Справа №611/485/15-ц
Провадження №2/611/189/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2015 року Барвінківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Коптєва Ю.А.,

за участю секретаря - Ведмідь І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики,

встановив:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики.

Зазначав, що 17 травня 2015 він за договором позики передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 39 000 грн., які остання зобов'язалась повернути до 22 травня 2015 року.

27 травня 2015 року він знову передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 3100 доларів США , які остання зобов'язалась повернути до 28 травня 2015 року.

На підтвердження отримання вказаних сум грошових коштів відповідачка надала йому розписки.

Посилаючись на те, що відповідачка взятих на себе зобов'язань за договорами позики не виконала, просив, з урахуванням уточнених позовних вимог, стягнути з ОСОБА_2 на його користь 104 319 грн. 48 коп. ( 39000 грн. + 3100 доларів США х 21,070818 (офіційний курс НБУ станом на 03.06.15 р.) в рахунок повернення суми позик, та судові витрати у справі.

У судовому засіданні позивач підтримав позов із наведених у заяві підстав, просив його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково , зазначила, що отримала від позивача не 39000 грн. та 3100 доларів США, а різну хімічну продукцію на вказану суму для її внесення на земельні поля. Разом з тим, не заперечувала факту передачі позивачу письмових розписок про отримання в борг 39000 грн. та 3100 доларів США.

Крім того ОСОБА_2 пояснила, що в рахунок погашення боргу , повернула позивачу 32000 грн., а тому визнає позовні вимоги на суму 72 319 грн..

У судовому засіданні представник відповідачки позовні вимоги визнав частково, пояснив, що позивачка частково виконала боргові зобовязання, повернувши позивачу 32000 грн. Крім того, просив задовольнити позовні вимоги пропорційно сумі сплаченого позивачем судового збору - 692 грн. 19 коп.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачки та її представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підтверджений і підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 17 травня 2015 року ОСОБА_1 за договором позики передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 39000 грн., які остання зобов'язалась повернути до 22 травня 2015 року.

27 травня 2015 року ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 3100 доларів США , які остання зобов'язалась повернути до 28 травня 2015 року.

На підтвердження отримання сум грошових коштів ОСОБА_2 надала ОСОБА_1 дві розписки, складені власноручно. ( а.с.4,5)

Взяті на себе зобов'язання за договором позики ОСОБА_2 належним чином не виконала.

Відповідно до ст.ст.10461050 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш яку десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до стст.549552 цього кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу.

Згідно зі ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Відповідно до представленого позивачем розрахунку заборгованість відповідачки за договорами позик складає у сумі 104 319 грн. 48 коп. ( 39000 грн. + 3100 доларів США х 21,070818 (офіційний курс НБУ станом на 03.06.15 р.) (а.с.8).

Розрахунок позивача відповідає вимогам ст.ст. ст.ст.10461050 ЦК України, та умовам договорів позик.

Оскільки відповідачка прострочила виконання зобовязаннь за договорами позик, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договорами позики від 17 травня 2015 року та 27 травня 2015 року у сумі 104 319 грн. 48 коп.

У своїх запереченнях проти позову позивачка зазначила, що частково виконала свої боргові зобовязання перед позивачем, повернувши останньому 32 000 грн.

Позивач у звязку з цими обставинами пояснив, що дійсно отримав від відповідачки 32 000 грн., але вказана сума не є частиною боргу за договорами позики від 17 та 27 травня 2015 року , а є залишком суми боргу за раніше укладеним договором позики.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що 12 травня 2015 року до нього звернулась ОСОБА_2 з проханням передати ОСОБА_1 12000 грн. Він погодився і той же день передав позивачу вказану суму. 28 травня 2015 року ОСОБА_2 повторно звернулась до нього з проханням передати ОСОБА_1 20 000 грн. Він також погодився і в той же день передав позивачу зазначену суму, при цьому останній розписок про отримання коштів не складав. Що то були за гроші відповідачка йому, ОСОБА_3, не пояснила.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що їх присутності ОСОБА_2 домовлялась з ОСОБА_6 про отримання в борг мінеральних добрив та гербіцидів.

Свідок ОСОБА_7, пояснив, що працює трактористом в ФГ «Скарбниця, головою якого є ОСОБА_2 На весні 2015 року, точну дату не памятає, він допомагав вивантажувати для фермерського господарства 50 мішків з мінеральними добривами.

Покази вказаних свідків суд не може прийняти до уваги при вирішенні справи по суті, так як вони не містять достатніх доказів того, що відповідачка не одержувала від ОСОБА_1 в борг грошових коштів, але отримала від позивача в борг мінеральні добрива та гербіциди, та частково повернула останньому 32 000 грн. в рахунок боргу.

Крім того, ч.2 ст. 1051 ЦК України передбачено, якщо договір позики укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

З урахуванням зазначеного суд також не приймає до уваги твердження позивачки про часткове виконання нею своїх зобовязань за договорами позик.

Суд також не приймає до уваги твердження представника відповідачки про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню пропорційно сумі сплаченого позивачем судового збору ( 692 грн. 19 коп.) при подачі цивільного позову, так як вказані обставини не передбачені діючим цивільно-процесуальним законодавством у якості обставин відмови у задоволенні позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, питання про судові витрати у справі суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.15, 16, 625, 1046- 1050 Цивільного кодексу України, та, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договорами позики у сумі 104 319 грн. 48 коп. , та судові витрати у сумі 692 грн. 19 коп., а всього 105 011 (сто пять тисяч одинадцять ) грн. 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 351 (триста пятдесят одна) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Коптєв Ю.А.