РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Марчук К.І., за участю представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради, третя особа: Реєстраційна служба Маріупольського міського управління юстиції ГУЮ у Донецькій області, про визнання права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

25.02.2015 року позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 30,6 кв.м., житловою площею 16,4 кв.м. У позові вказала, що в 1995 році на дану квартиру у Маріупольському БТІ вона отримала реєстраційне посвідчення, однак на даний час вищевказане реєстраційне посвідчення втрачене. При зверненні до Реєстраційна служба Маріупольського міського управління юстиції ГУЮ у Донецькій області для реєстрації за нею права власності на квартиру, їй було відмовлено та розяснено, що законодавством не передбачено повноваження органу державної реєстрації прав щодо видачі свідоцтва або реєстраційного посвідчення у разі його втрати або пошкодження. На даний час, вона не може реалізувати своє право власності на спірну квартиру, у зв'язку з чим була змушена звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання позивачка та її представник ОСОБА_3 не зявилися, направили до суду заяви про підтримку позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за їх відсутністю.

Представник відповідача ОСОБА_1, в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, рішення просив винести на розсуд суду.

Суд, зясувавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до технічної документації ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_1, загальною площею 30,6 кв.м., житловою площею 16,4 кв.м. /а.с.6-9, 11-16/.

Згідно відповіді МКП «Маріупольське БТІ» від 20.01.2015 року, 15.09.1995 року ОСОБА_2 було видано реєстраційне посвідчення на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 10/.

З довідки № 43 від 06.01.2015 року, виданої ЖБК «Монтажник» вбачається, що пайовий внесок на квартиру, за адресою: АДРЕСА_2, був сплачений у повному обсязі /а.с. 17/.

Відповіддю Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції ГУЮ у Донецькій області № 223/46-15 від 29.01.2015 року на звернення ОСОБА_2, останній було відмовлено у реєстрації права власності на квартиру та розяснено, що законодавством не передбачено повноваження органу державної реєстрації прав щодо видачі свідоцтва або реєстраційного посвідчення у разі його втрати або пошкодження /а.с. 19/.

Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 02.04.2015 року, виданої ЖБК «Монтажник», у квартирі, за адресою: АДРЕСА_3, зареєстрована та проживає ОСОБА_2 /а.с. 39/.

Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст. 317 Цивільного кодексу України власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не оспорюється або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати ним документу, що посвідчує його право власності.

Оскільки у судовому засіданні було встановлено, що позивачка дійсно є власницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, це право не оспорюється відповідачем, однак документ, що посвідчує її право власності було втрачено, у звязку з чим захистити її права та законні інтереси як власниці квартири можливо лише у судовому порядку, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 30, 60, 62, 197, 202, 203, 367 ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 321, 331, 392 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради, третя особа: Реєстраційна служба Маріупольського міського управління юстиції ГУЮ у Донецькій області, про визнання права власності на квартиру - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 30,6 кв.м., житловою площею 16,4 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Г.Шатілова