Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 274/1804/15-ц
Провадження №2/0274/1033/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2015 р. Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого -судді Хавронюк О. Л. з участю секретаря - Лободи В.Л., позивача, представника позивача -ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

Позивачем заявлено вказаний позов з тих підстав, що відповідач зареєстрований в належній їй на праві власності квартирі , але не проживає там без поважних причин більше року , що спричиняє їй перешкоди як власнику в належному користуванні майном.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала . Ствердила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2003 року, після розірвання шлюбу він залишився проживати в квартирі,яку вони придбали в 2007 році, але за її власні кошти. Спільне майно вони розділили добровільно, про що є нотаріально засвідчена заява. Останній раз відповідача в квартирі вона бачила влітку 2013 року, а з грудня 2013 стала проживати в квартирі ,місце проживання відповідача або його місце знаходження їй невідомо. З її дозволу з 2014 року в квартирі проживає інша особа. Представник позивача вказала,що позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню на підставі досліджених судом доказів.

Відповідач про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином -відповідно до вимог ст.74 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання,судові повістки двічі повернуті за закінченням терміну зберігання. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ч.4 ст.169,ст.224 ЦПК України.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини .

Судом встановлено, що позивачка є власником , а відповідач зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1(Свердлова),10 в м.Бердичеві. Факт належності відповідача до колишнього члена сімї власника, факт реєстрації відповідача в квартирі, належність квартири позивачу стверджено договором купівлі-продажу квартири від 12.05.2007 року ,витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, довідкою житлово-експлуатаційної організації, свідоцтвом про одруження та розірвання шлюбу ( а.с.5-8,27-29.)Як вбачається з нотаріально посвідченої заяви (а.с.26) відповідач ствердив,що отримав всю належну частку із спільного майна .Наведене дає суду підстави вважажти,що позивач на даний час є одноособовим власником квартири № 6 по вул.Вінницька(Свердлова),10 в м.Бердичеві.

Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником.

Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено ,що відповідач з грудня 2013 року не проживає в квартирі, яка належить позивачу на праві власності .Такі обставини стверджуються актом житлово-експлуатаційної організації про відсутність та не проживання відповідача за місцем реєстрації з грудня 2013 року ( а.с.9), поясненнями свідка ОСОБА_4 про не проживання відповідача з січня 2014 року в квартирі.Свідок ОСОБА_4 вказав,що він за згодою позивачки проживає постійно у вказаній квартирі з січня 2014 року, відповідача не знає, він знайомий тільки з власником квратири.

Отже, судом встановлено строк, з якого відповідач не мешкає в квартирі, а також перевірено на підставі наявних в справі доказів, та не встановлено поважність причин відсутності відповідача .

Згідно зі ст.386,391 ЦК України позивач як власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якби ці порушення і не були поєднані з позбавленням права володіння. За даних обставин суд приходить до висновку , що права позивача, як власника жилого приміщення, порушені і підлягають захисту шляхом визнання відповідача втративши право користування жилим приміщенням .

Судові витрати позивача по сплаті судового збору , згідно з вимогами ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10,11,60 , 88,212- 215 ,224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволити повністю.Визнати ОСОБА_3 таким,що втратив право користування квартирою № 6 по вул.Вінницька(Свердлова),10 в м.Бердичеві.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243,6 грн. витрат по сплаті судового збору .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги . Апеляційна скарга подається в апеляційний суд Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів після отримання копії рішення.

Суддя :