Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/623/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Ябчик Н. М.
Доповідач Дуковський О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

23.04.2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого судді - Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М., Суржика М.М.

за участю секретаря: Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою відділу освіти виконавчого комітету Знам'янської міської ради Кіровоградської області на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.01.2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відділу освіти виконавчого комітету Знам'янської міської ради Кіровоградської області в якому просила скасувати накази начальника відділу освіти виконавчого комітету Знам'янської міської ради Кіровоградської області, поновити на посаді заступника директора, стягнути заробітну плату та відшкодувати моральну шкоду. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначила, що працювала на посаді заступника директора з НВР НВК ЗШ І-ІІІ ступенів № 2 ліцей. 26.09.2014 року за № 218 начальником відділу освіти ВК Знам'янської міської ради видано наказ, яким затверджено результати службового розслідування за фактом вчинення позивачем аморального проступку. Цим наказом її звільнено з посади заступника директора школи на підставі ст. 43-1 КЗпП України без зазначення, на підставі якої саме частини та пункту відповідної статті.

Того ж дня начальником відділу освіти видано наказ за № 168-к «Про припинення трудового договору», яким позивача вдруге звільнено з посади заступника директора школи за п. 3 ст. 41 КЗпП України без вказівки на відповідну частину статті, та залишено на посаді вчителя світової літератури. Підставами для видачі наказу зазначені наказ № 218 та акт службового розслідування від 23.09.2014 року, в якому комісія зробила висновок про наявність її вини у конфліктній ситуації із вчителем історії ОСОБА_3, та рекомендувала звільнити з посади. При цьому, згідно відповіді начальника СВ Знам'янського МВ УМВС Руденко О. від 06.10.2014 року позивач не є учасником чи стороною жодних кримінальних проваджень.

Позивач, вважає що накази про її звільнення підлягають скасуванню, оскільки зміст аморального проступку начальником відділу освіти трактовано хибним чином, внаслідок чого порушено вимоги ст.ст. 41, 43-1, 149 КЗпП України. Після остаточного уточнення позовних вимог позивач просила скасувати накази за № 218 від 26.09.2014 року та за № 168-к від 28.09.2014 року, зобов»язати відділ освіти виконавчого комітету Знам'янської міської ради Кіровоградської області поновити позивача на посаді заступника директора з навчально - виховного комплексу «Знам»янська загальноосвітня школа 1- 11 ступенів №2 -ліцей », стягнути з відділу освіти виконавчого комітету Знам»янської міської ради Кіровоградської області на її користь різницю посадового окладу заступника директора з навчально-виховної роботи навчально-виховного комплексу «Знам»янська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. №2 - ліцей» та вчителя світової літератури у розмірі 5802,10 грн., стягнути матеріальну шкоду в сумі 1014 грн. стягнути моральну шкоду в сумі 10000 грн. відшкодувати витрати поа»язані з наданням правової допомоги у сумі 2000 грн.

Рішенням суду позов задоволено частково. Скасувано наказ начальника відділу освіти виконавчого комітету Знам»янської міської ради Кіровоградської області № 218 від 26.09.2014 року «Про результати службового розслідування за фактом вчинення аморального проступку заступником з НВР НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 ліцей» ОСОБА_2» Скасувано наказ начальника відділу освіти виконавчого комітету Знам»янської міської ради Кіровоградської області №168-к від 28.09.2014 року «Про припинення трудового договору». Поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи навчально-виховного комплексу «Знам»янська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. №2 -ліцей». Стягнуто з відділу освіти виконавчого комітету Знам»янської міської ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_2 різницю посадового окладу заступника директора з навчально-виховної роботи навчально-виховного комплексу «Знам»янська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. №2 - ліцей» та вчителя світової літератури у розмірі 5001,28 грн. та 2000 грн. витрат, пов»язаних з отриманням правової допомоги. Стягнуто з відділу освіти виконавчого комітету Знам»янської міської ради Кіровоградської області на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду в скарзі відповідач зазначив, що при постановленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам. Просив рішення суду скасувати, в позові відмовити.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах, передбачених ст.303 ЦПК України та матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції на підставі досліджених доказів вірно встановлено, що ОСОБА_2 з 17.01.1994 року працювала на посаді заступника директора з навчально-вихованої роботи Знам'янської середньої школи № 2, яка з 01.08.2008 року реорганізована в НВК «ЗШ №2-ліцей». 26.09.2014 року згідно запису у трудовій книжці - звільнена з посади за вчинення аморального проступку, не сумісного з продовженням цієї роботи за п. 3 ст. 41 КЗпП України.

Наказом начальника відділу освіти виконавчого комітету Знам'янської міської ради Кіровоградської області № 218 від 26.09.2014 року ОСОБА_6, виданого за результатами службового розслідування за фактом вчинення аморального проступку заступником директора школи з НВР ОСОБА_2, що розпочато за повідомленням директора школи ОСОБА_7 від 29.08.2014 року(а.с. 44) на підставі наказу № 192 від 05.09.2014 року, визначено звільнити останню із займаної посади за вчинення аморального проступку, не сумісного з продовженням роботи на підставі статті 43-1 КЗпП України; директору школи ОСОБА_7 вказано на недопустимість виникнення конфліктних ситуацій в педагогічному колективі.

Цього ж дня, наказом начальника відділу освіти за № 168-к від 26.09.2014 року на підставі акту службового розслідування від 23.09.2014 року ОСОБА_2 звільнено з посади заступника директора школи з НВР з 26.09.2014 року за вчинення аморального проступку, не сумісного з продовженням цієї роботи за п. 3 ст. 41 КЗпП України. Цим же наказом визначено залишити ОСОБА_2 на посаді вчителя світової літератури цієї школи з педагогічним навантаженням 10 годин на тиждень.

Суд прийшов до правильного висновку, що посилання позивача на те, що відповідачем не зазначено саме частину статті 41, на підставі якої її звільнено, а лише пункт, оскільки зазначена обставина не є суттєвою, не впливає на правову підставу звільнення. Крім того, наказом № 218 лише затверджено результати службового розслідування, за висновками комісії якого рекомендовано звільнити позивача з посади, а от вже наказом № 168-к з нею вже дійсно припинено трудові відносини шляхом звільнення з посади заступника директора школи з НВР.

Зі змісту акту службового розслідування від 23.09.2014 року, складеного комісією у складі голови Черкас Н., членів комісії: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 (підстава: наказ начальника відділу освіти № 192 від 05.09.2014 року, а.с. 57), судом вірно встановлено, що 29.08.2014 року стався конфлікт між заступником директора з НВР школи ОСОБА_2 та вчителем історії цієї ж школи ОСОБА_3 Конфлікт був спровокований ОСОБА_2 з приводу навчального навантаження. ОСОБА_2 заперечила факт нанесення нею тілесних ушкоджень ОСОБА_3 В свою чергу, ОСОБА_3 відзначила, що конфлікт стався на її робочому місці в кабінеті № 2, до якого зайшла ОСОБА_2, розмова з якою проходила в образливій формі, мали місце погрози з її сторони, після чого ОСОБА_2 навіть її вдарила. Того ж дня ОСОБА_3 звернулась до лікарні за фіксуванням факту нанесення їй легких тілесних ушкоджень, а також до органів міліції. Наступного дня заяву із міліції відкликала, сторони конфлікту примирилися.

За висновками службового розслідування комісією зафіксовано факт вчинення аморального проступку ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_3, не сумісного з подальшим продовженням роботи, та рекомендовано начальнику відділу освіти звільнити ОСОБА_2 із займаної посади заступника директора з навчально-виховної роботи школи.

За даними Знам'янського МВ УМВС в області від 26.12.2014 року (а.с. 82) судом з'ясовано, що ОСОБА_3 29.08.2014 року дійсно зверталась до міськвідділу з заявою про те, що в приміщенні ЗОШ № 2 в ході раптово виниклої сварки між заявницею та ОСОБА_2, остання спричинила ОСОБА_3 тілесні ушкодження, які за висновком експерта № 183 від 29.08.2014 року відносяться до категорії легких. Дане повідомлення було внесено до ЄРДР за № 0001279 від 29.08.2014 року за ст. 125 ч. 1 КК України, та 13.09.2014 року закрите за ст. 284 п. 2 КПК України (встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення).

Згідно пунктів 2.1, 2.31 Посадової інструкції заступника директора школи з НВР ОСОБА_2, до її обов'язків в т.ч. належить організація навчально-виховного процесу в школі, керівництво ним і контроль за розвитком цього процесу; остання зобов'язана додержуватись етичних норм поведінки, які відповідають суспільному статусу педагога, в школі, побуті, в громадських місцях.

У відповідності до п. 4.2 Посадової інструкції, за застосування (в тому числі одноразове) методів виховання пов'язаних з фізичним чи психічним насиллям над особистістю учня, а також скоєння іншого аморального вчинку, заступник директора з навчально-виховної роботи може бути звільнений з посади у відповідності з трудовим законодавством. Звільнення за подібний вчинок не є заходом дисциплінарного стягнення.

Закон України «Про освіту» передбачає, що педагогічною діяльністю можуть займатися особи з високими моральними якостями, які мають відповідну освіту, професійно-практичну підготовку, фізичний стан яких дозволяє виконувати службові обов'язки.

Порушення моральних норм поведінки вказаними особами тягне за собою не тільки моральний осуд, а й певні правові наслідки.

У пункті 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 № 9 (далі - Постанова № 9) роз'яснюється, що на підставі здійснення аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи, можуть бути звільнені лише ті працівники, які займаються виховною діяльністю, наприклад, вихователі, вчителі, викладачі, практичні психологи, соціальні педагоги, майстри виробничого навчання, методисти, педагогічні працівники позашкільних закладів.

До кола осіб, які здійснюють виховні функції, відносяться вчителі, керівні працівники шкіл, професійно-викладацький склад вищих навчальних закладів, майстри виробничого навчання, вихователі гуртожитків та дитячих установ та інші працівники, основною трудовою функцією яких є виховання.

Звільнення на підставі пункту 3 ст. 41 КЗпП України можливе у випадку, коли працівник, який виконує виховні функції, вчинив аморальний проступок. Трудове законодавство не дає поняття аморального проступку. Поняття аморального співвідноситься з антигромадським як частина та ціле.

Аморальним проступком слід вважати винні дії чи бездіяльність, що порушують моральні норми, притаманні даному суспільству, суперечать змісту трудової функції працівника та тим самим дискредитують виховні, службові повноваження певного кола людей.

Звільнення за цією підставою можливе як за вчинення аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи, як при виконанні трудових обов'язків, так і не пов'язаного з їх виконанням, тобто при вчиненні проступку в громадських місцях або у побуті. При цьому звільнення можливе саме за винні дії, не сумісні з продовженням даної роботи. Необхідно, щоб сам факт вчинення проступку був доведений до відома громадськості.

Звільнення не може бути визнане правильним, якщо його здійснено лише внаслідок загальної оцінки поведінки працівника, не підтвердженої конкретними фактами.

Звільнення на підставі п. 3 ст. 41 КЗпП України, відповідно до частини другої зазначеної статті, може здійснюватися лише з додержанням вимог ст. 43 КЗпП України, яка передбачає, що для правомірного звільнення працівника необхідно отримати попередню згоду профспілкового органу. Винятки з цього правила наведено у ст. 43-1 КЗпП України, де, зокрема, зазначено, що звільнення працівника без згоди профспілкового органу допускається, якщо він не є членом професійної спілки, що діє на підприємстві, в установі, організації, або профспілкової організації там взагалі немає.

Суд першої інстанції вірно встановив правовідносини, які виникли між сторонами та дійшов правильного висновку, що між позивачем та ОСОБА_3 на ґрунті особистих неприязних відносин стався конфлікт, що переріс у сварку на підвищених тонах із застосуванням фізичної сили з обох сторін, який у подальшому був погашений шляхом примирення і порозуміння сторін конфлікту. Наведена ситуація відбулась у приміщенні школи, у кабінеті вчителя ОСОБА_3 за відсутності свідків і тим більше учнів. Факт вчинення зазначеного вище проступку встановлено судом на підставі належних і допустимих доказів.

До того ж, згідно з чинним законодавством про працю, звільнення працівника за правилами п. 3 ст. 41 КЗпП України, не є дисциплінарним стягненням і має за мету усунути педагога від виховної діяльності.

В даному випадку суть звільнення полягає у відстороненні позивачки від адміністративної посади, а оскільки позивачка не була звільнена з посади вчителя, вона фактично продовжила виконувати виховні функції, і таким чином санкції за проступок не виконали своєї соціальної спрямованості.

Задовольняючи позов суд правильно враховував тривалий педагогічний стаж роботи позивача, і її позитивну характеристику від керівництва школи, і факт примирення сторін конфлікту, а також відсутність згоди на звільнення позивача профспілкового комітету навчального закладу, членом якого вона є, та прийшов до правильного висновку, що оскаржувані позивачем накази підлягають скасуванню з одночасним поновленням її на посаді заступника директора школи з НВР та стягненням із відповідача на користь позивача різницю посадового окладу заступника директора з навчально-виховної роботи навчально-виховного комплексу «Знам»янська загальноосвітня школа І-ІІІ ст. №2 -ліцей» та вчителя світової літератури у розмірі 5001,28 грн. .

Суд першої інстанції повно та правильно встановив обставини справи і визначив відповідні їм правовідносини, вирішив спір відповідно до норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відділу освіти виконавчого комітету Знам'янської міської ради Кіровоградської області відхилити.

Рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.01.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: