Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Лемак О.В.

при секретарі - Ревачко І.С.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Дурдинець Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Ужгород справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в особі філії «Закарпатське регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення незаконно утриманих коштів із заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в особі філії «Закарпатське регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення незаконно утриманих коштів із заробітної плати.

Мотивує позов тим, що в листопаді 2012 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про надання банківських послуг та видано зарплатну картку НОМЕР_2.

З метою отримання банківських послуг, визначення необхідних документів для відкриття вказаної картки позивач заздалегідь звернувся до відповідача. На його звернення працівником відділення банку було заявлено, що банк буде списувати з його картки кошти на погашення заборгованості по якомусь кредиту.

З метою уникнення конфліктної ситуації позивач звертався неодноразово до установи банку, у вказаних листах позивач ставив питання щодо йому нормативно обґрунтованих відповідей на питання - правових підстав одностороннього (без його згоди чи доручення, розпорядження) безпідставного списання коштів із його зарплатної картки в рахунок погашення якогось боргу.

Однак, на його звернення установою банку надавались відповіді від 31.10.12р. № 20.1.0.0./7-2012/2849, від 16.11.2012р. № 20.1.0.0./7-20121115/156 та від 11.04.13р. № 20.1.0.0.0/7-20130411/1389, які носять суто формальний характер без врахування норм чинного законодавства.

Окрім цього, позивач зазначає, що відкритий ним рахунок є рахунком для зарахування (отримання) заробітної плати.

Відповідно до ч. З ст. 1066 ЦК України банк не має право визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що містяться на його рахунку, допускається лише за рішенням суду у випадках, встановленим законом (ст. 1074 ЦК України).

Згідно зі ст. 1071 Цивільного кодексу України, банк має право списувати кошти з рахунку клієнта виключно за його розпорядженням. У іншому випадку гроші можуть бути списані на підставі рішення суду, що вступило в законну силу. Якщо ж банк здійснює списання без волевиявлення клієнта, то фактично робить замах на право власності Позивача на грошові кошти.

Пункт 6.1. «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» № 22 від 21.01.2004р. (надалі - Інструкція), передбачає, що банк обумовлює своє право на здійснення договірного списання за дорученням платника з його рахунку в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір (п.6.2 Інструкції) має містити інформацію, яка потрібна для належного виконання банком доручення платника, зокрема: умови, за якими банк повинен здійснити (здійснювати) договірне списання; номер рахунку платника, з якого має здійснюватися договірне списання; назву отримувача; номер і дату договору з отримувачем, яким передбачене право отримувача на договірне списання коштів з рахунку платника; перелік документів, які отримувач має надати банку, що обслуговує платника (якщо вони передбачені в договорі).

Таким чином, вказується конкретний рахунок у договорі з банком як такий, з якого може здійснюватися договірне списання при настанні обумовлених обставин. У решті всіх випадків списання коштів без відома клієнта є незаконним.

Окрім того, позивач зазначає, що не з усіх рахунків можуть списувати кредитну заборгованість. Списання з рахунків, відкритих у цьому самому банку: розрахункових, кредитових, депозитних є допустимо. Але не із зарплатних, пенсійних і соціальних.

З останніх списання допустиме тільки за рішенням суду.

Згідно з ч.2 ст. 1071 ЦК України грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених Законом України «Про виконавче провадження» (на підставі виконавчих документів).

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст. 1074 ЦК України).

Розпорядження клієнтом коштами, що знаходяться на його рахунку, є реалізацією одного із повноважень права власності на вказані кошти.

Нехтуючи Конституцією України, нормами цивільного права відповідач впродовж 2013-2014 років, станом на день подання позову, з власної ініціативи безпідставно (незаконно привласнив) стягнуто кошти з позивача зарплатної плати на загальну суму 8 638,40 грн.

Позивач вважає, що своїми незаконними діями відповідач в неконституційний спосіб порушив його права та законні інтереси.

13 січня 2015 року позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, та просив стягнути з відповідача на його користь 10 980,04 грн., визнати дії відповідачі неправомірними щодо стягнення коштів, зобов'язати відповідача здійснити закриття картки/рахунки НОМЕР_3, на який зараховувались незаконно стягнути кошті та припинити неправомірні дії відповідача здійснювати будь-яке або в будь-який інший спосіб стягнення коштів, які будуть надходити (зараховуватись) на зарплатну картку НОМЕР_2 або будь-яку іншу картку видану на його ім'я.

В судовому засіданні позивач підтримав заяву про збільшення позовних вимоги, та просив суд задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Дурдинець Р.Ю. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в листопаді 2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про надання банківських послуг та видано зарплатну картку НОМЕР_2.

21 червня 2007 року ОСОБА_1 було оформлено у відділені Банку кредитну картку з кредитним лімітом в розмірі 5000,00 грн., базова відсоткова ставка на момент підписання становила 3% на місяць. Дану картку за НОМЕР_3, ОСОБА_1 отримав 25.05.2007 року, про розписався в заяві на отримання кредитну. Дана заява з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між клієнтом та Банком договір про надання банківських послуг.

Звернення позивача до суду стало те, що відповідач впродовж 2013-2014 років, станом на день подання позову, з власної ініціативи безпідставно (незаконно привласнив) стягнуто кошти з позивача зарплатної плати на загальну суму 8 638,40 грн.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що позивач не вчасно здійснював погашень за кредитним договором, що утворилась заборгованість станом на 14.10.2014 року в розмірі 13139,07 грн. Банк відповідно до вимог договору про надання банківських послуг, здійснював списання коштів із карти для виплат з метою погашення заборгованості позивача та недопущення нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання зобов'язань.

Суд не може погодитись з такими діями відповідачами, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операції за рахунком.

Згідно частини 2,4 ст.26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» умови договору на договірне списання повинні передбачати обсяг інформації, достатній для належного виконання такого списання банком, що обслуговує платника (обставин, за яких банк має здійснити договірне списання; найменування отримувача та банку отримувача; реквізити рахунка, з якого має здійснюватися; реквізити договору між платником та отримувачем (за наявністю договору), що передбачає право отримувача на договірне списання; перелік документів, що мають представлені отримувачем в обслуговуючий платника банк ( якщо платник та отримувач домовились про надання цих документів до банку платника) тощо). У разі, якщо кредитором за договором є обслуговуючий платника банк, право банку на проведення договірного списання передбачається в договорі на розрахунково-касове обслуговування або в іншому договорі про надання банківських послуг.

Договір про надання банківських послуг, за яким банком позивачу відкрито картковий рахунок, не містить реквізитів кредитного договору, не передбачає реквізитів рахунку, з якого має здійснюватися договірне списання коштів.

Згідно виписку про рух коштів, відповідачем в рахунок погашення кредиту списано з позивача рахунку належні йому грошові кошти в сумі 8 638,40 грн.

Крім того, суду надано додаткову виписки з карткового рахунку, за період з 01.07. по 31.12.2014 року з якої убачається, що ПАТ КБ "ПриватБанк" неодноразово після постановлення ухвали суду про відкриття провадження у справі від 03.07.2014 року стягував певні грошові суми. Та навіть і після постановлення ухвали про забезпечення позову від 25.09.2014 року відповідач продовжував стягувати грошові кошти, що свідчить про невиконання судового рішення.

Таким чином, в період з дня відкриття провадження у справі 03.07. по 31.12.2014 року, відповідач стягнув кошти з позивача 2341,64 грн. Отже, загальна сума стягнення коштів з позивача складає 10 980, 04 грн.

Відповідно до статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом.

За таких обставин, у відповідача були відсутні підстави для списання грошових коштів з позивача так, як останній не давав згоду про списання коштів з його рахунку, рішення суду не має.

Суд, приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення коштів неправомірними, стягнення коштів з відповідача 10 980,04 грн., припинити неправомірні дії відповідача, а саме здійснювати будь-яке або в будь-який інший спосіб стягнення коштів, які будуть надходити (зараховуватись) на зарплатну картку НОМЕР_2 або будь-яку іншу картку видану на позивача, підлягають задоволенню.

В частині вимоги зобов'язання ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити закриття картки/рахунку НОМЕР_3, то суд відмовляє, оскільки кредитний договір діє та його ніхто не оскаржував.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 213,215, 294 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В:

Уточнений позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати дії Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (, адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги,50) щодо стягнення коштів, які надходили (зараховувались) на зарплатну картку НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_1 - неправомірними.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (, адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги,50) на користь ОСОБА_1 ( код ДРФО НОМЕР_1) незаконно утримані кошти із заробітної плати в сумі 10 980 (десять тисяч дев'ятсот вісімдесят гривень) 04 коп. та зарахувати їх на картку НОМЕР_2.

Припинити неправомірні дії Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (, адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги,50), а саме: здійснювати будь-яке або в будь-який інший спосіб стягнення коштів, які будуть надходити (зараховуватись) на зарплатну картку НОМЕР_2 або будь-яку іншу картку видану на ім'я ОСОБА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (, адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги,50) на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Лемак О.В.