27.04.2015 ЄУН № 337/8436/14-ц
Провадження № 2/337/300/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді - Нещеретної Л.М.

при секретарі - Шварцер Г.М.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Растворової Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про захист прав споживачів та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ "Дельта Банк" про захист прав споживачів та стягнення коштів. В позові посилається на те, що 30.05.2013 року між нею та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір № 003-07588-300513 на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки та відкрито поточний рахунок НОМЕР_2. На зазначений рахунок позивачем була зарахована сума вкладу у розмірі 18100,00 доларів США. 02.06.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 6341 банківського вкладу (депозиту) у доларах США строком до 29.11.2013 року, відповідно до якого сума на рахунку НОМЕР_2 у розмірі 18100,00 доларів США була перерахована на депозитний рахунок згідно договору № 6341. Крім того, 28.11.2013 року нею було перераховано ще 1500,00 доларів США. Загальна сума депозиту з урахуванням відсотків склала 23407,61 доларів США. Після закінчення строку дії договору банківського вкладу (депозиту), позивач неодноразово зверталася до ПАТ "Дельта Банк" з заявою про повернення внесків та нарахованих відсотків, однак свої зобов'язання відповідач виконав частково та повернув позивачу тільки частину суму депозиту, у зв'язку з чим просить стягнути з ПАТ "Дельта Банк" 13000,37 доларів США.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні з позовом не згодна, надала письмові заперечення проти позову, суду пояснила, що 02.06.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 6341 банківського вкладу (депозиту) у доларах США строком до 29.11.2013 року. Відповідно до п. 3.2 та п. 3.3 Договору вклад та нараховані проценти за вкладом виплачуються вкладнику по закінченню строку залучення вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки НОМЕР_2. Відповідно до зазначених вимог сума вкладу та відсотки 14.11.2014 року були повернуті позивачу у передбачений договором спосіб, шляхом перерахування на поточний рахунок договір № 6341. Щодо вимог про стягнення кошів вважає, що ПАТ "Дельта Банк" не є набувачем спірних коштів і не має повноважень з розпорядження особистими коштами клієнта, що є власністю останнього поза межами договору. Позивач має право розпоряджатись коштами на рахунку, тому стягненню з відповідача вказана грошова сума не підлягає.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов'язок надання яких покладається на сторони по справі.

Судом встановлено, що 30.05.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір № 003-07588-300513 на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки.

Згідно п. 1.2 Договору Банк відповідно до наданого Клієнтом пакету документів, а також згідно з вимогами банку та чинного законодавства України, відкриває Клієнту поточний рахунок НОМЕР_2 у доларах США, надалі - "Рахунок", оформлює за ініціативою Клієнта та надає в його користування платіжну картку платіжної системи Visa International та/або MasterCard, надалі - "Картка", а також ПІН-код до Картки. Відповідно до п. 1.4 Договору, за користування грошовими коштами, що знаходяться на Рахунку, Банк сплачує Клієнту проценти згідно з умовами Правил. Розмір діючого на дату укладання укладення Договору процентної ставки зазначається в Тарифах і може бути змінений згідно з умовами, зазначеними в Правилах (а.с.4).

02.06.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 6341 банківського вкладу (депозиту) у доларах США. Згідно Договору сума вкладу складає 18100,00 доларів США, строк дії договору до 29.11.2013 року. Процентна ставка на суму вкладу становить 9,25 % річних.

Відповідно до п. 3.2 Договору нараховані проценти за вкладом виплачуються одночасно з поверненням суми вкладу по закінченні строку розміщення вкладу або в інший термін дострокового припинення дії цього Договору у випадках, передбачених цим Договором, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки НОМЕР_2, відкритий в установі Банку.

Згідно п. 3.3 Договору, Вклад виплачується по закінченню строку залучення Вкладу, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки НОМЕР_2, відкритий в установі Банку (а.с.3).

По закінченню строку дії договору банківського вкладу, 12.11.2014 року на поточний рахунок НОМЕР_2 Банк перерахував ОСОБА_1 суму вкладу.

24.06.2014 року, 19.09.2014 року, 30.09.2014 року, 11.11.2014 року, 12.11.2014 року, ОСОБА_1 зверталась до ПАТ "Дельта Банк" з вимогою повернути їй грошові кошти з валютного рахунку НОМЕР_2 (а.с.7-11).

Своїми листами Банк повідомив позивача, що вона має право користуватись коштами на вказаному рахунку з використанням електронних платіжних засобів виключно в національній валюті. Крім того банк обмежив зняття коштів з поточного рахунку на підставі Постанови №540 від 29.08.2014 року Національного банку України.

Згідно ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від іншої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладнику таку суму та проценти до неї на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Сторони по справі не оспорюють, що вони ознайомлені з усіма умовами укладених між ними договорів.

Умовами договору банківського вкладу було передбачено, що вклад повертається вкладнику по закінченню строку залучення вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок, який був відкритий позивачці відповідно до договору про відкриття банківського рахунку.

В частині повернення вкладу позивачу шляхом перерахування коштів та відсотків на поточний рахунок Банк свої зобов'язання за договорами банківського вкладу виконав.

Однак згідно Постанови Верховного Суду України від 25.12.2013 року у справі № 6-140цс-13, у разі перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, але не надання вкладнику можливості використання цих коштів, зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним.

Крім того відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Однак відповідачем не надано доказів існування обмежень, передбачених ст. 1074 ЦК України.

Враховуючи наведене, суд не може прийняти до уваги заперечення представника Банку про те, що свої зобов'язання перед позивачкою Банк виконав, перерахувавши кошти на поточний рахунок та видавши картку, за допомогою якої позивач може здійснювати безготівкові операції за банківським рахунком, оскільки можливість здійснювати тільки такі операції обмежує права позивачки, як вкладника, розпоряджатись своїми грошовими коштами на власний розсуд, що прямо заборонено ч.3 ст.1066 ЦК України.

Тому суд вважає, що позивач вправі вимагати повернення здійсненого нею вкладу від банку, а банк, отримавши від неї відповідну заяву, повинен видати вклад та нарахувати відсотки у повному обсязі.

Згідно виписки по рахунку НОМЕР_3 за розрахунковий період з 30.05.2013 року по 10.12.2014 рік залишок коштів на валютному рахунку ОСОБА_1 складає 1300,37 доларів США (а.с.5,6). Зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави має бути стягнутий належний розмір судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. Оскільки курс НБУ станом на 27.04.2015 року складає 22,451630 гривень за один долар США, то сума стягнення 13000,37 доларів США в національній валюті еквівалентна до 291879,50 гривень, тому сума судового збору, що підлягає стягненню, складає 2918,80 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11, 57, 60, 88, 208, 213-215 ЦПК України, ст. ст.ст.526, 530, 629, 1058, 1060, 1066, 1074, 1066, 1167 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м.Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б, , код банку 380236) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) суму вкладу у розмірі 13000,37 доларів США.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м.Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б, , код банку 380236) на користь держави судовий збір у розмірі 2918,80 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Л.М. Нещеретна