У х в а л а

іменем україни

16 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Велика Вікторія 2» про скасування розпорядження та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Львівської області від 06 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом, у якому просили визнати протиправним та скасувати розпорядження Франківської районної адміністрації від 09 липня 2014 року № 310 про знесення самочинно здійсненої прибудови веранди до квартири АДРЕСА_1, та про визнання права спільної сумісної власності за позивачами зазначену квартиру, загальною площею 84,1 кв. м, яка складається з: коридору площею 4,4 кв. м, житлової кімнати площею 16,8 кв. м, житлової кімнати площею 23,4 кв. м, житлової кімнати площею 9,5 кв. м, кухні площею 9,1 кв. м, санвузлу площею 2,8 кв. м, веранди площею 18,1 кв. м.

На обґрунтування своїх вимог посилалися на ті обставини, що у квартирі АДРЕСА_1 родина позивачів проживає з 1956 року. На момент вселення батька позивача - ОСОБА_5, у цю квартиру у 1956 році вона вже була облаштована балконом (верандою).

У 1996 році квартира була приватизована і позивачі стали її власниками та здійснили реконструкцію існуючої веранди (балкону) з метою приведення її у придатний стан, що полягала у здійсненні ремонтних робіт. Франківська районна адміністрація Львівської міської ради не надала належної оцінки цим обставинам та прийняла розпорядження від 09 липня 2014 року № 310 про знесення самочинно здійсненої прибудови веранди до квартири.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 24 квітня 2015 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_5 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Франківської районної адміністрації від 09 липня 2014 року № 310 «Про знесення самочинно здійсненої прибудови веранди до квартири АДРЕСА_1».

Визнано право спільної сумісної власності за ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 84,1 кв. м, яка складається з: коридору площею 4,4 кв. м, житлової кімнати площею 16,8 кв. м, житлової кімнати площею 23,4 кв. м, житлової кімнати площею 9,5 кв. м, кухні площею 9,1 кв. м, санвузлу площею 2,8 кв. м, веранди площею 18,1 кв. м.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 06 липня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_5 просять скасувати рішення апеляційного суду, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, надав належну оцінку обставинам справи та правильно виходив з того, що оскаржуване розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради видано правомірно відповідно до вимог чинного законодавства і підстав для його скасування немає, оскільки перепланування квартири позивачів та її добудова здійснена без дозволу виконавчого органу та відповідного погодження, без затвердженого проекту, добудова в експлуатацію не приймалась та здійснена на земельній ділянці, яка у встановленому законом порядку позивачам не надавалась, тому підстав для задоволення позову немає.

При цьому судом правильно застосовані ст.ст. 319, 328, 331, 383 ЦК України, ст. ст. 15, 152, 179 ЖК УРСР, Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджені наказом Державного комітету України х питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року, ст. ст. 3,9, 28 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст. ст. 2, 3, 6, 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. ст. 11, 30 Закону України «ПРо місцеве самоврядування в Україні», оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, рішення апеляційного суду Львівської області від 06 липня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити, рішення апеляційного суду Львівської області від 06 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук