Справа № 159/1453/15-ц
Провадження № 2/159/527/15
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 28 квітня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ВАСИЛЮКА О.С.,

за участю секретаря- БАКАЙ Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 заявлено позов до ОСОБА_2 про припинення сплати аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем по справі, ОСОБА_2 позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27.08.2011 року. . Від шлюбу мають малолітню дитину сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає з відповідачем по справі, ОСОБА_2 27.05.2013 року Ковельським міськрайонним судом прийнято рішення про стягнення з нього на користь відповідача, ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як дружини на її утримання у розмірі 1/4 частиним всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 28.02.2013 року та продовжуючи до досягнення дитиною сином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , віку трьох років. Згідно вказаного рішення за період з 01.01.2014 року по 24.11.2014 року по виконавчому листу з позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти в умі 20 062,69 грн. На даний час позивачу стало відомо, що його дружина-відповідач, ОСОБА_5 працює вчителем молодших класів в школі с. Поворськ Ковельського району Волинської області та відповідно утримує заробітну плату більшу ніж мінімальна заробітна плата. Позивач зазначає, що прожитковий мінімум для працевлаштованої особи складає 1218,00 грн. Відповідач ОСОБА_2 працевлаштована та отримує доходи у вигляді заробітної плати приблизно 2500, 00 грн, що не є мешне ніж прожитковий мінімум для працездатної особи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, попередньо подавши суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, так як на час розгляду справи перебуватиме в зоні АТО. Позов підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, попередньо подала суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності та заперечення проти позову з якого вбачається, що заявлений позов вона не визнає, оскільки її доходи , про які вказує позивач , суттєво менші, а місячний дохід не перевищує розміру прожиткового мінімуму. В своє чергу, жодних підтвердженоь про те, що платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу, позивачем не надано. Просить відмовити в завдоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішення Ковельського міськрайонного суду від 27.05.2013 року вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як дружини на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи 28.02.2013 року та продовжуючи до досягнення дитиною-сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , віку трьох років. З позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти, щомісячно , що стверджується довідкою виданою ТВО командира військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно ч. 2, ч.4 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ч. 3 ст. 82 СК України право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: 1) одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; 2) платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу.

В судове засідання позивач не представив достатніх доказів та всупереч ст.60 ЦПК України не довів, що у нього відбулись такі зміни матеріального становища і стан здоров`я, які не дозволяють сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі, тому суд приходить до висновку про безпідставність заявлених вимог.

Що ж стосується доводів позивача про те, що одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги після того, як вийшла на роботу після 2 років декретної відпустки працювати вчителем поваткових класів в ЗОШ І-ІІІ ступенів в с. Поворськ , то як вбачається з наданих відповідачем ОСОБА_2 доказів вона дійсно працює вчителем початкових класів в ЗОШ І-ІІІ ступенів в с. Поворськ з неповним тижневим навантаженням ( 3 години англійська мова) та отримує заробітну плату, яка разом з допомогою на дитину є меншою встановленого прожиткового мінімуму для працездатної особи, що підтверджується довідкою про доходи №440/06/02-15 від 06.04.2015 року виданої відділом освіти Ковельської райдержадміністрації.

Таким чином, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, ЦПК України, ст.ст.180, 181, 182, 183, 191 ч. 1 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення сплати аліментів, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: О.С. ВАСИЛЮК