АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2049/15 Справа № 208/7067/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Гібалюк Т. Я. Доповідач - Калиновський А.Б.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Ремеза В.А.

При секретарі - Левцунову І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 грудня 2014 року та на додаткове рішення від 30 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ПАТ "Альфа-Банк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 17.07.2008 року між ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, поручителем за яким є ОСОБА_3, згідно якого банк надав позичальнику кредит в сумі 44 700,00 грн., а ОСОБА_2 зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування ним. Відповідачі умови договору не виконали, у зв'язку з чим станом на 01.07.2013 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 31 875,00 грн., яку позивач просив стягнути на свою користь.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 грудня 2014 року позовні вимоги ПАТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованість за кредитом - 25 658,98 грн., заборгованість по відсоткам - 5 297,39 грн., пеню - 918,63 грн., а всього 31 875,00 грн.

Додатковим рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 грудня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ "Альфа-Банк" судовий збір у розмірі 318,75 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення та додаткове рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ "Альфа-Банк" відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.1054 ЦК України, обов'язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

25 травня 2012 року між ПАТ "Сведбанк" та ПАТ "Дельта Банк" був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором ОСОБА_2(а.с. 95-113).

15 червня 2012 року між ПАТ "Дельта Банк" та ПАТ "Альфа-Банк" був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором ОСОБА_2(а.с. 13-20).

Згідно вищевказаних угод відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №0310/0708/64-152 від 17.07.2008 року, укладеним між ВАТ "Сведбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк") та ОСОБА_2 на користь ПАТ "Альфа Банк".

17.07.2008 року ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_2 уклали кредитний договір №0310/0708/64-152 строком з 17.07.2008 року по 16.07.2015 року(а.с. 21-27), за яким банк надав позичальнику кредит в сумі 44 700,00 грн., а ОСОБА_2 зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язання боржником, що випливають з кредитного договору, 17.07.2008 року ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_3 уклали договір поруки №0310/0708/64-152-2-1(а.с. 28-31).

На порушення умов кредитного договору, ОСОБА_2 свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 01.07.2013 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 31 875,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ "Альфа-Банк" щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2, суд дійшов правильного висновку про те, що у нього виникла заборгованість внаслідок невиконання умов кредитного договору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а ПАТ "Альфа-Банк" як фактор, отримав право вимоги до боржника, згідно договору факторингу.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ "Альфа-Банк" щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_3, суд виходив з того, що позивачем не був пропущений строк пред'явлення позовних вимог до поручителя ОСОБА_3, оскільки договір поруки діє до 16 липня 2015 року.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна.

У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і пункту 3.8 кредитного договору використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши претензію-повідомлення (вимогу) про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів.

Як видно з матеріалів справи, за вих. № 87937-102-б/б від 30.11.2012 року, відповідно до реєстру №191 рекомендованих поштових відправлень, 28 грудня 2012 року банком на адресу ОСОБА_3, було направлено досудову вимогу з пропозицією добровільно погасити заборгованість(а.с.32,34).

Відповідно до правової позиції Постанови Верховного Суду України від 21 січня 2015 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Шестимісячний строк для пред'явлення вимог до поручителя ОСОБА_3 почав обчислюватись з 28 грудня 2012 року, проте такі вимоги були пред'явлені шляхом звернення до суду лише у вересні 2013 році, а тому порука вважається припиненою.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду в частині позовних вимог до ОСОБА_3 скасувати, відмовивши ПАТ "Альфа-Банк" у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що надані позивачем копії договорів купівлі-продажу прав вимоги не містять доказів щодо передачі прав вимоги саме за кредитним договором, що укладений між ним і банком є безпідставними.

Разом із запереченнями на апеляційну скаргу позивачем надано копію акту приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року, а також витяг з цього акту саме щодо кредитного договору ОСОБА_2

Твердження про те, що позивач є неналежним і не має права вимоги за кредитним договором укладеним між ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_2 не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до норм ЦК України, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов'язання є належним.

Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, оскільки боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України.

Посилання на те, що розрахунок заборгованості відповідачів за кредитним договором, який міститься в матеріалах справи, підписано неповноважною особою не можуть бути прийняті до уваги, оскільки співробітник позивача ПАТ "Альфа-Банк" ОСОБА_4 діяв виключно у межах своїх посадових повноважень та виключно в інтересах ПАТ "Альфа-Банк", а відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б спростовували достовірність та правильність розрахунку заборгованості наданого позивачем.

Крім того, відповідач не надав суду доказів на підтвердження того, що він намагався сплачувати борг за кредитним договором ПАТ "Сведбанк", однак такі платежі не були прийняті з вини банку.

Доказів того, що свої зобов'язання відповідач виконав у повному обсязі перед первинним кредитором ПАТ "Сведбанк", що може бути підставою для звільнення боржника від зобов'язань перед фактором суду також не надано.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

Що стосується додаткового рішення суду про стягнення з відповідачів судового збору у розмірі 318,75 грн., то воно підлягає скасуванню в частині стягнення судового збору на користь ПАТ "Альфа-Банк" з ОСОБА_3 з відмовою у задоволенні вимог банку в цій частині, оскільки у задоволенні позовних вимог банку до неї про стягнення кредитної заборгованості було відмовлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 грудня 2014 року та на додаткове рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 грудня 2014 року задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 грудня 2014 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

В решті рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Додаткове рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 грудня 2014 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" судового збору.

У задоволенні вимог Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" щодо стягнення на його користь судового збору з ОСОБА_3 відмовити.

В решті додаткове рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 грудня 2014 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: