АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/948/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1000/К/15 ОСОБА_1
Категорія - 48 ( І ) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Остапенко В.О., Савіної Г.О.

при секретарі: Трофименко О.О.

за участі: позивача ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 01 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на своє утримання.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем знаходиться в шлюбі з 08 серпня 2014 року. Шлюб офіційно не розірваний, але за два тижня до народження дитини, у січні 2015 року вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини, та мешкають окремо. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з моменту народження мешкає з позивачкою. Позивачка ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримує деякі соціальні виплати, яких не достатньо для утримання дитини та неї самої, відповідач не надає матеріальну допомогу в добровільному порядку, в звязку з чим позивачка змушена звернутися до суду з позовами до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання та на утримання дитини. Відповідач є фізично здоровою людиною, інших непрацездатних осіб та неповнолітніх дітей на утриманні він не має, не несе ніяких матеріальних зобов`язань перед третіми особами і може надавати позивачці матеріальну допомогу..

Просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходів, щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням суду від 01 квітня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто щомісячно аліменти з ОСОБА_3 в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) на користь ОСОБА_2 до досягнення дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку, тобто до 21 січня 2018 року, починаючи стягнення з 23 лютого 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання дружини у розмір 1/6 частини всіх доходів, оскільки саме такий розмір аліментів, на його думку буде справедливим. Судом при ухваленні рішення не враховано, що він не працює а навчається, проживає з матірю, яка є інвалідом та потребує матеріальної допомоги, а відрахування на утримання дитини та дружини будуть становити половину його доходу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2014 року (а.с.4), брак офіційно не розірваний, проте сторони фактично припинили шлюбні відносини, та мешкають окремо. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3), яка з моменту народження мешкає з позивачкою (а.с.6). Позивачка ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримує деякі соціальні виплати, відповідач не надає матеріальну допомогу в добровільному порядку.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є фізично здоровою людиною, інших непрацездатних осіб та неповнолітніх дітей на утриманні він не має, не несе ніяких матеріальних зобов`язань перед третіми особами і може надавати позивачці матеріальну допомогу.

Колегія суддів вважає, що до таких висновків суд прийшов повно та всебічно зясувавши обставини справи та вони узгоджуються з приписами з п.17 розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, відповідно до якого, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

При вирішенні позову в частині розміру аліментів, суд, у відповідності з вимогами ст. 182 СК України, в повному обсязі врахував обставини, які вирішуються при визначенні розміру аліментів. Зокрема, судом враховано матеріальне становище обох сторін, відсутності доказів перебування на утриманні відповідача неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення, а тому доводи відповідача в частині неврахування судом при ухваленні рішення вказаних обставин необґрунтовані та спростовуються матеріалами справи та висновками суду першої інстанції. Висновок МСЕК від 01.02.2012 року, яким матері відповідача встановлено третю групу інвалідності, не може свідчити про те, що вона є непрацездатною особою та находиться на утриманні відповідача, оскільки в самому висновку вказано, що останній протипоказана важка праця, проте вона може працювати, зокрема молодшою медсестрою.

Стягуючи з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від доходу (заробітку) відповідача, суд першої інстанції, враховуючи обставини справи, дійшов висновку про те, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання дружини.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що він що він не працює а навчається не можуть бути підставою для зменшення розміру стягнутих аліментів, оскільки відповідач є працездатною особою, а тому відсутність у нього заробітку не може звільняти його від обовязку по утриманню дитини та матері дитини до досягнення дитиною трьох років.

Доводи апеляційної скарги про те, що відрахування на утримання дитини та дружини будуть становити половину його доходу не можуть бути підставою для зміни рішення суду, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Відповідно до ст. 307 ч. 1 п. 1, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, встановивши, що суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: