Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1913/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Потапенко В. І.
УХВАЛА

Іменем України

29.07.2015 Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді Потапенка В.І.

Суддів Черненко В.В., Чорнобривець О.С.

секретар Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 25.06. 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Новоархангельського відділення Маловисківської ОДПІ, Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, третя особа - Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про визнання права власності на об'єкт нерухомості за набувальною давністю ,- ВСТАНОВИЛА:

05.05.2015 року ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом про визнання права власності на обєкт нерухомості за набувальною давністю з тих підстав, що 14 квітня 2004 року через Українську універсальну товарну біржу ним було куплено приміщення колишньої автостоянки, розташованої за адресою вул. Леніна, 14, с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області. Продавцем була Добровеличківська МДПІ в особі Новоархангельського відділення. 07 липня 2014 року позивач звернувся із заявою до реєстраційної служби Новоархангельського РУЮ про реєстрацію прав на нерухоме майно, в чому йому було відмовлено, так як біржовий контракт нотаріально не посвідчений. Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 25.06. 2015 року у задоволенні позову відмовлено. У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 25.06. 2015 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Сторони у судове засідання не зявилися , належним чином повідомлені. Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи , колегія суддів вважає , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог , заявлених у суді першої інстанції. Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, з підстав передбачених ст. 308 ЦПК України. Судом першої інстанції встановлено , що згідно копії біржового контракту № 0025 від 14 квітня 2004 року між Новоархангельським відділенням Добровеличківської МДПІ та ОСОБА_2 заключено контракт про купівлю-продаж приміщення колишньої автостоянки. Однак вказаний контракт не містить чіткої назви предмета контракту, зазначено лише-приміщення колишньої автостоянки, без зазначення адреси розміщення нерухомості, його технічних характеристик( площа, етажність, інше). Відповідно до копії рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 14423986 від 14 липня 2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області відмовлено у державній реєстрації права приватної власності на приміщення колишньої автостоянки, що розташоване по вул. Леніна, 16, с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області за ОСОБА_2 у звязку з тим, що подані документи не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. З врахуванням встановлених обставин справи , суд першої інстанції з посиланням на ст. 344 ЦК України дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. При цьому суд зазначив, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий. Тобто, право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Окрім того, застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. У разі якщо існує інша підстава для виникнення права власності у момент заволодіння, а сторона посилається на строк набувальної давності, слід визнати, що стороною вибрано невірний спосіб захисту, тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, а апеляційну скаргу вважає необгрунтованою виходячи з наступного. Частиною 1 статті 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Виходячи із змісту вищезазначеної норми майно , на яке позивач хоче визнати право власності за набувальною давністю повинно бути чужим. Разом із тим , позивач відповідно до біржового контракту № 0025 від 14 квітня 2004 року, укладеного між Новоархангельським відділенням Добровеличківської МДПІ та ОСОБА_2 купив приміщення колишньої автостоянки та став її власником, що відповідає положенням ст. 328 ЦК України. Даних про те, що хтось оспорює таке право позивача матеріали справи не містять. При цьому також слід зазначити , що згідно ст.15 Закону України «Про товарну біржу», що діяв на час укладання угоди, укладений на біржі договір не підлягає нотаріальному посвідченню і будь-яких перешкод для реєстрації свого права власності на придбане приміщення в позивача не було. Доводи апеляційної скарги на незаконність рішення суду першої інстанції з посиланням на положення ст. 335 ЦК України щодо можливості набуття права власності на майно за набувальною давністю є необгрунтованими , оскільки для цього необхідно щоб майно належало на праві власності іншій особі або було безхазяйним. Такі підстави у даному спорі відсутні, оскільки саме позивач є власником майна приміщення колишньої автостоянки, придбаної на підставі цивільно правової угоди. Також із змісту позову вбачається, що позивач здійснював відповідну реконструкцію придбаного приміщення та використовує його як магазин для здійснення підприємницької діяльності. Тобто фактично створив нове майно , процедура прийняття якого у експлуатацію та видача правовстановлюючого документа здійснюється уповноваженими державними органами , а не судом. Інші доводи апеляційної скарги є також необгрунтованими. Виходячи з вищенаведеного , колегія суддів дійшла висновку , що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права , його висновки відповідають фактичним обставинам справи, а тому підстави для його скасування в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції відсутні. Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України , колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 25.06. 2015 року - залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді :