Справа № 161/39/15-ц
Провадження № 2/161/828/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого-судді - Пушкарчук В.П.,

при секретарі Акайомовій Т.В.,

з участю: представника позивача Сторожук І.Ф.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Житлово-комунального підприємства № 7 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за утримання будинку і прибудинкової території, -

в с т а н о в и в :

Житлово-комунальне підприємство № 7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за утримання будинку і прибудинкової території.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі проживають в квартирі АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, які надає позивач.

Згідно з вимогами ст.ст. 64, 66, 68, 160, 162 Житлового кодексу України та п.п. 7 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, власники (квартиронаймачі) зобов'язані вносити квартирну плату та плату за обслуговування і ремонт будинків щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Плата за користування житлом обчислюється виходячи із загальної площі квартири та розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Після здачі в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_1, будинок поставлено на баланс позивача, який здійснює його утримання.

Між позивачем та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території на підставі відкритого особового рахунку НОМЕР_1. З особового рахунку відповідача вбачається, що ним протягом 2009-2014 років щомісячні платежі на рахунок позивача вносилися періодично та не належним чином. В зв'язку з цим станом на 01.11.2014 року заборгованість за надані послуги становить - 4 221,77 грн.

В ході судового розгляду позивачем надано суду додаткові пояснення, згідно яких встановлено, що для погашення заборгованості на підставі Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію" від 2002.2003 року № 554-ІV, постанови КМУ від 27.06.2003 року № 976 "Про затвердження Порядку погашення реструктуризованої заборгованості та внесення поточних платежів за житлово-комунальні послуги" позивачем 25.06.2014 року було вручено відповідачам попередження про заборгованість за надані послуги від 17.06.2014 року № 879 та запропоновано укласти договір про реструктуризацію заборгованості за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій. Проте відповідачі від даної пропозиції відмовилися.

Відповідно до ст. 64 ЖК України квартиронаймач та повнолітні члени його сім'ї несуть солідарну майнову відповідальність по зобов'язаннях які випливають із договору найму житлових приміщень в будинках державного та громадського житлового фонду. Відповідачі зобов'язані своєчасно проводити оплату наданих послуг, а у разі несвоєчасного здійснення платежів сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

З особового рахунку відповідачів вбачається, що ними протягом 2009-2014 років щомісячні платежі на рахунок позивача вносилися періодично та не належним чином. При цьому відповідачі періодично сплачували за надані послуги, тим самим визнаючи наявність фактичних договірних правовідносин по наданню послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій житлово-комунальним підприємством.

За зазначений період на адресу підприємства скарг, заяв, претензій до якості послуг з утримання будинку та прибудинкової території в порядку і умовах, визначених ст. 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від боржників не надходило. Позивачем надавались послуги з утримання будинку, прибудинкової території, а відповідачі використовували ці послуги для власних потреб.

У зв'язку з цим, станом на 01.11.2014 року відповідачі заборгували позивачу за послуги з утримання будинку кошти в сумі 4221,77 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачів на користь ЖКП № 7, а також судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача Сторожук І.Ф. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились по невідомій суду причині, хоча належним чином були повідомлені про час, день та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомили. На думку суду в справі є достатньо документів для її розгляду у відсутності відповідачів по наявним матеріалам справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом на підставі поданих доказів встановлено, що відповідачі проживають в квартирі АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, які надає позивач.

Згідно з вимогами ст.ст. 64, 66, 68, 160, 162 Житлового кодексу України та п.п. 7 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, власники (квартиронаймачі) зобов'язані вносити квартирну плату та плату за обслуговування і ремонт будинків щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Плата за користування житлом обчислюється виходячи із загальної площі квартири та розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідачі зобов'язані своєчасно проводити оплату наданих послуг, а у разі несвоєчасного здійснення платежів сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Після здачі в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_1, будинок поставлено на баланс позивача, який здійснює його утримання.

Між позивачем та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території на підставі відкритого особового рахунку НОМЕР_1.

З особового рахунку відповідача вбачається, що ним протягом 2009-2014 років щомісячні платежі на рахунок позивача вносилися періодично та не належним чином. В зв'язку з цим станом на 01.11.2014 року заборгованість за надані послуги становить - 4 221,77 грн.

З особового рахунку відповідачів вбачається, що ними протягом 2009-2014 років щомісячні платежі на рахунок позивача вносилися періодично та не належним чином. При цьому відповідачі періодично сплачували за надані послуги, тим самим визнаючи наявність фактичних договірних правовідносин по наданню послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій житлово-комунальним підприємством.

За зазначений період на адресу підприємства скарг, заяв, претензій до якості послуг з утримання будинку та прибудинкової території в порядку і умовах, визначених ст. 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від боржників не надходило. Позивачем надавались послуги з утримання будинку, прибудинкової території, а відповідачі використовували ці послуги для власних потреб.

У зв'язку з цим, станом на 01.11.2014 року відповідачі заборгували позивачу за послуги з утримання будинку кошти в сумі 4221,77 грн.

Житлово-комунальне підприємство № 78 в порядку наказного провадження зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу, однак ухвалою суду від 23.09.2014 року судовий наказ Луцького міськрайонного суду від 03.09.2014 року був скасований (а.с. 5).

Для погашення заборгованості на підставі Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію" від 2002.2003 року № 554-ІV, постанови КМУ від 27.06.2003 року № 976 "Про затвердження Порядку погашення реструктуризованої заборгованості та внесення поточних платежів за житлово-комунальні послуги" позивачем 25.06.2014 року було вручено відповідачам попередження про заборгованість за надані послуги від 17.06.2014 року № 879 та запропоновано укласти договір про реструктуризацію заборгованості за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій. Проте відповідачі від даної пропозиції відмовилися.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до обов'язків споживача віднесено обов'язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, що мало місце в даному випадку, виходячи з повідомлення ЖКП № 7 від 17.06.2014 року № 879 (а.с. 6).

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже боржник зобов'язаний оплатити спожитті послуги, а заявник має право вимагати від боржника виконання обов'язку щодо оплати наданих послуг.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Оскільки вбачається, що боржниками з січня 2009 року вносилися періодичні платежі за надані комунальні послуги, але в менших розмірах, у зв'язку з чим виникла заборгованість, тому відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України такі дії свідчать про визнання стороною боргу. Отже, відсутні підстави для застосування строку позовної давності з січня 2009 року, проте позивачем не надані достатні докази стягнення суми заборгованості в розмірі 1079,59 грн. станом на 01.01.2009 року. Таким чином, сума заборгованості, яку слід стягнути з відповідачів становить 2790,04 грн. (3896,63 - 1079,59).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. А також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В судовому засіданні встановлено, що індексу інфляції за весь час прострочення становить 03,56 грн. та 3% річних - 251,10 грн.

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ЖКП № 7 заборгованість в сумі 2 790,04 грн., 3% річних - 251,10 грн. та інфляційні витрати - 03,56 грн., що в загальному становить 3 044,70 грн.

Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в користь позивача суму в розмірі - 243,60 грн. понесених витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. ст. 256, 264, 540, 526, 527, 549, 625, 901 ЦК України, с у д, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, які проживають за адресою: АДРЕСА_2, в користь Житлово-комунального підприємства № 7 заборгованість по оплаті за утримання будинку і прибудинкової території в розмірі 3 044,70 грн. (три тисячі сорок чотири гривні сімдесят копійок), з них: заборгованість за надані послуги в розмірі 2790,04 грн., 3% річних - 251,10 грн. та інфляційні витрати - 03,56 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 в користь Житлово-комунального підприємства № 7 судовий збір в розмірі 243,60 (двісті сорок три гривні шістдесят копійок) грн. по 81,20 (вісімдесят одній гривні двадцять копійок) грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.П. Пушкарчук