Справа: 164/2039/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 квітня 2015 року. Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Токарської І.С.,

при секретарі - Матвійчук Н.В.,

з участю:

представника позивача Гапонюка С.В.,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом Маневицького районного центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення неправомірно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартості наданих соціальних послуг,-

В С Т А Н О В И В :

Маневицький районний центр зайнятості звернувся в суд із вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 21.05.2013 року до позивача, як пошукач роботи звернувся ОСОБА_3, який у своїй заяві зазначив, що не працює за наймом на умовах трудового договору або на інших умовах, на підставі чого 21.05.2013 року йому було надано статус безробітного. Наказом Маневицького районного центру зайнятості від 25.10.2013 року № НТ131025 на підставі ч. 2, 4 ст. 22, ч. 2 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 28.05.2013 року відповідачу призначено допомогу по безробіттю, як застрахованій особі без урахування страхового стажу, яку він отримував до 22.05.2014 року. Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» позивачем було проведено розслідування страхового випадку шляхом перевірки достовірності даних та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, в результаті чого за обміном з інформацією з ДПА та проведення звірки у УДППЗ «Укрпошта» Волинська дирекція було встановлено, що ОСОБА_3, перебуваючи на обліку, як безробітний належав до категорії зайнятих, оскільки виконував роботи за цивільно - правовим договором у УДППЗ «Укрпошта» Волинська дирекція з 5.12.2013 року по 31.12.2013 року та отримував дохід. За результатами звірки позивачем було складено акт № 2 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» від 29.09.2014 року. За фактом встановлення недостовірності даних, на підставі яких відповідач отримував матеріальне забезпечення на випадок безробіття, був виданий наказ № 92 від 1.10.2014 року «Про відшкодування коштів». Вимогою про відшкодування коштів № 1012/05-05 від 1.10.2014 року відповідача було зобов'язано повернути кошти в сумі 3035,88 гривень протягом п'ятнадцяти календарних днів з дня отримання копії наказу, однак повернення коштів в добровільний термін для сплати ОСОБА_3 не здійснив. Неповернення відповідачем коштів - допомоги по безробіттю призводить до порушення прав та законних інтересів громадян у сфері матеріального забезпечення на випадок безробіття, чим створюються перешкоди реалізації державної програми зайнятості населення, у зв'язку з чим Маневицький РЦЗ звернувся в суд і просили стягнути з ОСОБА_3 3035,88 гривень неправомірно отриманих в рахунок матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартості наданих соціальних послуг за 2013-2014 роки.

В судовому засіданні представник позивача Гапонюк С.В. позов підтримав із наведених у ньому підстав, просив задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні за безпідставністю.

Заслухавши представника позивача, відповідача, кожного зокрема, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, а також тих, які працюють неповний робочий день або неповний робочий тиждень, та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи - підприємці.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 вищезазначеного Закону застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Судом установлено, що 21.05.2013 року до Маневицького РЦЗ як пошукач роботи звернувся ОСОБА_3, на підставі чого 21.05.2013 року йому було надано статус безробітного. Наказом Маневицького РЦЗ № НТ131025 від 25.10.2013 року на підставі ч. 2, 4 ст. 22, ч. 2 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 28.05.2013 року відповідачу призначено допомогу по безробіттю, як застрахованій особі без урахування страхового стажу, яку він отримував до 22.05.2014 року (а.с. 5-7).

Згідно п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» одним із завдань та функцій центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальних органів є проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Представник позивача Гапонюк С.В. в судовому засіданні пояснив, що в результаті обміну інформацією з ДПА та проведення звірки в УДППЗ «Укрпошта» Волинська дирекція, центром зайнятості встановлено, що ОСОБА_3, перебуваючи на обліку як безробітний належав до категорії зайнятих, оскільки виконував роботи за цивільно - правовим договором в УДППЗ «Укрпошта» Волинська дирекція з 5.12.2013 року по 31.12.2013 року та отримував дохід, про що складено відповідний акт.

Із акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» № 122 від 29.09.2014 року вбачається, що ОСОБА_3, перебуваючи на обліку в Маневицькому РЦЗ, як безробітний, та отримуючи допомогу по безробіттю з 28.05.2013 року по 23.05.2014 року, приховав факт виконання робіт у ВД УДППЗ «Укрпошта» з 5.12.2013 року по 10.12.2013 року, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с. 14). На підставі вказаного акту 1.10.2014 року позивачем видано наказ № 92 про відшкодування коштів, виплачених ОСОБА_3 (а.с. 15).

Із матеріалів справи вбачається, що 5.12.2013 року між ОСОБА_3 та Волинською дирекцією УДППЗ «Укрпошта» було укладено цивільно - правовий договір, за яким виконавець зобов'язався надати послуги за дорученням підприємства, а підприємство - прийняти та оплатити їх на умовах цього договору, проте зазначене не знайшло своє підтвердження в судовому засіданні і спростовується повністю поясненнями відповідача, який вказав, що договір про надання послуг по муруванню грубки № 561 від 5.12.2013 року він не підписував, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні в Маневицькій ЦРЛ, підпис його підроблений, а тому за даним фактом звернувся до Маневицького РВ УМВС України у Волинській області з відповідною заявою. Роботи по муруванню грубки виконав ще у жовтні 2012 року, однак через відсутність коштів у ВДУДППЗ «Укрпошта» розрахунок отримав тільки в грудні 2013 року.

Достовірність пояснень ОСОБА_3 підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме - випискою № 5227 з медичної карти стаціонарного хворого Маневицької РЦЛ, згідно якої, відповідач в період з 26.11.2013 року по 6.12.2013 року перебував на стаціонарному лікуванні у вказаній установі; постановою про закриття кримінального провадження № 0000405, внесеного до ЄРДР 30.10.2014 року, від 23.12.2014 року, з якої вбачається, що за заявою ОСОБА_3 про можливість підробки його підпису в договорі від 5.12.2013 року здійснено перевірку, в ході якої встановлено, що між Волинською дирекцією УДППЗ «Укрпошта» та громадянином ОСОБА_3 склалися цивільно - правові відносини, вирішення яких не відноситься до компетенції органів МВС України, тому в діях Волинської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а кримінальне провадження № 0000405 - закрите (а.с. 34, а.с. 14 кримінального провадження № 0000405).

Крім того, із повідомлення УДППЗ «Укрпошта» Волинська дирекція № 16-02-20 від 20.02.2015 року встановлено, що 10.10.2014 року від ЦВПЗ Маневичі Волинської дирекції УДППЗ «Укрпошта» надійшов акт комісії, яким підтверджено, що виконання робіт по муруванню пічного опалення поштового відділення Кукли було зроблено ОСОБА_3 у жовтні 2012 року. В 2012 році і до листопада 2013 року на дану статтю витрат коштів не було виділено, а тому, щоб розрахуватися з відповідачем за виконані роботи був підписаний договір і проведені розрахунки у грудні 2013 року. Уточнююча відповідь була скерована до Маневицького РЦЗ (а.с. 50-52, 60-61).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що з 2012 року по березень 2014 року працювала начальником поштового відділення с. Кукли Маневицького району. У 2012 році укладався договір з позивачем на виконання мурування грубки, проте через відсутність коштів розрахунок з ОСОБА_3 був проведений у 2013 році.

Свідок ОСОБА_5, яка є дружиною позивача, підтвердила, що роботи по муруванню грубки її чоловіком були виконані у 2012 році, а в грудні 2013 року ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні. Кошти за виконані роботи він отримав в кінці 2013 року.

Оскільки, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивачем не наведено жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що з вини ОСОБА_3 заподіяна матеріальна шкода через недобросовісне та неналежне виконання ним умов щодо подачівідомостей про обставини, що впливають на виплату забезпечення та надання соціальних послуг, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 11 ЦПК України, відповідно до яких суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить висновку, що позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Закону України «Про зайнятість населення», суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Маневицького районного центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення неправомірно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартості наданих соціальних послуг - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська