Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 234/2018/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Фоміна Ю.В.
№ провадження 22-ц778/3330/15 Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Стрелець Л.Г.,

суддів Боєвої В.В.,

Каракуші К.В.,

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування позову зазначала, що з 22 червня 1998 року вона перебуває у трудових відносинах з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» Виробнича одиниця «Сніжнетепломережа» на посаді начальника виробничо-технічного відділу.

До травня 2014 року відповідач сплачував їй заробітну плату, однак в подальшому починаючи з травня 2014 року по теперішній час заробітну плату відповідач виплачує їй не регулярно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по заробітній платі.

Так згідно наданої відповідачем довідки, заборгованість по заробітній платі за період з травня 2014 року по листопад 2014 року складає 54 670 грн. 33 коп.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 54 670 грн. 33 коп.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 19 березня 2015 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі за період з 01 травня 2014 року по 30 листопада 2014 року включно у розмірі 47 014 грн. 00 коп.

Стягнуто з Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду в частині задоволення позову скасувати, в іншій частині рішення суду залишено без змін.

Особи, що беруть участь у справі, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74,76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки) та розпискою про отримання судової повістки.

Сторони не зявилася до апеляційного суду, причини неявки в судове засідання не повідомили, будь яких письмових клопотань, у тому числі і про перенесення розгляду справи, заперечень або пояснень по справі від неї не надходило.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1,305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності сторін, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до статті ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

За змістом статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Конституції України кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно із ст. 21 Закону України „Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання.

Згідно із ст. 30 Закону України „Про оплату праці" при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно із ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, відповідно до ст. ст. 95,115,116 КЗпП України, ст. ст. 21,30 Закону України „Про оплату праці" відсутність заборгованості перед позивачем із заробітної плати має довести роботодавець, тобто фізична особа, з якою фактично було укладено трудовий договір, а не позивач.

Ухвалюючи у справі судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції керувався ч. 1 ст. 116 КЗпП України і виходив з того, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факту невиплати ОСОБА_3 нарахованої заробітної плати за період з травня по листопад 2014 року в розмірі 47014 грн.

Оскаржуване в апеляційному порядку судове рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. ст. 213,214 ЦПК України та ґрунтується на зібраних у справі доказах, а тому підстав для його скасування судова колегія не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про неповне з'ясування фактичних обставин справи, недоведеність позову, являються неспроможними.

Факт заборгованості із виплати заробітної плати позивачеві за період з травня по листопад 2014 року в загальній сумі 47014 грн. підтверджується довідкою Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" від 15 грудня 2014 року, яка підписана посадовими особами відокремленого підрозділу виробнича одиниця "Сніжнетепломережа" директором ОСОБА_4 і головним бухгалтером ОСОБА_5 і скріплена печаткою підрозділу (а.с.5).

Відомості, викладені в зазначеній довідці відповідачем не оспорені, правильність нарахування сум заробітної плати не спростована. Доказів на підтвердження відсутності заборгованості із заробітної плати відповідачем суду не надано.

Звернення працівника до суду за захистом порушеного трудового права в порядку позовного, а не наказного провадження, не є підставою для скасування правильного по суті судового рішення, оскільки відповідно до ч.2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19 березня 2015 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: