Справа № 359/333/14ц Головуючий у І інстанції Чирка С.С.
Провадження № 22-ц/780/3004/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 22.07.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого Мережко М.В.

Суддів - Данілова О.М., Суханової Є.М.

При секретарі Нагорній Г.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2»яної ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2»яного ОСОБА_4 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2»яної ОСОБА_5 до ОСОБА_2»яної ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2»яного ОСОБА_4, 3-і особи - Садівницьке товариство « Дніпровець» , Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області , Бориспільська районна державна адміністрація , служба у справах дітей Дніпровської у м. Києві районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну ділянку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

В с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що згідно мирової угоди між нею та ОСОБА_6, затвердженої ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2010 року, вона отримала у власність садовий будинок № 87 в СТ «Дніпровець». Земельна ділянка, на якій знаходиться вказаний будинок не була віднесена до спільного майна подружжя, знаходилась у приватній власності ОСОБА_6, а тому поділу не підлягала.

ОСОБА_6 помер 03 грудня 2011 року , залишивши згідно заповіту своєму синові - ОСОБА_2»яному ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, спірну земельну ділянку.

Позивач зазначає,що вона позбавлена можливості вільно володіти та користуватися своїм садовим будинком та господарськими спорудами, що знаходяться на земельній ділянці іншої особи.

Вважала, що у разі набуття права власності на садовий будинок до неї переходить право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку № 87 площею 0,0600 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована у СТ «Дніпровець» в с. Проців, Бориспільський район, Київська область, припинивши право власності ОСОБА_6 на вказану вище земельну ділянку.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2014 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2»яною Л.К. право власності на земельну ділянку площею 0,023413 га визначену у варіанті № І висновку №06-03/18-14 судової земельно-технічної експертизи від 03 квітня 2014 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач ОСОБА_7, яка діє в інтересах ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині задоволення позову та в цій частині ухвалити нове, яким відмовити в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. В апеляційній скарзі зазначала, що суд взяв до уваги висновок експерта , який є необґрунтованим , необ»єктивним , тому висновки суду не відповідають обставинам справи .

Рішенням апеляційного суду Київської області від 04 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано , ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року рішення апеляційного суду Київської області від 04 листопада 2014 року скасовано , справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду .

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2010 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_2»яною.Л.К та ОСОБА_2»яним В.О. про поділ спільного майна подружжя.. ( т.1 а.с.10- 11)

Згідно умов мирової угоди , ОСОБА_2»яна Л.К. отримала у власність садовий будинок № 87 у СТ « Дніпровець» на території Процівської сільської ради Бориспільського району, Київської області .

Земельна ділянка в СТ « Дніпровець» з цільовим призначенням для ведення садівництва , була приватизована ОСОБА_2»яним В.О., і була визнана його особистою власністю. ( т.1 а.с. 11)

ОСОБА_6 помер 03 грудня 2011 року ( т.1 а.с. 18)

За життя ОСОБА_2»яний В.О , 17 вересня 2011 року , склав заповіт на ім»я сина - ОСОБА_2»яного ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, яким заповідав йому земельну ділянку,розташовану в СТ « Дніпровець» на території Процівської сільради, Бориспільського району , Київської області ( т.1 а.с.66), квартиру , гаражний бокс.

Відповідно до вимог закону , ОСОБА_2»яна Т.Г. подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_9»яного ОСОБА_8 ( т.1 а.с.80).

Полив»яному І.В. видані 01 вересня 2012 року два свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, і на гаражний бокс. ( т.1 а.с. 97-99)

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, посилаючись на норми ч. 1 ст. 377 ЦК України, ч. 1 ст. 120 ЗК України, дійшов вірного висновку про те, що до ОСОБА_10 переходить право на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Згідно пункту 18-1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004 року розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається шляхом проведення за клопотанням сторін експертизи з врахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил тощо.

При визначенні варіанту експертизи, яким встановлено розмір та конфігурацію земельних ділянок необхідних для обслуговування садового будинку суд бере за основу перший варіант, оскільки він є найбільш зручним для обслуговування будинку для позивача.

Згідно висновку №06-03/18-14 судової земельно-технічної експертизи від 03 квітня 2014 року, земельна ділянка для обслуговування садового будинку, що належить ОСОБА_10, розташованого на земельній ділянці № 87, площею 0,06 га, у садовому товаристві «Дніпровець» Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області може мати розміри у плані:

за Варіантом 1

зі сторони вулиці від крапки А до крапки Г - 14,02 м.п.

з правого фасаду від крапки Г до крапки В - 16,70 м.п.

з /дворового фасаду від крапки В до крапки Б - 14,02 м.п.

з лівого фасаду від крапки Б до крапки А - 16,70 м.п.

за Варіантом 2

зі сторони вулиці від крапки А до крапки Ж - 12,15 м.п.

з правого фасаду від крапки Ж до крапки 3 - 16,70 м.п.

з дворового фасаду від крапки 3 до крапки Е - 12,15 м.п.;

з лівого фасаду від крапки Е до крапки Д - 2,75 м.п., від крапки Д до крапки Г - 1,87 м.п., від крапки Г до крапки В 8,75 м.п., від крапки В до крапки Б - 1,87 м.п., від крапки Б до крапки А - 5,20 м.п. та мати площу, яка відповідно складає 234,13 кв.м. або 219,27 кв.м

Згідно ч.І ст.377 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Відповідно до ч.І ст. 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи. припиняється право власності, право користування земельною ділянкою на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч.4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви ,з яких скасовані рішення є обов»язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.

Скасовуючи рішення апеляційного суду , Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив , що частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Відмовляючи в задоволенні вимог ОСОБА_10 в частині припинення права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку 0,0600 га в СТ «Дніпровець» з цільовим призначенням для ведення садівництва, суд першої інстанції виходив із того, що воно в нього припинилося на частину земельної ділянки, на якій розташовано житловий будинок та частину земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування, на підставі мирової угоди та в силу закону, а на іншу частину земельної ділянки - у зв'язку із його смертю.

Суд першої інстанції , задовольняючи вимоги про визнання права власності на частину земельної ділянки , і відмовляючи у задоволенні позову про відмову у припиненні права власності ОСОБА_2»яного В.О. на земельну ділянку , залишив поза увагою те, що звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_7, та неповнолітнього ОСОБА_8, позивач ставила питання про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 0,0600 га та припинення права власності на спірну земельну ділянку попереднього власника, посилаючись на положення ч. 1 ст. 377 ЦК України та ч. 1 ст. 120 Земельного Кодексу України в редакції, чинній на момент затвердження мирової угоди (станом на 14 вересня 2010 року), та вказуючи, що відповідно до зазначених норм закону до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на всю земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до п. е) ст. 141 Земельного Кодексу України Підставами припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

Враховуючи , що ОСОБА_2»яна Л.К. набуває права власності на частину земельної ділянки розміром 0,023413 га , яка є частиною земельної ділянки 0,06 га , розташованої в СТ « Дніпровець» Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області з цільовим призначенням для обслуговування садового будинку, підлягає припиненню право власності ОСОБА_2»яного В.О. на цю частину земельної ділянки , а відтак рішення в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2»яної Л.К. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення

Постановляючи рішення в частині задоволення позову про визнання права власності за ОСОБА_2»яною Л.К. на частину земельної ділянки , суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, а в частині відмови у задоволенні позову , рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст..ст. 303, 307,309, 313 - 316, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

В и р і ш и л а ;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2»яної ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2»яного ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2014 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2»яної ОСОБА_5 скасувати , ухвалити в цій частині нове рішення.

ОСОБА_2»яної ОСОБА_5 до ОСОБА_2»яної ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2»яного ОСОБА_4, 3-і особи - Садівницьке товариство « Дніпровець» , Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області , Бориспільська районна державна адміністрація , служба у справах дітей Дніпровської у м. Києві районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити частково .

Припинити право власності ОСОБА_2»яного ОСОБА_11 , померлого 03 грудня 2011 року , на земельну ділянку розміром 0,023413 га , яка є частиною земельної ділянки 0,06 га , розташованої в СТ « Дніпровець» Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області з цільовим призначенням для обслуговування садового будинку . В решті позову про припинення права власності відмовити.

Рішення в частині задоволення позову ОСОБА_2»яної ОСОБА_5 - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді