Справа № 639/2125/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 р. Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого- судді Єрмоленко В.Б.

при секретарі- Слюсаревої О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Горбунової - ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Горбунової -ОСОБА_2 про стягнення аліментів у розмірі 75 % зі всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 15.10.2013 р. на його утримання та двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 до часу працевлаштування останнього на роботу та стягнення моральної, матеріальної шкоду, витрат на послуги адвоката у загальній сумі 50 тис. грн. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 15 жовтня 2013 року його син ОСОБА_3 звільнений з посади лікаря хірурга-ортопеда шостої стоматологічної поліклініки. При зверненні до Харківської міської ради щодо неправомірних дій головного лікаря ОСОБА_4, відповідач, як заступник міського голови, його не прийняла, а направила до іншого співробітника , відповіді на звернення не було надано. До теперішнього часу син не працює, втрачає кваліфікацію, а відповідач на це не реагує.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення, в яких зазначає, що жодного відношення до звільнення ОСОБА_3 з посади у 2013 р. не має, як і передбачених законом зобовязань перед позивачем щодо утримання його та двох неповнолітніх онуків. Департаментом охорони здоровя Харківської міської ради 21.11.2013 р. надіслана письмова відповідь сину позивача, викладені факти перевірені створеною комісією з пяти осіб. Відповідач також просить розглядати справу без її присутності.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 2 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися ргани та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

За правилами ч.1 ст. 39 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Позивачем не надано повноважень на звернення до суду в інтересах свого сина або в інтересах малолітніх онуків.

Згідно зі ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 59 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За вимогами ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до заступника Харківського міського голови про стягнення аліментів на себе, своїх неповнолітніх онуків, відшкодування майнової, моральної шкоди , витрати на юридичні послуги у розмірі 50 тис. грн. Позивач пояснив, що через незаконне звільнення сина ОСОБА_3 з роботи, він не має можливості матеріально допомагати батькові - інваліду, неповнолітнім дітям, а тому такі зобовязання за сина мають виконувати ти, хто причетний до його звільнення.

Згідно зі ст. 172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Виходячи з вимог ст.ст. 172, 180 СК України саме обов'язок повнолітніх дітей піклуватися про батьків, а також обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей є особистим і індивідуальним обовязком та не може покладатися на інших сторонніх осіб, у тому числі роботодавця при звільненні працівника незалежно від причин та підстав звільнення або осіб, до яких звертався із заявами, скаргами громадянин.

Частиною 1 статті 22 ЦК України та частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Із змісту статті 23 ЦК України та частинні статті 1167 ЦК України вбачається, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу місцевого самоврядування, фізичної чи юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Аналіз правових норм дає підстави для висновку про те, що між завданою шкодою та діями відповідача повинні існувати неправомірність дій або бездіяльності відповідача, причинно-наслідковий звязок.

Проте, доказів того, яким чином відповідачем за таких обставин порушені права, свободи та інтереси саме позивача ОСОБА_1 матеріали справи не містять і в суді їх не надано. Жодних доказів на підтвердження своїх вимог позивач не представив.

Виходячи з наведеного, суд вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст..ст. 1166, 1167 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 172, 77, 80, 180 Сімейного Кодексу України суд,-

ВИРІШИВ :

У позові ОСОБА_1 до Горбунової - ОСОБА_2 про стягнення аліментів,- відмовити за необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ-