Справа № 466/8795/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

14 травня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді: Глинської Д.Б.,

при секретарі: Химуку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» про визнання дій неправомірними, зобовязання до вчинення дій, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

10 грудня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнання дій ПАТ КБ «Приват Банк» неправомірними, зобовязати ПАТ КБ «Приват Банк» закрити кредитний договір від 28.02.2008 року за № LVXRFU 11370028 на суму 5000 грн. в звязку з його достроковим виконанням, стягнути з ПАТ КБ «Приват Банк» 50000 грн. моральної шкоди, 1500 грн. витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позову зазначає, що 28.02.2008 року між позивачкою ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приват Банк» було укладено кредитний договір за № LVXRFU11370028, згідно умов якої ПАТ КБ «Приват Банк» зобовязується надати ОСОБА_1 строковий кредит в сумі 5000 грн. на строк 24 місяців строк з 28.02.2008 року по 28.02.2010 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 100 грн. Погашення заборгованості здійснюється щомісячно в період сплати, за який приймається період з 15 по 20 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти у сумі 308,60 грн. Для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з умовами.

Після використання кредитних коштів позивачка вирішила достроково погасити заборгованість по кредиту, та здійснила платіж по кредиту, а саме: 12.03.2008 року на суму 600 грн., 13.04.2008 року на суму 600 грн. та 21.05.2008 року на суму 3901,33 грн. таким чином погасивши кредит в повному обсязі.

Однак починаючи з кінця 2010 року позивачці стало відомо, що вона нібито не погасила кредит за № LVXRFU 11370028 від 28.02.2008 року та в неї існує заборгованість в сумі 8532,11 грн.

Вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки погасила кредит, тому змушена звернутися до суду. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на мотиви, що вказані в позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду та долученим до матеріалів справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини своєї неявки в засідання відповідач суду не повідомив.

За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані докази суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Стаття 629 ЦК України наголошує, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Про те, що сторони перебували у договірних відносинах та те, що позивачка мала перед відповідачем заборгованість свідчать: Заява позичальника № LVXRFU 11370028 від 28.02.2008 року, переписка позивачки ОСОБА_1 з відповідачем ПАТ КБ «Приват Банк».

Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії Виписки про погашення кредиту № LVXRFU 11370028 укладеного 28.02.2008 року від 02.04.2014 року № 1382700 позивачкою ОСОБА_1 на період з 28.02.2008 року по 02.04.2014 року було використано 4798,75 грн.

Крім цього з вищевказаної довідки вбачається, що позивачка ОСОБА_1 здійснила платіж по кредиту № LVXRFU 11370028 укладеного 28.02.2008 року, а саме: 12.03.2008 року на суму 600 грн., 13.04.2008 року на суму 600 грн. та 21.05.2008 року на суму 3901,33 грн., що становить 5101,33 грн. таким чином погасивши кредит в повному обсязі.

Суд бере до уваги той факт, що позивачка ОСОБА_1 погасила борг перед відповідачем у повному обсязі та у звязку з вищенаведеним суд вважає за необхідне позов в частині визнання дії ПАТ КБ «Приват Банк» неправомірними та зобовязання ПАТ КБ «Приват Банк» закрити кредитний договір від 28.02.2008 року за № LVXRFU11370028 на суму 5000 грн. в звязку з його достроковим виконанням задовольнити.

Стосовно відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, то стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 р. № 4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

В судовому засіданні позивачка навела міркування, з яких вона виходила, визначаючи розмір моральної шкоди. Зокрема те, що внаслідок неправомірних дій відповідача, вона зазнали цілу низку негативних наслідків морального характеру, порушився звичний ритм її життя, внаслідок постійних телефонних дзвінків посадових осіб відповідача, вона, позивачка ОСОБА_1, зазнавала безперервного тиску, постійного шантажу та погроз сплатити кошти, безпідставних образливих звинувачень, в результаті чого перебувала в постійному стресі, який впливав на її самопочуття та здоровя.

За таких обставин, із врахуванням характеру і тривалості страждань позивачки, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача ПАТ КБ «Приват Банк» моральної шкоди підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути в користь позивача ОСОБА_1 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Крім цього з відповідача ПАТ КБ «Приват Банк» підлягають стягненню в користь позивачки ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн. згідно Корінців квитанцій № 221 від 05 вересня 2014 року, № 335 від 22 грудня 2014 року, № 394 від 19 березня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 214, 215, 224 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати дії Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» неправомірними.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» закрити кредитний договір від 28.02.2008 року за № LVXRFU 11370028 на суму 5000 грн. в звязку з його достроковим виконанням.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» в користь ОСОБА_1 5000 (пять тисяч) грн. моральної шкоди, 1500 (одну тисячу пятсот) грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» в користь держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_2