Справа № 456/241/15-ц
Провадження № 2/456/502/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2015 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

при секретарі Лещишин З.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом звільнення майна з під арешту та зняття заборони на його відчуження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 та виключити вказану квартиру з Єдиного реєстру заборон відчужень об"єктів нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона разом з своїм чоловіком перебуваючи у шлюбі придбали квартиру за адресою м. АДРЕСА_1. Згідно рішення Стрийського міськрайонного суду від 09.06.2003р. (справа № 2-449/2002) за нею визнано право власності на ? частку у вказаній квартирі, яка зареєстрована за ОСОБА_2. 27.11.2014р. звернулася до ВДВС Стрийського МРУЮ з заявою про надання копії постанови № 848/05 від 09.02.2001р про накладення арешту на її майно. У відповіді від 11.12.2014р. ВДВС Стрийського МРУЮ вказано, що дійсно у 2001 р. на виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження про накладення арешту на квартиру, сторонами якого були боржник ОСОБА_1 та стягувач ОСОБА_3, але надати копію постанови немає можливості, оскільки вказане виконавче провадження знищено шляхом спалення. Згідно відповіді Реєстраційної служби Стрийського МРУЮ на її заяву від 26.12.2014р., на квартиру за адресою АДРЕСА_1, власником якої вона являється, накладено арешт на підставі постанови державного виконавця № 848/05 від 09.02.2001р.. А тому наявність арештів та заборон відчуження об"єктів нерухомого майна, яке їй належить, обмежує її право власності, яке підлягає захисту. Арешт в даному випадку можна зняти тільки на підставі рішення суду, тому просить її вимоги задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, послався на обставини викладені в позовній заяві просить позов задоволити.

Представник відповідача відділу ДВС Стрийського МРУЮ в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, проте до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на

підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Згідно зі ст. ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві власності належить квартира за адресою м. АДРЕСА_1.

Також встановлено, що на спірну квартиру, постановою державного виконавця ВДВС м. Стрия № 848/05 від 9.02.2001р. накладено арешт.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер НОМЕР_1 від 26.12.2014 р., вбачається , вид обтяження арешт нерухомого майна, підстава виникнення обтяження: постанова 848/05, видана 9.02.2001р., видавник ВДВС м. Стрия. Відомості про об"єкт нерухомого майна: квартира в АДРЕСА_1

Згідно листа-повідомлення відділу Державної виконавчої служби Стрийського МРУЮ від 11.12.2014р. вбачається, що виконавче провадження № 848/05 від 9.02.2001р. де б однією із сторін була ОСОБА_1 на виконанні не перебувало. Однак, у 2001р. на виконанні у Стрийському відділі ДВС перебувало виконавче провадження за № 67 по примусовому виконанні ухвали Стрийського місцевого суду від 06.02.2001р. про накладення арешту на квартиру за адресою м. АДРЕСА_1, сторонами якого були: боржник ОСОБА_1, стягувач ОСОБА_3. Надати копію постанови про накладення арешту немає можливості, оскільки вказане виконавче провадження знищено шляхом спалення згідно Акту про знищення виконавчих проваджень та інших документів відділу від 16.11.2004р. на підставі Наказу Міністерства юстиції № 470/7 від 05.07.1999р. "Про затвердження Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби". Крім того книги обліку виконавчих документів переданих державним виконавцям, алфавітні покажчики до виконавчих документів переданих державним виконавцям та Загальний алфавітний покажчик до виконавчих документів переданих державним виконавцям за роки 1999-2005 р.р. також знищені.

Отже, Постановою державного виконавця відділу ДВС м. Стрия від 9.02.2001р. було накладено арешт на майно, яке на той час перебувало у спільній сумісній власності подружжя. Крім того, вказане виконавче провадження знищено шляхом спалення згідно Акту про знищення виконавчих проваджень та інших документів відділу від 16.11.2004р. на підставі Наказу Міністерства юстиції № 470/7 від 05.07.1999р. "Про затвердження Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби", відтак правові причини наявної заборони фактично відпали, оскільки накладення заборони на відчуження нерухомого майна спрямоване на своєчасне виконання боржником відповідного зобов"язання.

Дана наявна заборона без зазначення її правових причин та підстав позбавляє позивача розпорядитися своїм майном.

Відповідно до вимог ст.319 ч. 1 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 321 ч. 1 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Як вбачається із роз'яснень, даних в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 серпня 1976 року з наступними змінами "Про судову практику в справах про виключення майна із опису" особи, які вважають, що описане майно належить їм, а не боржникові можуть звернутися до суду з позовом до стягувача про визнання права на описане майно і про виключення цього

майна з опису. Аналогічна позиція викладена й в ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з вищевикладеного, та враховуючи той факт, що суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, та зняти арешт з житлової квартири за адресою АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_1 та виключити запис про арешт такої з витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Зняти арешт та заборону відчуження з квартири АДРЕСА_1, Львівської області, що належить ОСОБА_1.

Виключити квартиру АДРЕСА_1, Львівської області, яка належить ОСОБА_1, з Єдиного реєстру заборон відчужень об"єктів нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н. М. Янів