Справа № 669/275/15-ц
Провадження № 2/669/105/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року смт.Білогір'я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Давидюка О.І.

при секретарі Демянюк Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Білогіря цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за письмовою розпискою від 18 липня 2014 року в сумі 3000 грн., інфляційних втрат від несвоєчасного повернення коштів та 3 % річних від простроченого боргу в сумі 821,50 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 18 липня 2014 року відповідач взяв у нього в борг грошові кошти в сумі 3000 грн. і на підтвердження укладення договору позики відповідач написав розписку, але гроші останній не повернув, станом на день звернення до суду своїх зобовязань не виконав, а тому просить стягнути з відповідача зазначені кошти та понесені судові витрати.

Позивач ОСОБА_1В в судовому засіданні свої вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав, просив суд захистити його майнові права, стягнувши з відповідача на його користь суму боргу, інфляційні втрати, проценти та понесені ним судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти стягнення з нього на користь позивача грошового боргу, інфляційних втрат, процентів та судових витрат не заперечував.

Вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 липня 2014 року між сторонами був укладений договір позики грошових коштів, згідно якого позивач ОСОБА_1 передав для відповідача 3000 грн.

Факт передачі грошей відповідачеві позивачем підтверджений розпискою, оригінал якої наявний в матеріалах справи, тобто позивач довів факт передачі грошей відповідачеві у відповідності зі ст. 60 ЦПК України і надав необхідні докази на підтвердження своїх вимог.

Згідно ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі, а якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інакше не встановлено договором.

Встановлено, що починаючи із серпня 2014 року на неодноразові вимоги позивача відповідач грошових коштів не повернув.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні втрати від несвоєчасного повернення кредиту в сумі 3000 грн. з урахуванням індексів інфляції за період прострочення починаючи з 01 серпня 2014 року, як з наступного місяця після спливу терміну остаточного повернення позики, по 18 березня 2015 року, як дату звернення до суду, складають 1022,85 грн. (3000 грн. ? 134,095 % (серпень 2014 року березень 2015 року: 100,80 % ? 102,90 % ? 102,40 % ? 101,90 % ? 103,00 % ? 103,10 % ? 105,30 % ? 110,80 %) = 4022,85 грн. 3000 грн.), однак в силу ч. 1 ст. 11 ЦПК України позов в частині стягнення інфляційних втрат підлягає задоволенню лише в межах заявлених позовних вимог на суму 631,50 грн.

Три проценти річних від простроченої суми за період прострочення починаючи з 18 липня 2014 року, як з дня отримання коштів, по 18 березня 2015 року, як дату звернення до суду, складають 60,16 грн. (3000 грн. : 365 днів ? 3 % ? 244 дні).

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню борг в сумі 3000 грн., інфляційні втрати від несвоєчасного повернення боргу в сумі 631,50 грн. та три проценти річних від простроченого боргу в сумі 60,16 грн., а всього 3691,66 грн.

Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по спліті судового збору в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 16, 545, 610, 611, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 174, 179, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН: НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3000 грн., інфляційні втрати від невчасного повернення коштів в сумі 631,50 грн. та 3 % річних від простроченого боргу в сумі 60,16 грн., а всього 3691 грн. 66 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. І. Давидюк