провадження 2/712/ 922/15
справа № 712/1118/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Кузьменка В.А.

при секретарі - Коваль М.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сум інфляційного збільшення заборгованості та відсотків.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення сум інфляційного збільшення заборгованості та відсотків вказуючи, що 02 серпня 2010 року між ним та відповідачем- ОСОБА_2 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою H.A. Відповідно до виконавчого напису нотаріусу від 11.10.2010 року, в порядку ст. ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат", вчиненим приватним нотаріусом Романій Н.В, звернуто стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість згідно договору позики від 02.08.2010 року в розмірі 906 116,40 гривень.

Вказаний виконавчий напис передбачає виконавчу силу, тобто здатність породжувати механізм примусового виконання у разі відсутності його добровільного виконання. Так, згідно п.4. ч.2. ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою.

Грошове зобов'язання ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 на сьогоднішній день не виконано, борг у сумі 906 116,40 гривень не повернутий. Рішенням Придніпровського районного суду від 25 січня 2013 року з ОСОБА_2 стягнуто інфляційне збільшення заборгованості за період з 13.08.2010 року по 25.01.2013 року та три відсотки річних за аналогічний період.

Вважає, що відповідно до ст. 625 ЦК України він має право на відшкодування інфляційного збільшення та 3% річних за період 717 днів - з 26 січня 2013 року по 13 січня 2015 року, всього в сумі 250 034,77 гривень, оскільки позика не повернута.

Відповідно до розрахунку інфляційне збільшення за період з 26.01.13р. по 13.01.15 р склало 196 636,19 гривень

Відповідно до розрахунку три проценти річних за період з 26.01.13р. по 13.01.15р. склало 53 398,58 гривень, а всього просить стягнути з відповідача на його користь борг на загальну суму - 250034,77 гривень .

Представник позивача ОСОБА_7 направила суду заяву про розгляд справи за її відсутність, вимоги підтримала, просила суд позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з"явився, належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи черег оголошення в газеті "Черкаський край", причини неявки суду не повідомив.

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що передбачено ст.224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки судом встановлено, що

02 серпня 2010 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем- ОСОБА_2 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою H.A.

Даний договір позики від 02.08.2010р. Придніпровським районним судом визнано чинним правочином, а тому в силу ст. 204 ЦПК України він є правомірним та таким, що не потребує додаткового визнання його дійсності.

Відповідно до виконавчого напису нотаріусу від 11.10.2010 року, в порядку ст. ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат", вчиненим приватним нотаріусом Романій Н.В, звернуто стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість згідно договору позики від 02.08.2010 року в розмірі 906116,40 гривень.

Вказаний виконавчий напис передбачає виконавчу силу, тобто здатність породжувати механізм примусового виконання у разі відсутності його добровільного виконання. Так, згідно п.4. ч.2. ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою.

Грошове зобов'язання ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 станом на 21.04.2015року на момент розгляду справи в суді не виконано, борг у сумі 906116,40 гривень не повернутий.

Рішенням Придніпровського районного суду від 25 січня 2013 року з ОСОБА_2 стягнуто інфляційне збільшення заборгованості за період з 13.08.2010 року по 25.01.2013 року та три відсотки річних за аналогічний період.

Відповідно до ст. 625 ЦК України позивач має право на відшкодування інфляційного збільшення та 3% річних за період 717 днів - з 26 січня 2013 року по 13 січня 2015 року, всього в сумі 250034,77 гривень, оскільки позика не повернута.

Відповідно до розрахунку позивача інфляційне збільшення за період з 26.01.13р. по 13.01.15 р. склало 196636,19 гривень

Відповідно до розрахунку позивача три проценти річних за період з 26.01.13р. по 13.01.15р. склало 53 398,58 гривень.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

На даний час відповідач не повернув боргу та не виконав своїх зобов'язань.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідач не повернув весь борг у встановлений строк, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.1050 та ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими на законі та такими, що підлягають до задоволення, а саме стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційне збільшення заборгованості в сумі - 196 636,19 гривень та три проценти річних в сумі 53 398,58 гривень на загальну суму - 250 034,77 гривень.

При подачі позову позивач сплатив судовий збір в сумі 2500,35 грн., а тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 2500,35 грн

Керуючись ст.ст. ,- 10, 60, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України , ст.ст. 526, 527, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційне збільшення заборгованості в сумі - 196636,19 гривень та три проценти річних в сумі 53398,58 гривень на загальну суму - 250034,77 гривень .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2500,35 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми під час постановлення рішення - у той же строк з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: