Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2015 Справа №607/18416/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Дуди О.О.

з участю секретаря Добрянської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про виселення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають спільно по АДРЕСА_1. Даний будинок належить позивачу на праві власності. Між сторонами, мешканцями будинковолодіння періодично виникають конфлікти та сварки, що унеможливлює їх спільне проживання, на вимогу власника відповідач відмовляється добровільно звільнити займане приміщення.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві, просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За згодою позивача та представника позивача, на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Тернопільським районними госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації номер витягу: 23593678 від 17.09.2009року, реєстраційний номер: 28044910, об"єкт незавершеного будівництва, незавершений будівництвом житловий будинок, готовність 85%, кадастровий номер: НОМЕР_1, земельна ділянка АДРЕСА_1, номер запису: 287 в книзі: 2. Власник ОСОБА_1 на підставі договору дарування /ВАМ №975731, за реєстром №7592/08.08.2003/ посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Василишин С.Й.

Згідно довідки №1849 від 21.10.2014року виданої виконавчим комітетом Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в тому, що гр. ОСОБА_1, 1969р.н. дійсно зареєстрована і мешкає в АДРЕСА_1. Склад її сім"ї: колишній чоловік -ОСОБА_2, 1967р.н., дочка - ОСОБА_4,1989р.н., син - ОСОБА_5,1994р.н., зять - ОСОБА_8, 1982р.н., онучка - ОСОБА_6, 2012р.н.

Постановами про відмову у порушенні кримінальної справи від 17.07.2009 року, 01.07.2012року, 03.09.2012року, висновком про результати розгляду повідомлення ОСОБА_1 від 11.08.2014року, висновком про результати розгляду повідомлення ОСОБА_4 від 21.10.2014року встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникали конфлікти на побутовому ґрунті, які носили словесний характер.

Згідно ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані, вони регулюються тими правовими нормами, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія права).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім"ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтерисованих осіб провадиться без надання іншого житлового приміщення.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 пояснили, що між сторонами часто виникають конфлікти на побутовому грунті, позивач неодноразово зверталась до правоохороннних органів, оскільки відповідач систематично порушує правила співжиття та робить неможливим для інших наймачів проживання разом з ним.

Судом встановлено порушення відповідачем прав позивача у сфері житлових правовідносин, ОСОБА_2, добровільно на вимогу власника не звільнив займану кімнату, між ним та власником і членами його родини періодично виникають конфлікти, що, як вказав позивач, унеможливлює їх спільне проживання.

За таких обставин, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову з метою захисту прав позивача, слід виселити ОСОБА_2 із спірного приміщення без надання іншого житлового приміщення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.116 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення- задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 судового збору, сплачений позивачем при подачі позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Тернопільського міськрайонного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Дуда О.О.