Справа № 495/6465/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю:

від заявника: не з'явився

від заінтересованої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/6465/15-ц

за заявою ОСОБА_1

за участю заінтересованої особи ОСОБА_2

про встановлення факту, що має юридичне значення

В С Т А Н О В И В :

04.09.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту - заявник) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з заявою за участю заінтересованої особи ОСОБА_2(далі по тексту - заінтересована особа) про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с.2-3).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.09.2015 року (суддя Шевчук Ю.В.) було відкрито провадження по справі №495/6465/15-ц за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення. Справу призначено до розгляду (а.с.12).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.09.2015 року (суддя Шевчук Ю.В.) задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шевчук Ю.В. як головуючого по справі № 495/6465/15-ц за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с.18-19).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.10.2015 року було прийнято цивільну справу № 495/6465/15-ц за завою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення до провадження судді Мишко В.В. Справу призначено до розгляду (а.с.23)

Так, заявник просить суд встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично припинили будь-які шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство та не проживають разом із 07 червня 2014 року.

Заявник - ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю (а.с.27-28).

Заінтересована особа - ОСОБА_2, у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, відповідно до якої претензій не має та просить суд розглянути справу за його відсутності (а.с.34-35).

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 є законними, правомірними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_3 виданий 24.11.2000 року та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера від 28.10.1998 року (а.с.4-5).

ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 07.10.2000 року, про що 07.10.2000 року відділом реєстрації актів громадського стану виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області було зроблено запис за № 236, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.8).

За твердженням заявника, за час сімейного життя у подружжя склалися тяжкі стосунки, які унеможливили подальше сумісне проживання. Так, протягом спільного життя ОСОБА_2 з метою нав'язування власних поглядів щодо побудови подружнього життя, повсякденно тиснув на ОСОБА_1 у психологічному плані. Через відсутність взаєморозуміння у сім'ї виникали сварки. Такі складні стосунки подружжя призвели до небажання заявника спільно проживати з ОСОБА_2

Так, як стверджує заявник, із 07.06.2014 року, ОСОБА_1 постійно мешкає разом зі своєю матір'ю, а чоловік залишився проживати у квартирі, де раніше подружжя проживало разом.

Згідно із письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 2014 року стосунки подружжя погіршилися, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 разом не проживають та спільне господарство не ведуть. Дитина проживає разом із матір'ю - ОСОБА_1 Також, зі слів подружжя, відомо, що позовну заяву до суду про розірвання шлюбу подружжя не подає, щоб не травмувати психологічний стан дитини (а.с.30-33).

Заявник стверджує, що встановлення факту, що має юридичне значення ОСОБА_1 необхідно для того, щоб нерухоме та рухоме майно, яке придбано нею за час фактичного припинення будь-яких шлюбних відносин між подружжям, мало режим особистої приватної власності дружини, законодавством України в іншому порядку не передбачено.

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з відповідною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України).

Відповідно до частини першої та другої ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до ст.259 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до Листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення до свого провадження, що має юридичне значення.

Керуючись ст.ст. 3 ,10, 11, 57, 58, 60, 157, 197, 208, 209, 212-215, 218, 234, 256-259 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення до свого провадження - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично припинили будь-які шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство та не проживають разом із 07 червня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко