Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 319/282/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Скляр С.Ю.
Провадження № 22-ц/778/4933/15 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Савченко О.В., суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування вимог зазначило, що відповідно до укладеного договору № DOXRRX01550121 від 30 січня 2008 року ОСОБА_3 отримала кредит в розмірі 2757 гри. 81 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підписом підтвердила згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) складає між нею та банком договір.

У порушення умов договору ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 23 квітня 2012 року виникла заборгованість у розмірі 22 701,08 грн., де: 2 757,81 грн. - заборгованість за кредитом, 357, 41 грн.- заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1522,37 грн. - заборгованість по комісії, 16 506,30 грн. - пеня, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500 грн. - штраф (фіксована частина) і 1057,19 грн. - штраф (процента складова).

Рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 18 червня 2012 року з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 635,97 грн., у тому числі, 2757,81 грн. - заборгованість за кредитом, 357,41 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. 1522,37 грн. - заборгованість по комісії. В частині вимог про стягнення 16 506,30 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та штрафів - 500 грн. (фіксована частина) і 1 057,19 грн. (процентна складова) - відмовлено.

Посилаючись на те, що відповідач до теперішнього часу тіло кредиту та відсотки, стягнуті рішення суду, не погасила, Банк, нарахувавши на цю заборгованість пеню, просив суд стягнути з відповідача: 747,92 грн. - пеню за період з 24 квітня 2012 року по 16 січня 2015 року, 500 грн. - штраф (фіксована частина) і 37,40 грн. - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 915,76 грн., з яких 395,96 грн. - пеня за період з 12 лютого 2014 року по 16 січня 2015 року, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 19,80 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суму понесених судових витрат в розмірі 173,56 грн.

В задоволенні іншої частини позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.

Не погоджуючись з заочним рішення, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість судового рішення, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просило змінити заочне рішення суду першої інстанції в частині застосування позовної давності в один рік до пені і ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 січня 2008р. між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника № DOXRRX01550121 та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», на суму 2 757,81 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості. Кредит був наданий на строк 24 місяці з кінцевим терміном повернення - 30 січня 2010р.

ОСОБА_3 порушували умови договору зі сплати відсотків та погашення тіла кредиту, у зв»язку з чим Банк в 2012р. звернувся до суду з позовом про стягнення з неї заборгованості, яка утворила станом на 23.04.2012р. в сумі 22 701,08 грн., в тому числі: 2 757,81 грн. - заборгованість за кредитом, 357,41 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1 522,37 грн. - заборгованість по комісії, 16 506,30 грн. - пеня, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500 грн. - штраф (фіксована частина) і 1057,19 грн. - штраф (процента складова).

Рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 18 червня 2012 року з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 4637,59 грн., у тому числі: 2 757,81 грн. - заборгованість за кредитом, 357,41 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. 1 522,37 грн. - заборгованість по комісії. В частині вимог про стягнення 16 506,30 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та штрафів - 500 грн. (фіксована частина) і 1 057,19 грн. (процентна складова) - відмовлено.

Протягом 2012-2013рр. ОСОБА_3 добровільно виконала рішення суду лише частково, погасивши тіло кредиту в сумі 1003,91 грн. Залишились несплаченими стягнуті за рішенням суду суми: кредиту - 1 753,90 грн., відсотків - 357,41 грн., комісії - 1 522,37 грн.

В новому позові у цій справі Банк просив стягнути з ОСОБА_3 пеню у сумі 747,92 грн., нараховану за період з 24 квітня 2012р. по 16 січня 2015р. на залишок заборгованості, яка малась у цей період, а також Банк на суму цієї пені нарахував штрафи у сумі 537,40 грн., а всього просив стягнути 1 285,32 грн.

Частково задовольняючи цей позов банку, суд першої інстанції зменшив розмір

пені в межах річного строку позовної давності до 395,96 грн., на яку нарахував штраф (процентну складову) у сумі 19,80 грн., та стягнув штраф у сумарному значенні в розмірі 519,80 грн.

Банк в апеляційній скарзі зазначає, що суд безпідставно застосував позовну давність до вимог про стягнення пені, не врахувавши, що сторонами узгоджено збільшений строк позовної давності - 5 років. Крім того, ухвалюючи заочне рішення у відсутності відповідача, суд взагалі не міг застосовувати позовну давність, оскільки не було заяви відповідача про її застосування.

Дослідивши ці доводи апеляційної скарги, колегія вважає їх обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до заяви позичальника, при порушенні позичальником зобов»язання по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої визначено у п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту, згідно з яким ставка пені складає 0,5 % від суми простроченого платежу.

Згідно з пунктом 5.5 Умов термін позовної давності по вимогам стягнення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки - пені та штрафів за даним договором встановлюється тривалістю 5 років.

Враховуючи вказані положення Умов надання споживчого кредиту, які є невід»ємною складовою кредитного договору між сторонами, у суду не було підстав для застосування річного строку позовної давності, оскільки між сторонами узгоджено збільшений строк позовної давності у 5 років, зокрема і щодо пені.

Крім того, відповідач участі в ході розгляду справи не приймала, тому про застосування строку позовної давності не могла заявити, а відтак суд не міг самостійного застосовувати позовну давність.

За вказаних обставин, з урахуванням того, що відповідач станом на 16 січня 2015р. стягнуту судовим рішенням суму заборгованості по тілу кредиту та відсоткам не погасила, є правомірним нарахування та стягнення пені на цю суму заборгованості, починаючи з 24.04.2012р., що вкладається в межі п»ятирічного строку позовної давності, у розрахованій позивачем сумі 747,92 грн.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові, прийнятій в порядку ст. 355 ЦПК України, у справі № 6-1206цс15 від 23 вересня 2015р., яка у відповідності до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов»язковою для застосування судами при вирішенні спорів, які врегульовані нормами матеріального права, щодо застосування яких висловлена правова позиція.

В постанові зазначено, що, виходячи з системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов»язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

За вказаних обставин, вимоги банку про стягнення пені в сумі 747,92 грн. підлягають задоволенню в повному обсягу, а рішення в цій частині зміні.

Разом з тим, колегія вважає за необхідне вийти за межі апеляційної скарги у відповідності до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, оскільки судом допущено таке порушення норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення частини позовних вимог щодо стягнення штрафів.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання.

За змістом ч. 2, 3 вказаної норми, пеня та штраф є різновидами неустойки, які по-

різному обчислюються від суми грошового зобов»язання, яке невиконано або виконано

несвоєчасно.

Виходячи з аналізу вказної норми, неустойка за своєю юридичною природою є не тільки видом (способом) забзпечення виконання зобов»язання, а, як правило, також одною з форм цивільно-правової відповідальності, та може бути нарахована тільки на основне зобов»язання.

Отже, не може бути нарахована неустойка у вигляді штрафу на борг за неустойкою у вигляді пені, тому є безпідставною вимога банку про нарахування штрафу на заборгованість з пені.

Таким чином, рішення суду в частині стягнення штрафів підлягає скасуванню у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог.

У зв»язку із зміною суми стягнення підлягає перерахунку і сума стягнутого судом судового збору, пропорційний розмір якого до частини задоволених вимог складає складає 141,78 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 315, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Заочне рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року у цій справі змінити в частині розміру стягнутої пені та скасувати в частині стягнення штрафів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підставі договору № DOXRRX01550121 від 30 січня 2008р. пеню, яка утворилась за період з 24 квітня 2012р. по 16 січня 2015р., у сумі 747 (сімсот сорок сім) гривень 92 копійки та судовий збір у сумі 141,78 грн., а всього - 1009,67 грн.

Відмовити в задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення штрафів за договором № DOXRRX01550121 від 30 січня 2008р.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Савченко О.В.

Судді: Кочеткова І.В.

Маловічко С.В.