У Х В А Л А

і м е н е м у к р а ї н и

07 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Попович О.В., Коротуна В.М., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», поданою представником Шулікою Аліною Володимирівною, на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з указаним позовом. У позовній заяві вказувалось, що 11 грудня 2006 року між сторонами укладено кредитний договір (який складається із заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою та Тарифів), за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 250 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконує обов'язок по поверненню кредитних коштів, тому станом на

31 липня 2013 року виникла заборгованість у розмірі

35 522 грн 99 коп., а саме: тіло кредиту - 8 871 грн 40 коп., проценти за користування кредитом - 18 731 грн 55 коп., комісія за користування кредитом - 5 752 грн 28 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф (процентна складова) - 1 667 грн 76 коп, як банк просив стягнути з боржника у примусовому порядку.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2013 року в позові відмовлено.

В апеляційному порядку справа розглядалась неодноразово.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від

5 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «ПриватБанк», поданій його представником Шулікою А.В., з посиланням на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, порушується питання про скасування судових рішень і передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким при повторному перегляді обґрунтовано погодився і апеляційний суд, вірно виходив із того, що кредитний договір був укладений 11 грудня 2006 року із кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строк дії картки, останній платіж по кредиту відповідачем здійснено 7 грудня 2007 року. Судовим наказом Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Днгіпропетровська від 13 листопада 2008 року з відповідача була стягнута заборгованість, разом з тим банк судовий наказ до виконання не пред'являв та звернувся із повторним позовом у 2013 році, тобто із пропуском строку, встановленого ст. 257 ЦК України. В судовому засіданні відповідач подав заяву про застосування позовної давності на підставі ч.4 ст. 267 ЦК України.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги стосуються переоцінки доказів у справі та цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», подану представником Шулікою Аліною Володимирівною, відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду

м. Дніпропетровська від 23 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Попович

В.М. Коротун

А.В. Маляренко