РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Здоровиці О.В.

при секретарі Сисенко Ю.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

п/ органу опіки та піклування Бажинової О.М.

прокурора Перекупка К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна, третя особа - орган опіки та піклування Добропільської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2. про позбавлення останньої батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року та призначення її опікуном ОСОБА_4. Свій позов позивачка аргументувала тим, що вона є бабусею ОСОБА_4, матір'ю якої є відповідачка. Батько ОСОБА_4, її син - ОСОБА_5 в 2008 році помер. Онука залишилися мешкати разом зі своєю матір'ю - ОСОБА_2, яка не займається вихованням своєї доньки, фактично самоусунулася від виконання свої батьківських обов»яз ків відносно ОСОБА_7. Відповідачка зловживает спиртними напоями, не виявляє заботи про свою доньку, не надає донці матеріальної допомоги. В наслідок неналежного догляду за дитиною з боку відповідачки, ОСОБА_4 постійно хворіє, а відповідач не приймає заходів для її лікування. Крім цього зазначає, що сама онука неодноразово говорила їй, що вона бажає жити разом з нею, так як мати її ображає і не доглядає за нею. Позивачкою зазначено, що вона має належні матеріально-побутові умови для виховання дитини, матеріально забезпечена, працює, отримує пенсію, заробітну плату, будь-яких захворювань, які б унеможливлювали проживання з нею дитини не має. Виходячи з наведеного просила задовольнити її позов, так як вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно доньки ОСОБА_4 А відповідає інтересам останньої.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві і просила суд задовольнити його. Суду пояснила, що вона є бабусею малолітньої ОСОБА_4, матір'ю якої є ОСОБА_2, яка не займається дитиною, не лікує дитину, хоча остання потребує лікування (зазначала, що ОСОБА_4 плохо бачить), одягає онуку не відомо як (одяг не по розміру, не новий, з дирками, грязний), не купує дитині новий одяг, не слідкує за дитиною. Зазначила, що всі кошти, які ОСОБА_2 отримує на доньку ОСОБА_4, остання витрачає на себе та на своїх інших дітей - ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_6. Також позивачка зазначила, що відповідачка всі речі, які належать її донці - ОСОБА_4, в тому числі і ті речі, які останній подарувала та купувала вона, не береже, разом зі своїми іншими дітьми спеціально ломає та пошкоджує. Також позивачка вказувала на те, що в сім»ї відповідачки існує дідівщина. Її онуці позивачка нічого не купує, а купує лише старшому сину. ОСОБА_4 морально тероризують в сім»ї. Виходячи з наведеного позивачка просить задовольнити її позов, а саме позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 та призначити її над останньою опікуном.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти позову і суду пояснила, що вона є матір'ю ОСОБА_4, батьком якого є син позивачки - ОСОБА_5, який в 2008 році помер. Позов вона не визнає, бо всі доводи, які зазначені позивачкою не відповідають дійсності. Вона як мати повністю виконує свої батьківські обов»язки. Її донька здорова, одягнена, накормлена, ходить до школи. Вона завжди цікавиться життям своєї доньки. Зазначила, що все, що говорила в судовому засіданні ОСОБА_10 є обманом. В її сім»ї всі діти дружать, заступаються один за одного. Також зазначила, що вона не оспорює той факт, що один раз вона і казала позивачу щоб та забирала її доньку Настю до себе жити, але ці слова були нею сказані внаслідок того, що ОСОБА_10 просто її замучила своїми постійними телефоними дзвінками, своїми постійними придирками до неї нічим не виправданими. Вона просто ненавидить її і тому ОСОБА_10 завжди здається, що її онуку Настю ображають, не приділяють останній увагу, хоча це повна неправда, так як вона любить свою дочку, бажає їй всього найкращого і намагається зробити для дочки всі умови, щоб вона росла здоровою і нормальною дитиною. Просила в позові ОСОБА_10 відмовити.

