У х в а л а

20 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Карпенко С.О., Нагорняка В.А.,

Писаної Т.О., Ситнік О.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Джонсон і Джонсон Україна» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і затримку у проведенні повного розрахунку,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 1 лютого 2013 року він працював у ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» на посаді менеджера зі збуту у південному регіоні. 26 липня 2013 року він направив на адресу відповідача заяву про звільнення з роботи за власним бажанням, проте 29 липня 2013 року потрапив до лікарні. 9 серпня 2013 року надіслав на адресу ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» заяву з проханням відкласти його звільнення до одужання.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 4 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2014 року, у задоволені позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 травня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 4 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і затримку у проведенні повного розрахунку.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 січня 2015 року з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як приклад неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить ухвалу Верховного Суду України від 12 серпня 2009 року, постановлену за результатами розгляду касаційної скарги на рішення апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2008 року у справі про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди; ухвалу Вищого адміністративного суду України від 23 квітня 2009 року, постановлену за результатами розгляду касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2008 року у справі про поновлення на роботі.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про судову практику застосування ст. ст. 353-360 ЦПК України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Проте зміст судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подана заява, та додані до неї судові рішення Верховного Суду України від 12 серпня 2009 року та Вищого адміністративного суду України від 23 квітня 2009 року, на які заявник посилається як на приклади неоднакового застосування судами ст. 38 КЗпП України, мають різні підстави позову, містять різні встановлені судом фактичні обставини і таке не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції зазначеної норми матеріального права у подібних правовідносинах.

За таких обставин колегія судів дійшла висновку, що заявник не надав різних за змістом судових рішень, ухвалених судами касаційної інстанції за тотожних предмета спору, підстав позову, аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин.

Оскільки наведені заявником доводи не містять ознак, які згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України є підставами для перегляду судових рішень, у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Джонсон і Джонсон Україна» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і затримку у проведенні повного розрахунку за заявою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 січня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є.Червинська
Судді: С.О.Карпенко В.А.Нагорняк Т.О.Писана О.М.Ситнік