АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

22 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г., Саліхова В.В.

при секретарі: Кутц А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на ухвалу судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Факел» про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом, пені,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22.12.2014 року відкрите провадження в даній справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, діючи в інтересах ОСОБА_2 за довіреністю, просить скасувати ухвалу судді та направити справу до Івано-Франківського міського суду для розгляду справи по суті в частині що стосується позовних вимог до його довірителя, а в частині позовних вимог до поручителя провадження у справі закрити. Апелянт посилається на порушення суддею норм процесуального права та зазначає, що відповідач проживає в Івано-Франківській області, а тому справа підлягає розгляду за місцем його проживання, а спори між юридичними особами не підвідомчі судам загальної юрисдикції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відкриваючи провадження у справі, суддя виходив з того, що справа підсудна Голосіївському районному суду м. Києва і підстави для відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Колегія суддів погоджується із такими висновками судді та вважає їх правильними.

Стаття 293 ЦПК України визначає виключний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 1 ст.293 окремо від рішення суду можуть бути оскаржені ухвали щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі оскаржується апелянтом з двох підстав: недотримання підсудності та відкриття провадження у справі що не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Згідно з положеннями вищенаведеної норми права, ухвала про відкриття провадження, постановлена з порушенням правил юрисдикції, апеляційному оскарженню не підлягає.

Як убачається з позовної заяви ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до ОСОБА_2, ТОВ «Факел» з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Виходячи з предмету позову він підлягає розгляду судом за зареєстрованим в установленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача (ст. 109 ЦПК України).

Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Тимчасовим порядком реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N 35, визначено, що місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Особа зобов'язана зареєструвати своє місце проживання, відомості про реєстрацію вносяться до паспортного документа (ст. ст. 3, 6 Закону, п. 5 постанови). Відповідно до п. 3 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України місцем проживання фізичної особи є місце, де вона постійно або переважно проживає як власник житлового будинку (приміщення), за договором його наймання, піднаймання, оренди або на інших підставах, передбачених законодавством України. Як місце проживання визначаються житлові будинки (приміщення), придатні для проживання і включені до відповідного житлового фонду, у тому числі гуртожитки, заклади для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, дитячі будинки сімейного типу, спеціальні заклади для престарілих, інвалідів, ветеранів.

Місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 у позовній заяві зазначено квартиру АДРЕСА_1.

Згідно з відповіддю Відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС в м. Києві на запит суду, здійсненого на виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що знаходиться у Голосіївському районі м. Києва (а.с.46).

Така ж адреса місця проживання ОСОБА_2 зазначена й у виданій ним довіреності на представництво його інтересів в судах від 27.02.2015 року ( а.с.89)

Ураховуючи зазначене суддя підставно вважав, що справа підсудна Голосіївському районному суду м. Києва.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 проживає за іншою адресою у м. Івано-Франківську й тому справа має розглядатися за місцем його проживання, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки він за тією адресою не зареєстрований, доказів на підтвердження його проживання там за договором наймання, піднаймання, оренди або на інших підставах, передбачених законодавством України не подав та на таке не посилався.

За викладених обставин колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу та залишає оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 752/20437/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5422/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Пасинок В.С.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.