Д О Д А Т КО В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Неганової Н. В. ,
при секретарі - Савіцькому Я. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Подільський РВ ГУ України в м. Києві Державної міграційної служби України про усунення перешкод у здійсненні права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа - Публічне акціонерне товариство акціонерний комерційний банк «Аркада» про визнання недійсними договорів та свідоцтва про право власності на квартиру,
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 02.06.2015 року задоволений позов ОСОБА_4, а в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Позивач ОСОБА_5 подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не було вирішено питання про судові витрати. В заяві позивач зазначає, що нею були понесені витрати на проведення експертних почеркознавчих досліджень в розмірі 5 000 гривень та витрати на оплату правової допомоги адвоката Гаврилюка С.В. в розмірі 4 000 гривень відповідно до договору про надання правової допомоги від 12.09.2012 року. Позивач просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 коштів в розмірі 9 000 гривень у відшкодування понесених нею судових витрат.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 підтримала свою заяву про ухвалення додаткового рішення, просила заяву задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні з заявою не погодились, просили відмовити в задоволенні заяви.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.

У згаданому вище рішенні суду від 02.06.2015 року не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

ОСОБА_5 просить стягнути на її користь витрати на проведення експертних почеркознавчих досліджень, за наслідками яких складено висновки №3-05/12 від 05.12.2014 року та №2-05/12 від 05.12.2014 року (т.2 а.с.157-168). Ці висновки були зроблені за заявою ОСОБА_4, т.т. з її ініціативи, на підтвердження, як позивач зазначила, своїх заперечень на зустрічний позов. Висновки не є судовими експертизами, а тому понесені на їх проведення витрати не є судовими витратами і не підлягають задоволенню.

ОСОБА_5 також просить стягнути на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 гривень, які вона сплатила відповідно до договору про надання правової допомоги від 12.09.2012 року, укладеного з адвокатом Гаврилюком С.В.

В пункті 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачка не надала суду доказів на підтвердження понесення нею витрат на оплату правової допомоги адвоката Гаврилюка С.В., як то квитанції, платіжного доручення, тощо. Так само в матеріалах справи відсутній розрахунок таких витрат. А тому суд вважає, що підстав для відшкодування витрат на правову допомогу немає.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що, оскільки питання про судові витрати не було вирішено при постановленні рішення по справі, має бути ухвалено додаткове рішення. Однак, ОСОБА_7 слід відмовити у стягненні витрат на проведення експертних досліджень та правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.79, 84, 86, 220 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_7 відмовити у стягненні з ОСОБА_2 витрат на проведення експертних досліджень та правову допомогу.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. В. Неганова