Номер провадження: 22-ц/785/3148/15
Головуючий у першій інстанції Кравчук Т. С.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І., Артеменка І.А.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м, Одеси від 03 лютого 2015 року за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: Перша одеська державна нотаріальна контора, Одеська міська рада, орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації про визнання договору дарування, договору купівлі-продажу недійсними та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору дарування недійсним, за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про вселення, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання недійсним договору дарування та визнання угоди, що мала місце купівлі-продажу, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2000 року ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: Перша одеська державна нотаріальна контора, ОМР, орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації про визнання договору дарування, договору купівлі-продажу недійсними та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, у якому просила визнати недійсним договір дарування від 10.03.2000 року, укладеного між ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_6 і привести сторони в первісне положення; визнати договір дарування від 17.03.2000 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 недійсним та привести сторони в первісне положення, визнати договір дарування від 05.04.2000 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 недійсним та привести сторони в первісне положення; визнати договір купівлі-продажу від 29.04.2000 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_12, ОСОБА_9 недійсним та привести сторони в первісне положення; визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом частину квартири № 2 в будинку № 65 по вул. Новосельського у м. Одесі, що належить ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право на житло від 26.02.1993 року.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_11 звернулися до того ж суду із зустрічним позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в якому просили суд визнати недійсним договір дарування, укладеного з ОСОБА_6 10.03.2000 року, визнати недійсним договір дарування, укладеного 17.03.2000 року ОСОБА_6 з ОСОБА_5; визнати недійсним договір дарування, укладеного 05.04.2000 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7

ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому просила вселити її та її доньку ОСОБА_13 в квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом, який у подальшому уточнила, та за останньою редакцією просила суд визнати договір дарування від 17.03.2000 року, укладеного між нею та ОСОБА_6 удаваною угодою, та визнати цей договір договором купівлі-продажу 249/625 частини квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2013 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовлено. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено, вирішено вселити ОСОБА_6 та її доньку ОСОБА_13 в квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 жовтня 2013 року апеляційні скарги відхилено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2013 року залишено без змін.

18.02.2014 року ОСОБА_2 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2013 року за нововиявленими обставинами, яка в подальшому була уточнена посилаючись на те, що

після того як рішення по даній справі набрало законної сили вона в січні 2014 року звернулась до реєстраційної служби ОМУЮ з метою отримання технічного паспорту та довідки - характеристики на квартиру, де консультант звернув її увагу на помилку нотаріуса з приводу розподілу часток при оформленні договору дарування від 10.03.2000 року, що на час розгляду справи заявнику не будо відомо про те, що не виділені частини, і що була загублена одна кімната, а також є невірним підрахунок часток та знижена вартість проданих часток, які були оформлені у вигляді договору дарування.

При цьому заявниця посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 26.02.1993 року всім членам її сім`ї належало по 1/5 частки, що складало 83/1250 і належна їм квартира складалась з 3-х кімнат: 29,1 кв.м, 20,8 кв.м, 17,8 кв.м.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2013 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Вважаючи ухвалу суду незаконною ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м, Одеси від 03 лютого 2015 року, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви за нововиявленими обставинами.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.2 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Залишаючи заяву ОСОБА_2 без задоволення суд обґрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦПК України заява про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні. Заявник та інші особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно п.п. 3, 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами", нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Одночасно з цим, усі обставини, на які посилається заявниця, могли бути їй відомі на час розгляду справи Приморським районним судом м. Одеси, оскільки усі вони можуть бути встановлені з матеріалів, які були наявні у справі на момент ухвалення рішення.

Так, той факт, що 83/1250 частин квартири АДРЕСА_1 належали заявниці на іншим чотирьом членам її сім`ї у рівних частках прямо вбачається зі свідоцтва про право власності від 26.02.1993 року, яке додане до позовної заяви від 30 березня 2000 року.

Той факт, що квартира АДРЕСА_1 складається з трьох кімнат, прямо вбачається з технічного паспорту, виготовленого КП "ОМБТІ та РОН" 28 квітня 2007 року.

За таких обставин, оскільки обставини, на які посилається заявниця, могли бути їй відомі на момент розгляду справи, районним судом правильно визначено, що дані обставини не є нововиявленими обставинами.

Крім того, дані обставини висновків суду по суті справи не спростовують, оскільки предметом доказування по даній справі була саме удаваність вищевказаних правочинів.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов правильного висновку, що в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, ч.1 п.1 ст. 312, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м, Одеси від 03 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.І. Сватаненко

І.А. Артеменко