Справа № 508/222/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 квітня 2015 року Миколаївський районний суд Одеської області.

В складі: головуючого судді - Парій І.О.

при секретарі Товт Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Миколаївка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1240 від 29 липня 2008 року в сумі 76 540 гривень 03 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1240 від 29 липня 2008 року в сумі 76 540 гривень 03 коп.(а.с.1-2).

Представник позивача у судове засідання не з'явився.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та просила суд стягнути з неї на користь позивача лише тіло кредиту.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явились, надали суду письмову заяву в якій просять суд розглянути справу в їх відсутності, позовні вимоги не визнали та просять відмовити позивачу у задоволенні позову в зв'язку з простроченим строком позовної давності (а.с.38,39).

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника позивача та відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши відповідачку ОСОБА_1, вивчивши зібрані по справі докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору №1240 від 29 липня 2008 року Відкрите акціонерне товариство «Держаний ощадний банк України в особі керуючого філією Миколаївське відділення №7285 ВАТ «Ощадбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України») надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік, строком до 28 липня 2011 року, що підтверджується копією кредитного договору (а.с.4-6).

29 липня 2008 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були укладені договори поруки номер 1 та номер 2 згідно яких відповідачі взяли на себе зобов'язання здійснити погашення кредиту та інших платежів (штраф, пеня) згідно кредитного договору (а.с.7-8,9-10).

У відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно статті 1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В обумовлені кредитним договором строки ОСОБА_1 своїх зобов'язань по погашенню кредиту та сплаті відсотків не виконувала.

Станом на 15 січня 2015 року прострочена заборгованість по вищезазначеному кредиту склала 76 540 гривень 03 коп., з них: прострочений основний борг по кредиту 19 234 гривень 72 коп.; прострочені проценти за користування кредитом 23 491 гривень 73 коп.; пеня за прострочений основний борг по кредиту 12 648 гривень 78 коп.; пеня за прострочені проценти за користування кредитом 10 772 гривень 58 коп.; сума інфляційних втрат від прострочених сум за кредитом - 6 864 гривень 71 коп.; 3% річних від прострочених сум за кредитом - 3 527 гривень 51 коп. (а.с.11-17).

Відповідно до 525 ЦK України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. ст. 554, 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, при якому настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки.

Згідно з ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Суд не може погодитися з вимогами Банку щодо стягнення з ОСОБА_1 пені за прострочений основний борг по кредиту в сумі 12 648 гривень 78 коп. та пені за прострочені проценти за користування кредитом в сумі 10 772 гривень 58 коп., оскільки розмір пені значно перевищує розмір збитків.

У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені).

У відповідності до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне, стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість по кредиту №1240 від 29 липня 2008 року в сумі 53 118 (п'ятдесят три тисячі сто вісімнадцять) гривень 67 коп., а саме: прострочений основний борг по кредиту 19 234 гривень 72 коп.; прострочені проценти за користування кредитом 23 491 гривень 73 коп.; сума інфляційних втрат від прострочених сум за кредитом - 6 864 гривень 71 коп.; 3% річних від прострочених сум за кредитом - 3 527 гривень 51 коп., а в решті позову позивачу відмовити.

Як встановлено у судовому засіданні остаточний строк повернення кредиту по договору, поручителями по якому є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, настав 28 липня 2011 року (а.с.4-10).

Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свогообов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з п.2.4 договорів поруки №№1 та 2 якщо при настанні строку платежу відповідно до Кредитного договору Боржником не буде сплачено платіж Кредитору, боржник та кредитор зобов'язуються повідомляти Поручителя про прострочення платежу (а.с.7-8,9-10), а згідно п.4.2 зазначених договорів порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором №1240 від 29 липня 2008 року не пред'явить вимог до поручителя.

Всупереч зазначеним вимогам позивач, при настанні остаточного строку платежу відповідно до Кредитного договору, не повідомив поручителів про прострочення платежів по кредитному договору у відповідності до п.6.1 договорів поруки, а вимоги до поручителів пред'явив не у шестимісячний строк, як передбачено договорами поруки, а у строк понад три роки.

У зв'язку з викладеним, суд вважає, що вимоги позивача до поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1240 від 29 липня 2008 року, задоволенню не підлягають.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідачки ОСОБА_1. у відповідності до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. 256, 257, 267 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд -

Керуючись ст.218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1240 від 29 липня 2008 року в сумі 76 540 гривень 03 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №1240 від 29 липня 2008 року в сумі 53 118 (п'ятдесят три тисячі сто вісімнадцять) гривень 67 коп. а в решті позову до ОСОБА_1 позивачу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в сумі 765 гривень 40 коп..

В задоволенні позову Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1240 від 29 липня 2008 року в сумі 76 540 гривень 03 коп. відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Одеської області через Миколаївський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляції в десятиденний строк після виготовлення повного рішення суду.

Суддя: