області, в якому просила визнати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яким посвідчується право власності відповідача ОСОБА_2, на домоволодіння АДРЕСА_1. Також просила визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Маковищанської сільської ради Макарівського району Київської області від 25.01.2012 року № 4 «Про оформлення права приватної власності» на вказане домоволодіння та визнати його об'єктом спільної сумісної власності, а також визнати за нею право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, з 26.11.1999 року по 07.12.2010 року, ними у власність була набута земельна ділянка загальною площею 0,254 га., яка розташована по АДРЕСА_1, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Заочним рішенням Макарівського районного суду Київської області, ухваленим по справі №1016/2958/12 від 02.04.2013 року про поділ спільного майна подружжя та визнання правочинів недійсними, за нею визнано право власності на ? частину вказаної земельної ділянки, загальною площею 0,254 га.

На даній земельній ділянці, нею та відповідачем ОСОБА_4, було побудовано житловий будинок з надвірними господарськими спорудами. В той же час, під час розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційної скарги ОСОБА_4, на заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 02.04.2013 року, та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 17.10.2013 року, з вказаної вище справи, позивачка довідалася про те, що ОСОБА_2, оформив право власності на належне їй з ОСОБА_4, домоволодіння на своє ім'я, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Маковищанської сільської ради Макарівського району, Київської області 28.02.2012 року, на підставі рішення виконавчого комітету від 25.01.2012 року № 4. При цьому, ОСОБА_2, вказує на те, що вказаний житловий будинок є його особистою власністю та побудовано ним у 2011 році, що на думку позивачки не відповідає дійсності.

Також позивач зазначила, що житловий будинок АДРЕСА_1, вона та відповідач ОСОБА_4 розпочали будувати ще за час подружнього життя, протягом 2004 - 2006 років.

В 2006 році, на її замовлення, ПП «ВІКТОРІЯ» було розроблено проект газифікації будинку, та 16.11.2006 року було укладено договір №2/2528 про надання населенню послуг з газопостачання. Згодом, 25.06.2012 року, вказаний договір було переукладено. Вище викладене, як вказує позивач, свідчить про те, що в 2006 році будинок вже був побудований. Сама вона постійно проживає у вказаному будинку без реєстрації, починаючи з 2006 року.

Позивач вказує, що Маковищанська сільська рада Макарівського району Київської області, ухвалюючи оскаржуване рішення від 25.01.2012 року № 4 «Про оформлення права приватної власності» на вказане вище домоволодіння та видавши на його підставі Свідоцтво про право власності на нерухоме майно на ім'я відповідача ОСОБА_2, порушила її право власності на вказаний житловий будинок, який є об'єктом спільної сумісної власності подружжя і, відповідно, право власності на 1/2 частину яка належить їй, а тому вона звернулася до суду з вказаним позовом, який просила задовольнити.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 12.03.2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просив, скасувати рішення Макарівського районного суду Київської області від 12.03.2015 року, ухвалити по справі нове рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Макарівського районного суду Київської області від 12.03.2015 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, з 26.11.1999 року по 07.12.2010 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_4

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 07.12.2010 року шлюб, зареєстрований 26.11.1999 року між ОСОБА_4, та ОСОБА_3, було розірвано.

За час подружнього життя, ОСОБА_3, набула разом з відповідачем ОСОБА_4, у власність нерухоме майно, зокрема, земельну ділянку, площею 0,254 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення земельної ділянки - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Заочним рішенням Макарівського районного суду Київської області № 1016/2958/12 від 02.04.2013 року за ОСОБА_3, визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,254 га., яка розташована по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, як об'єкт права спільної сумісної власності подружжя.

Вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_4, щодо спільного сумісного майна, без відома позивача, 19.10.2010 року укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,254 га., яка знаходиться по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, з ОСОБА_5, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яремчук М.В., за реєстровим № 1747.

В подальшому, ОСОБА_5, 10.12.2010 року уклала договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,254 га., яка знаходиться по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, з ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яремчук М.В., за реєстровим №2154.

На підставі вказаного вище договору купівлі-продажу, у квітні 2011 року ОСОБА_2, отримав державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку.

Також, судом встановлено, що на вище вказаній земельній ділянці знаходиться житловий будинок загальною площею 300,1 кв.м., житловою площею 188,7 кв.м., тротуар - І, огорожа - 1-2, яма вигрібна - 3-4.

Рішенням виконавчого комітету Маковищанської сільської ради Макарівського району Київської області від 25.01.2012 року № 4 було оформлено право приватної власності на вказане домоволодіння за ОСОБА_2

Відповідно до рішення виконавчого комітету Маковищанської сільської ради Макарівського району Київської області від 25.01.2012 року № 4, 28.02.2012 року ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

У 2006 році ПП «ВІКТОРІЯ» на замовлення ОСОБА_3, було розроблено проект газифікації будинку та 16.11.2006 року укладено договір №2/2528 про надання населенню послуг з газопостачання у спірному будинку, а 25.06.2012 року, вказаний договір було переукладено.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, Макарівський районний суд Київської області в основу свого рішення від 12.03.2015 року поклав суперечливі докази, які не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються рішенням Макарівського районного суду Київської області від 07.12.2010 року про розірвання шлюбу, заочним рішенням Макарівського районного суду Київської області від 02.04.2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Яремчик М.В., приватний нотаріус Макарівського районного нотаріального округу Київської області Корнієвська Н.В. про поділ спільного майна подружжя та визнання правочинів недійсними.

Макарівський районний суд Київської області в рішенні від 12.03.2015 року по вище вказаній цивільній справі зазначає, що предметом даного спору є житловий будинок, збудований і розташований по АДРЕСА_1, який позивач та відповідач ОСОБА_4 розпочали будувати ще за час подружнього життя, протягом 2004-2006 року. Як доказ, суд використовує ту обставину, що у 2006 році ПП "Вікторія" на замовлення позивача ОСОБА_3 було розроблено проект газифікації спірного будинку, а 16.11.2006 року укладено договір № 2/2528 про надання населенню послуг з газопостачання у спірному будинку.

Такий висновки суду першої інстанції спростовуються рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 07.12.2010 року по цивільній справі про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яким встановлено, що між сторонами з 2007 року припинені шлюбно-сімейні стосунки та ведення спільного господарства.

Вказану обставину, ОСОБА_3 підтвердила в позовній заяві про розподіл майна подружжя, який вона подавала до Макарвського районного суду Київської області, по якій, 02.04.2013 року ухвалено заочне рішення, в якій вона зазначила, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені і вони не проживають однією сімє»ю ще до подання заяви в суд.

Також, в позові про розподіл майна подружжя, ОСОБА_3 зазначала, що на земельній ділянці 0,254 га. розташований недобудований житловий будинок, який як вона стверджувала збудований за час подружнього життя.

Заочним рішенням Макарівського районного суду Київської області від 02.04.2013 року в позові ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину недобудованого житлового будинку відмовлено, а в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та визнання права власності на ? частину земельних ділянок задоволено.

При цьому, Макарівський районний суд Київської області в заочному судовому рішенні від 02.04.2013 року зазначив, що посилання позивача на те, що на земельній ділянці площею 0,254 га., яка знаходиться по АДРЕСА_1 за спільні кошти подружжя було збудовано будинок, який досі не введено в експлуатацію не підтверджується матеріалами справи.

Також вказав на те, що надані позивачем копії проектів газопостачання будинку по АДРЕСА_1 не підтверджують наявність будинку на вказаній вище земельній ділянці та судом першої інстанції були відхилені з огляду на недопустимість цих доказів.

Встановлені Макарівським районним судом Київської області обставини, підтверджені ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 17.10.2013 року та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України від 05.02.2014 року.

За правилами ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Пред'являючи позов в Макарівський районний суд Київської області про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно, рішення виконавчого комітету сільської ради незаконним та їх скасування, визнання майна об'єктом спільної сумісної власності та визнання права власності на нього, ОСОБА_3 посилається на ті ж самі обставини, які не можуть бути предметом доказуванням, так як вони встановлені заочним судовим рішенням Макарівського районного суду Київської області від 02.04.2013 року, яке набрало законної сили.

Не може бути прийнято до уваги посилання позивача та Макарівського районного суду Київської області в рішенні суду від 12.09.2015 року, як на належний та допустимий доказ по справі те, що спірний будинок було побудовано в 2006 році та він був придатний до експлуатації, на схему розташування земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 на ортофотопланах, які були передані до Управління Держземагенства у Макарівському районі Київської області 20.12.2010 року, яка була надана суду першої інстанції на запит адвоката Ганенка Р.А., Управлінням Держземагенства у Макарівському районі Київської області від 23.02.2015 року № 1013-0.4-1006/2-1, так як вказаний висновок суду грунтується на припущеннях, оскільки, з наданої схеми ортофотоплану не вбачається, що на земельній ділянці знаходиться житловий будинок, також, на ортофотопланах, та на супровідному листі Управління Держземагенства у Макарівському районі Київської області від 23.02.2015 року не вказано дати виготовлення вказаних ортофотопланів, дати забудови домоволодіння.

Не можуть бути прийняті до уваги і висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 проживала в спірному житловому будинку з 2006 року, так як вони не доведені в судовому засіданні та не підтверджені доказами по справі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Макарівського районного суду Київської області в частині визнання спірного домоволодіння з господарськими спорудами об»єктом спільної сумісної власності та визнання за ОСОБА_3 права власності на ? частину вказаного домоволодіння є помилковим, ухвалене без належної оцінки доказів по справі, тому в цій частині є незаконним та підлягає скасуванню, з ухваленням по справі нового рішення про відмову позивачу в їх задоволенні.

Не підлягають задоволенню і вимоги ОСОБА_3 в частині визнання незаконними та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Маковищанської сільської ради Макарівського району Київської області 28.02.2012 року на підставі рішення виконавчого комітету Маковищанської сільської ради Макарівського району Київської області від 25.01.2012 року № 4, яким посвідчено право власності ОСОБА_2 на домоволодіння АДРЕСА_1 та рішення виконкому Маковищанської сільської ради Макарівського району Київської області від 25.01.2012 року № 4 «Про оформлення права приватної власності» на домоволодіння АДРЕСА_1 так як позивачем у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України не доведено ті обставини на які вона посилалася як на підставу своїх вимог.

Тому, рішення суду першої інстанції в цій частині також підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову ОСОБА_3 в їх задоволенні.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 12 березня 2015 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Маковищанської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно, рішення виконавчого комітету Маковищанської сільської ради Макарівського району Київської області незаконними та їх скасування, визнання майна об'єктом спільної сумісної власності та визнання права власності на нього.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: