ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/995/15-ц
провадження № 2/753/2199/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Сирбул О.Ф.

при секретарі борисовы М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

У січні 2015 року ОСОБА_2 (надалі - Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (надалі - відповідач) про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що з 08 серпня 2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з Відповідачем. Від спільного шлюбу мають двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Зазначила, що діти проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. Син ОСОБА_5 навчається в 5-му класі гімназії № 267 в м. Києві, крім того, з 01.09.2011 р. син ОСОБА_4 навчається на денному відділенні Київського коледжу комп'ютерних технологій та економіки, на платній основі. Згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04.12.2014 р., ОСОБА_3 повинен сплачувати аліменти на користь Позивача на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, до досягнення нею повноліття з 12.05.2014 р. Позивач несе додаткові витрати на оздоровлення сина, так ОСОБА_5 перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: аліментарно-конституціональна форма ожиріння та сума витрачених коштів на фізичне харчування складає 2 480,89 грн., окрім цього дитина має поганий зір та Позивач придбала окуляри за 450,30 грн. Позивач придбала оздоровлюючу путівку до бази «Синевирське озеро» за 3 995,00 грн. Так, Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання сина, у зв'язку з чим Позивач самостійно несе основні та додаткові витрати на утримання дитини, пов'язані з навчанням, розвитком її здібностей.

Посилаючись на викладені обставини Позивач просить стягнути з Відповідача додаткові витрати для розвитку здібностей дитини у розмірі 6 846,19 грн.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Позивачка пояснила, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Зазначила, що крім витрат на забезпечення нормальних матеріальних умов життя сина, нею здійснюються додаткові грошові витрати пов'язані із здоров'ям, розвитком дитини.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував сплатити половину суми додаткових витрат.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 серпня 2003 року (а.с. 2).

Від спільного шлюбу мають двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Із встановлених у судовому засіданні обставин справи вбачається, що діти знаходиться на утриманні матері та проживають разом з нею, що не заперечувалося Відповідачем.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, у ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Так, згідно рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.12.2014 р. стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 12.05.2014 р. і до повноліття дитини, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно Закону (а.с. 7).

Відповідно до ст. 185 СК України та роз'яснень, викладених у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.

Позивач зазначила, що ОСОБА_5 перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: аліментарно-конституціональна форма ожиріння та сума витрачених коштів на фізичне харчування складає 2 480,89 грн., що підтверджується чеками. Окрім цього дитина має поганий зір та Позивач придбала окуляри за 450,30 грн. Також, Позивач придбала оздоровлюючу путівку до бази «Синевирське озеро» ціна путівки складає 3 995,00 грн.

Для покращення навчання сина, Позивачем були сплачені обов'язкові додаткові курси в гімназії № 267 в м. Києві на суму 420,00 грн., а також сплачений благодійний внесок в сумі 300,00 грн.

Загальна сума витрачених коштів становить 7 646,19 грн.

12 травня 2014 року Відповідач надав кошти в сумі 800,00 грн. та дана обставина під час розгляду справи сторонами не заперечувалась.

Відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати для неї необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації її життя.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з Відповідача на користь Позивача слід стягнути додаткові витрати у розмірі 3 423,10 грн. (6 846,19 : 2) = 3 423,10.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212, 213, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180-185, 191 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3 423,10 (три тисячі чотириста двадцять три) гривні 10 копійок.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 243,60 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: