Справа № 683/360/15-ц
31 березня 2015 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд в складі :
головуючої - судді Бондарчук Л.А.
при секретарі Борикіній Л.В.
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
В лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в сумі 2500 доларів США.
В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що 14 червня 2013 року позичила відповідачці грошові кошти в сумі 3500 доларів США, які вона зобов»язувалася повернути до листопада місяця 2013 року. Вказує, що 1000 доларів США відповідачка повернула їй 06 липня 2013 року. Крім того зазначає, що неодноразово вимагала від відповідачки повернення коштів, однак в добровільному порядку вона гроші не повертає.
Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволені заявлених позовних вимог, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідачка, незважаючи на те, що була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом об'єктивно встановлено, що 14 червня 2013 року ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 3500 доларів США, з яких повернула 1000 доларів США 06 липня 2013 року, а решту коштів зобов'язувалася повернути до листопада місяця 2013 року.
Дані обставини підтверджуються: розпискою відповідача про одержання грошових коштів, паспортними даними позивачки.
Відповідно до ст.1046 ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином та у відповідності до умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми.
Згідно ст.1049 цього Кодексу позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не виконала зобов'язання з повернення позики, а тому з неї на користь ОСОБА_1 слід стягнути позичені кошти в сумі 2500 доларів США.
При розподілі судових витрат, суд виходить з положень ч.1 ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.526, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 2500 доларів США .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 411 грн.25 коп. судового збору.
На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя