Справа № 460/179/15 Головуючий у 1 інстанції: Варениця В.С.
Провадження № 22-ц/783/2667/15 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю ОСОБА_3 - представника позивача ОСОБА_4;

Галько Р.В. - представника ТзОВ „Приватліспром",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Приватліспром" на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2013 року (залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 року) частково задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та Товариства з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) „Приватліспром" про звернення стягнення на предмет іпотеки. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 2 536 490 грн. заборгованості за договором позики від 16.06.2011 року станом на 01.10.2013 року. В рахунок погашення заборгованості за договором позики від 16.06.2011 року в сумі 2 536 490 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки у вигляді будівлі „Головного корпусу гаражного господарства", інвентарний № 100106, за адресою АДРЕСА_1, що належить ТзОВ „Приватліспром", шляхом надання права ОСОБА_4 на продаж вищевказаного нежитлового приміщення (предмета іпотеки), з укладенням від його імені договору купівлі-продажу на підставі іпотечного договору будь-яким способом з іншою особою покупцем за ціною предмета іпотеки, яка буде визначена на момент укладення договору купівлі-продажу, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця, а також надання ОСОБА_4 всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Вирішено питання судових витрат (т.2, а.с. 14-15, 21-22, 28-31).

22 січня 2015 року ОСОБА_3, представник позивача ОСОБА_4, звернувся до Яворівського районного суду Львівської області з заявою про роз'яснення вище згаданого рішення даного суду від 16 грудня 2013 року (т.2, а.с. 26-27).

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2015 року, що оскаржується, роз'яснено, що резолютивна частина рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2013 року передбачає право іпотекодержателя ОСОБА_4 здійснити продаж предмета іпотеки без наявності Свідоцтва про право власності на предмет іпотеки (т.2, а.с. 47-48).

Дану ухвалу оскаржило ТзОВ „Приватліспром".

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви представника позивача про роз'яснення рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2013 року, покликаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що текст рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2013 року є чітким, зрозумілим і не містить двозначних висловів, а тому додаткового роз'яснення не потребує.

Також покликається на те, що згідно з п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при посвідченні договорів про заставу (іпотеку) у справах нотаріуса залишаються копії документів, які підтверджують право власності фізичних чи юридичних осіб на нерухоме майно, а пунктом 2.7 глави 2 згаданого Порядку ... встановлено, що у випадку, якщо рішенням суду або договором передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, то посвідчення таких договорів здійснюється за загальними правилами посвідчення договорів відчуження.

Вважає, що рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2013 року не може бути прийнято нотаріусом як правовстановлюючий документ при відчуженні іпотечного майна (т.2, а.с. 53-55).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 221 ЦПК України встановлено, що у випадку, коли рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Як вбачається з вище наведеної норми закону, роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю чи неясністю та незрозумілістю для осіб, щодо яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання, і суть роз'яснення полягає в тому, що суд має роз'яснити положення ухваленого ним рішення для можливості його реалізації.

Частиною 5 ст. 38 Закону України „Про іпотеку" встановлено, що дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Вище наведена норма Закону дослівно знайшла своє відображення в резолютивній частині рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2013 року, яке набрало законної сили.

Як вбачається зі змісту вище згаданої норми Закону, дана норма спрямована на унеможливлення дій (бездіяльності) іпотекодавця, які б порешкоджали іпотекодержателю на реалізацію його прав на продаж предмета іпотеки та укладання договору його купівлі-продажу, наприклад - шляхом ненадання правовстановлюючих документів на предмет іпотеки для укладення договору його купівлі-продажу (оскільки об'єктивно іпотекодавець не зацікавлений в реалізації предмета іпотеки третім особам, що і стверджується матеріалами даної справи).

Пунктом 1 глави 2 „Посвідчення правочинів про відчуження та заставу майна" розділу ІІ „Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (в подальшому - „Порядок вчинення нотаріальних дій"), визначено перелік документів, що подаються при вчиненні правочину про відчуження майна (яким є договір купівлі-продажу предмета іпотеки), та встановлено, що правочини щодо відчуження майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчується за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується (п.1.1), а право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним з таких документів або їх дублікатів: іпотечним договором, рішенням суду (п.1.2).

Одночасно з затвердженням Порядку вчинення нотаріальних дій, наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 було визнано такими, що втратив чинність, наказ Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, яким було затверджено Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а відтак доводи апеляційної скарги з посиланням на роз'яснення Міністерства юстиції України від 22.06.2007 року до уваги прийматися не можуть.

З урахуванням вище наведеного, суд першої інстанції, з метою реалізації положень статті 14 ЦПК України, якою передбачено обов'язковість судових рішень, вправі був надати необхідні роз'яснення для виконання ухваленого ним рішення.

Ухвала про роз'яснення резолютивної частини рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2013 року постановлена судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави для її скасування відсутні і апеляційну скаргу на неї, доводи якої не спростовують висновків оскаржуваної ухвали, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 п.1, 314 ч.1 п.4, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Приватліспром" відхилити та залишити ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: