Справа № 333/4364/2015-ц
Пр. № 2/333/2079/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

23 липня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді Варнавської Л.О.,

при секретарі Некрашевич Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Комунарському районному суді м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комунарський районний відділ управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання осіб такими, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що у відповідності до договору купівлі-продажу від 18.06.2015 № 316 позивач є власником квартири 97 розташованої у будинку 28-б по вулиці Малиновського в місті Запоріжжі на підставі свідоцтва про право власності на житло, та копії договору про визначення часток в спільній сумісній власності. Станом на 22.06.2015 року у зазначеній квартирі зареєстрований син попереднього власника квартири ОСОБА_3 - ОСОБА_4, що підтверджується довідкою ЖЕКу від 22.06.2015 року. ОСОБА_2 не має наміри в подальшому користуватися квартирою, та просить зняти його з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. Фактом того, що відповідач не користується квартирою підтверджується договором оренди квартири від 06.11.2014 року. У зв'язку з чим позивач просила суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом, а саме квартирою №97 в будинку №28-б по вулиці Малиновського в місті Запоріжжі та позбавити відповідача права користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою, та зобов'язати Комунарський районний відділ державної міграційної служби України у Запорізькій області зняти ОСОБА_2 зняти з реєстрації.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, про час та місце була повідомлена своєчасно та належним чином, але надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про дату та час проведення судового засідання повідомлений своєчасно та належними чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти позовних вимог не заперечував.

Всесторонньо дослідивши та оцінивши матеріали справи, виходячи з встановленого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності, суд вважає, що позов ОСОБА_1, підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі наданих суду доказів встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в зазначеній квартирі з 22.06.2015 року, що підтверджується договором оренди квартири від 06.11.2014 року.

Відповідно до ст. 107 ЖК України в разі вибуття наймача і членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення втому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.

Статтею 321 ЦК України встановлений принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 383 ЦК України, статтею 150 ЖК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, на розсуд суду факт реєстрації відповідачів за адресою квартири позивача, яка є його власністю, перешкоджає останньому в повній мірі розпоряджатися та володіти своєю власністю, або може обмежити в її здійсненні, вимагає від нього додаткових матеріальних витрат по сплаті комунальних послуг, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі.

Отже порушені права власника та перешкоди в користуванні власністю цілком можливо усунути шляхом відміни реєстрації відповідачів та усунення перешкод в користуванні квартирою. У звязку з наведеним суд вважає, що в цій частині право позивача порушено та підлягає судовому захисту.

Визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням не потребує додаткового позбавлення останнього права користування зазначеним приміщенням .

Але суд не може погодитись з вимогою позивача щодо покладання обовязку на третю особу, провести зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою, та з вимогами проведення його реєстрації за адресою придбаної квартири.

Так статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-IV від 11.12.2003 передбачені підстави для зняття з реєстрації місця проживання згідно яких це проводиться на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), або свідоцтва про смерть.

Враховуючи наведене суд вважає, що оскільки позивач не надав доказів стосовно звернення до сектору громадянства та міграції Комунарського РВ УМВС України в м. Запоріжжя з відповідним проханням, то вимоги в цієї частині задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комунарський районний відділ управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, як особу, що втратила право користування квартирою № 97 будинку 28-б по вулиці Малиновського в місті Запоріжжя, що є підставою для скасування державної реєстрації зазначеної особи за вказаною адресою.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя: ОСОБА_5