АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9218/15 Справа № 199/4110/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Черненкової Л.А., Петешенкової М.Ю., при секретареві Прудченко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровськ від 24 вересня 2015 року про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (треті особи: Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9) про встановлення факту родинних відносин, факту постійного проживання зі спадкодавцем, факту прийняття спадщини, визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування за законом, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом, визнання недійсними договорів купівлі-продажу частини домоволодіння, витребування майна з чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського райсуду м.Дніпропетровськ від 24.09.2015р. забезпечено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про встановлення факту родинних відносин, факту постійного проживання зі спадкодавцем, факту прийняття спадщини, визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування за законом, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом, визнання недійсними договорів купівлі-продажу частини домоволодіння, витребування майна з чужого незаконного володіння накладено арешт на належні ОСОБА_2 93/100 частин домоволодіння №39 по пров.Житомирський у м.Дніпропетровськ.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції. посилаючись на її невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що вона підлягає скасуванню за такими підставами.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 та забезпечуючи його позов шляхом арешту належних ОСОБА_2 93/100 частин домоволодіння №39 по пров.Житомирський у м.Дніпропетровськ, суд першої інстанції послався на обґрунтованість побоювання відповідача щодо можливого відчуження відповідачкою вказаного майна.

Вказаний висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та обставинам справи, з яких вбачається наступне.

Відповідно до вимог ч.1,3 ст.151 ЦПК України суд може вжити заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

За розясненнями п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006р. №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач позовним вимогам.

Відповідно до вимог ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» суду під час проведення арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту.

Забезпечуючи позов шляхом накладення арешту на майно - домоволодіння, суд першої інстанції не врахував властивостей цього майна, його значення для власниці ОСОБА_2, її реєстрації у ньому, необхідності використання та встановлення можливих обмежень при виконанні ухвали суду. Попереджуючи можливість відчуження відповідачкою домоволодіння, суд першої інстанції не обговорив у звязку з цим застосування відповідного виду забезпечення позову у вигляді заборони відчуження домоволодіння.

Враховуючи зазначені вимоги закону та обставини справи, ухвала суду першої інстанції на підставі ч.3 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання щодо заяви про забезпечення позову на новий судовий розгляд до суду тієї ж інстанції.

Керуючись ст.ст.303,307,312,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровськ від 24 вересня 2015 року скасувати і передати питання щодо забезпечення позову на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_10

ОСОБА_11