Представник органу опіки та піклування Добропільської міської ради - Бажинова О.М. позовні вимоги ОСОБА_10 не підтримала і суду пояснила, що в ході проведеної перевірки щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача відносно її доньки ОСОБА_4, органом опіки та піклування було встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року мешкає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_2 і братами за адресою АДРЕСА_1. За станом здоров'я ОСОБА_4 здорова і не має ніяких хронічних захворювань. ОСОБА_2 добре займається вихованням та утриманням своєї доньки, піклується про неї. За місцем мешкання вказаної родини створені всі умови для життя, навчання та відпочинку дитини. Малолітня ОСОБА_4 ходить до шкоди. Відповідачка контролює і допомагає донці, підтримує тісний контакт з вчителем, відвідує батьківські збори, знає недоліки в характері та звичках доньки. За інформацією школи ОСОБА_4 до школи завжди приходить чистою, охайною та забезпечена всіма необхідними для навчання речами. Відповідачка працює. За місцем мешкання та роботи характеризується позитивно. Зазначила, що під час спілкування з малолітньою ОСОБА_4 представниками служби у справах дітей було встановлено, що остання любить свою матір і бажає проживати лише з нею. Крім цього представник органу опіки та піклування зазначила, що позивачка ОСОБА_10 неодноразово зверталася до органу опіки та піклування Добропільської міської ради з заявами про неналежне виконання ОСОБА_2 батьківських обов»язків по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_4 По кожному факту звернення останньої були проведені перевірки, але в ході перевірок фактів неналежного виконання ОСОБА_2 батьківських обов»язків встановлено не було. Тому вважала, що позовні вимоги ОСОБА_10 задоволенню не підлягають.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою відповідачки і знає її майже 30 років. Охарактеризувала останню, як добру жінку, яка належним чином займається вихованням своїх дітей, піклується про них, працює. Діти завжди на кормлені, одягнені, чисті, відвідують дитячий садок та школу.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона знає відповідачку, так як їх діти разом ходять до школи. Знає останню з позитивного боку, як матір, яка цікавиться життям своїх дітей, постійно відвідує батьківські збори, належним чином утримує їх і піклується про них. Діти завжди чисті, охайні.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, малолітньої ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованим і такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратіфікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом п.2 ч.1 ст. 164 СК України суд може позбавити матір, батька батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15,16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з*ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють належних умов для проживання дитини, умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

В судовому засіданні встановлено.

Згідно свідоцтва про народження (а.с.8) вбачається, що батьками ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_5 і ОСОБА_2, яка є відповідачкою по справі.

Свідоцтвом про смерть (а.с.10) підтверджується, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер.

Позивачка по справі - ОСОБА_1 є бабусею малолітньої ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5.(а.с.9) та свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_1.(а.с.9).

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_4 мешкає разом з матір'ю - ОСОБА_2 за адресою, що підтверджується довідкою з місця мешкання, яка видана 18.06.2015 року виконкомом Добропільської міської ради (а.с.73).

З пояснень позивачки судом встановлено, що остання просить позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, так як остання не виконує своїх батьківських обов»язків, а саме не піклується про неї, не виховує її, не лікує, не приділяє належної уваги донці.

Вказані пояснення позивача в судовому засіданні були перевірені і не знайшли свого підтвердження та спростовуються наступними доказами.

З інформації НВК «ЗОШ І-ІІІ ст..№ 3 - ДНЗ» про сім»ю ОСОБА_4 вбачається, що сім»я мешкає в приватному будинку. Де є всі необхідні умови для повноцінного життя родини. Відношення в сім»ї доброзичливі, діти між собою дружні, допомагають та підтримують один одного. Матір створює умови для правильного розвитку дітей. Кожна дитина в сім»ї має свій робочий куточок. В сім»/ приділяється увага трудовому вихованню. Санітарно-гігієнічний режим відповідає нормі. Мати приділяє достатньо уваги вихованню Насті, піклується про неї і любить, підтримує тісний контакт з вчителем, відвідує всі батьківські збору, відгукується на зауваження вчителя. ОСОБА_4 приходить до школи завжди чистою, охайною, має всі необхідні речі для навчання і життя.

Характеристика на ОСОБА_4 (а.с.68) свідчить про те, що дівчина має посередню здатність засвоювати навчальний матеріал і має середні показники в навчанні. Уроки відвідує регулярно, ніколи не запізнюється, виконує правила для учнів. Завжди виконує домашні завдання. Дівчинка завжди охайна, чиста.

Акти обстеження матеріально-побутових умов проживання родини ОСОБА_4 від 26.03.2015 року, від 20.01.2015 року (а.с.69-70), які складені комісією в складі класовода та членів батьківського комітету свідчать про те, що на момент обстеження матеріально-побутових умов проживання родини встановлено, що родина не має побутових та матеріальних проблем, санітарно-гігієнічний стан житла відповідає нормі.

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання родини ОСОБА_2 від 16.06.2015 року, який затверджено 16.06.2015 року начальником служби у справа дітей вбачається, що родина мешкає в будинку, складається з 4 осіб. Умови проживання задовільні, санітарно-гігієнічні норми витримані. З даних вказаного висновку вбачається, що в родині ОСОБА_2. для дітей створені всі умов для проживання та їх розвитку.

З висновку про стан здоров»я, фізичний та розумовий розвиток дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що остання є здоровою дитиною і будь-яких захворювань не має (а.с.60).

Довідкою КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ» № 618 від 19.06.2015 року (а.с.71) підтверджується, що відповідачка працює і отримує заробітну плату.

З довідки лікаря-нарколога №1942 від 22.06.2015 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 за наркологічною допомогою в даний заклад не зверталась. Також відсутні будь-які відомості про те, що наркологічна допомога надавалася останній в інших закладах.

З виробничої характеристики ОСОБА_2 (а.с.53) вбачається, що остання за місцем роботи характеризується позитивно.

Характеристика за місцем мешкання ОСОБА_2.(а.с.52) свідчить про те, що остання веде нормальний спосіб життя, спритні напої не вживає, займається вихованням двох неповнолітніх дітей, які завжди доглянуті. До виховання дітей остання відноситься відповідально.

Згідно ст..171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Судом була заслухана думка малолітньої ОСОБА_4. З пояснень останньої в судовому засіданні встановлено, що остання мешкає з матір'ю та братами, ходить у школу, мати її любить та піклується про неї, у них добрі стосунки і вона не бажає, щоб її матір було позбавлено батьківських прав відносно неї, так як вона хоче жити з матір'ю, а з бабусею вона спілкується і бажає бачитися, але коли вона цього хоче, а не бабуся. Також в ході бесіди з малолітньою ОСОБА_4, з пояснень останньої судом було встановлено, що всі листи, які містяться у матеріалах справи, які написані нею, вона писала під диктовку бабусі. Також з пояснень останньої було встановлено, що бабуся -ОСОБА_1 вважає, що її мати не хороша, говорить на її матір погані слова.

Частина 5 ст. 19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв'язання спору.

Згідно висновку органу опіки та піклування Добропільської міської ради від 06.07.2015 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавлення батьківських прав громадянку ОСОБА_2 відносно її малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року, так як фактів ухилення та неналежного виховання та утримання останньої не встановлено.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст..164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років, що передбачено ст..165 СК України.

Згідно з ч. 2 ст. 258 СК баба, дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних осіб (внуків тощо) до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.

З наданих представником органу опіки та піклування суду копій звернень ОСОБА_10 до органу опіки та піклування Добропільської міської ради щодо неналежного виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов»язків відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 та матеріалів щодо їх перевірок вбачається, що всі вказані звернення були перевірені і за результатами перевірки звернень ОСОБА_10 фактів неналежного виконання ОСОБА_2 батьківських обов»язків встановлено не було.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Враховуючи наведене, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як належних та беззаперечних доказів, які б свідчили про ухилення відповідачки від виконання своїх обов'язків щодо виховання своєї доньки ОСОБА_4, винної поведінки відповідачки у свідомому нехтуванні своїми обов'язками, які б безумовно свідчили про злісне ухилення відповідачкою від виховання та утримання своєї дитини, що у відповідності з вимогами ст. 164 СК України було б підставою для позбавлення батьківських прав, позивачем надано не було.

На підставі ст.ст.164-167 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 60, 213, 215, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна, третя особа - орган опіки та піклування Добропільської міської ради - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошенні 15 липня 2015 року. З повним текстом рішення сторони можуть бути ознайомлені 22 липня 2015 року

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя О.В.Здоровиця

15.07.2015