Справа № 307/1414/15-ц
Провадження № 2/307/955/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М., при секретарі Цех Г.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 3 квітня 2013 року було укладено кредитний договір № R4В, згідно якого банк надав позичальнику ОСОБА_1 у тимчасове користування кошти у сумі 45000 гривень в порядку та на умовах, визначених договором, а останній взяв на себе зобовязання з повернення отриманого кредиту, відсотків за його користування згідно з графіком погашення кредиту, з кінцевим терміном повернення кредиту 3 квітня 2016 року.

Позивач свої зобовязання по кредитному договору щодо надання кредиту відповідачу виконав в повному обсязі шляхом надання відповідачу кредитних коштів готівкою через касу банку, що підтверджується заявою на видачу готівки за № 33299 від 03.04.2013 року.

В порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 свої зобовязання перед банком не виконав, внаслідок чого станом на 15 квітня 2015 року допустив заборгованість на суму 98594.39 гривень, з яких основний борг 39820.08 гривень, борг за процентами 12323.01 гривень, борг з комісії за обслуговування кредиту 20986 гривень, пеня, нарахована у звязку з несвоєчасною сплатою процентів за користування кредитом 25465.30 гривень.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» 98594.39 гривень заборгованості за кредитним договором.

Представник позивача в судове засідання не зявився, так як згідно до поданої письмової заяви просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач і його представник в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України , у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 3 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № R4В, згідно якого банк надав позичальнику ОСОБА_1 у тимчасове користування кошти у сумі 45000 гривень в порядку та на умовах, визначених договором, а останній взяв на себе зобовязання з повернення отриманого кредиту, відсотків за його користування згідно з графіком погашення кредиту, з кінцевим терміном повернення кредиту 3 квітня 2016 року.

Згідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

А згідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Як встановлено в судовому засіданні позивач свої зобовязання по кредитному договору виконав в повному обсязі , надавши відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 45000 гривень, що стверджується заявою на видачу готівки за № 33299 від 03.04.2013 року.

В порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 свої зобовязання за вказаним договором виконав не в повному обсязі і станом на 15 квітня 2015 року допустив заборгованість на суму 98594.39 гривень, з яких основний борг 39820.08 гривень, борг за процентами 12323.01 гривень, борг з комісії за обслуговування кредиту 20986 гривень, пеня, нарахована у звязку з несвоєчасною сплатою процентів за користування кредитом 25465.30 гривень, що стверджується письмовим розрахунком заборгованості.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача 98594.39 гривень заборгованості за кредитним договором.

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4 , 10 , 60 , 169 , 209 , 213-215 ЦПК України , ст. 526, 530, 1048-1050 ЦК України, суд ,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» 98594( девяносто вісім тисяч пятсот девяносто чотири)гривні 39 копійок заборгованості за кредитним договором та 985 гривень 95 копійки сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий : М.М.Розман