Справа № 359/645/15-ц Головуючий у І інстанції Муранова - Лесів І. В.
Провадження № 22-ц/780/2504/15 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т. Ц.
Категорія 29 21.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

21 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Сушко Л.П., Яворського М.А.,

при секретарі Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2015 року за позовом Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2015 року позивач ДП «Зал офіційних делегацій» звернувся до суду із позовом про відшкодування збитків (стягнення боргу), посилаючись на те, що підприємство уклало із ОСОБА_2 два договори безпроцентної позики від 29 листопада 2013 року на суму 15000 грн. до 30 листопада 2014 року та від 25 квітня 2014 року на суму 20000 грн. до 30 квітня 2016 року. Погашення за обома договорами відбувалося шляхом щомісячного вирахування позивачем із карткового рахунку відповідача певної грошової суми. Станом на день пред'явлення позову позика в сумі 15000 грн. ОСОБА_2 погашена повністю, а позика в сумі 20000 грн. частково, сума позики, що залишилася, становить 13281,25 грн. ОСОБА_2 свідомо відмовляється від виплати позики, мотивуючи це своїм незаконним звільненням з роботи та умовами Колективного договору. Просив стягнути із ОСОБА_2 грошові кошти як заборгованість (борг) у сумі 13281,25 грн. на користь (у власність) ДП «Зал офіційних делегацій».

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2015 року провадження в справі зупинено до розгляду та набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9 до ДП «Зал офіційних делегацій», третя особа первинна профспілкова організація професійної спілки асоціації льотного складу цивільної авіації України працівників ДП «Зал офіційних делегацій» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач ДП «Зал офіційних делегацій», не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2015 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження в справі, суд першої інстанції виходив з того, що із позивач оскаржує своє звільнення в судовому порядку, і у разі поновлення позивача на роботі обставина, якою обґрунтовані позовні вимоги щодо дострокового погашення позики у зв'язку з розірванням трудового договору, буде скасована, а також, оскільки договором позики передбачений строк погашення боргу до 30 квітня 2016 року та визначений певний порядок погашення боргу - шляхом відрахування заробітної плати, розгляд справи є неможливим до вирішення справи за позовами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9 до ДП «Зал офіційних делегацій», третя особа первинна профспілкова організація професійної спілки асоціації льотного складу цивільної авіації України працівників ДП «Зал офіційних делегацій» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Однак, колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 25 квітня 2014 року між ДП «Зал офіційних делегацій» та ОСОБА_2 укладено договір позики № 29, за умовами якого позичальник отримав від позикодавця 20000 грн. терміном на два роки із строком погашення боргу до 30 квітня 2016 року, які перераховуються працівнику на його зарплатний картрахунок. Повернення позики проводиться наступним чином: позикодавець вираховує із заробітної плати позичальника, починаючи із 05 травня 2014 року суму, обумовлену в додатку 1 до договору, щомісячно до повного погашення (833,33 грн. на місяць). Повернення позики позичальником може бути проведено достроково. У випадку, якщо трудовий договір позичальника із ДП «Зал офіційних делегацій» буде розірвано, позикодавець утримує непогашену частину позики із заробітку, що видається позичальнику при кінцевому розрахунку. У випадку недостатності коштів, які підлягають виплаті при кінцевому розрахунку для погашення позики, залишок непогашеної частини позики позичальник зобов'язується внести в касу або на розрахунковий рахунок підприємства у місячний термін після отримання розрахунку. У разі форс-мажорних обставин (у тому числі при смерті працівника) за рішенням ради трудового колективу позичка поверненню не підлягає та відноситься на витрати підприємства (а. с. 12).

Наказом ДП «Зал офіційних делегацій» від 25 квітня 2014 року № 71/к згідно п. 7.4 Колективного договору за 2013-2014 роки надано безпроцентну позичку ОСОБА_2 в розмірі 20000 грн. з її погашенням шляхом утримання із заробітної плати на протязі 24 місяців (а. с. 21).

01 грудня 2014 року відбулось засідання Ради Первинної профспілкової організації професійної спілки - асоціації льотного складу цивільної авіації України працівників державного підприємства «Зал офіційних делегацій», затверджене протоколом № 01-12/2014, на якому розглянуто питання щодо неможливості повернення позичок, які отримані на підставі п. 7.4 Колективного договору на 2012-2013 роки, працівниками, яких планується звільнити у зв'язку зі скороченням штату за ініціативи роботодавця. Вирішено, керуючись умовами Колективного договору на 2012-2013 роки та повноваженнями, наданими Профспілці рішенням зборів трудового колективу ДП «ЗОД», визнати звільнення працівника Державного підприємства з роботи у зв'язку із скороченням через ліквідацію, реорганізацію підприємства, реструктуризацію та реорганізацію, поєднання та ліквідацію підрозділів ДП «ЗОД», а саме, на підставі наказів Директора ДП «ЗОД» № 151/к від 29 квітня 2014 року або № 154/к від 01 жовтня 2014 року або № 171/к від 17 листопада 2014 року - форс-мажорною обставиною, за умови якої позичка, яка отримана таким працівником від роботодавця на підставі п. 7.4 Колективного договору на 2012-2013 роки, відповідного наказу Директора ДП «ЗОД» та договору позики, укладеного між таким працівником та ДП «ЗОД», поверненню не підлягає. У випадку поновлення працівника, звільненого на підставі наказу Директора ДП «ЗОД» № 151/к від 29 квітня 2014 року або № 154/к від 01 жовтня 2014 року або № 171/к від 17 листопада 2014 року на роботі в судовому порядку, отримана таким працівником від роботодавця позичка, яка не була повернена в повному об'ємі, має бути повернута підприємству (а. с. 68 - 69).

04 грудня 2014 року наказом № 178/к трудовий договір (контракт) ОСОБА_2 припинено із 06 грудня 2014 року в зв'язку із скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу «Про зміни в організації виробництва і праці ДП «Зал офіційних делегацій» від 29 вересня 2014 року № 151/к та попередження ОСОБА_2 від 02 жовтня 2014 року (а. с. 29).

04 грудня 2014 року ОСОБА_2 подала на ім'я директора підприємства заяву про те, що в зв'язку з незаконним звільненням з порушенням чинного законодавства та чинного колективного договору вона відмовляється від виплати безвідсоткової позики відповідно до умов колективного договору (розділ 7, пункт 7.4) (а. с. 22).

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Суд першої інстанції не звернув увагу на вказані норми та на те, що ДП «Зал офіційних делегацій» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги про стягнення боргу простроченням відповідачем терміну повернення розстроченої позики у розмірі 781,22 грн. при щомісячному погашенні у 833,33 грн., свідомим та умисним небажанням повертати грошовий борг взагалі, посилаючись на заяву відповідача від 04 грудня 2014 року, а тому ДП «Зал офіційних делегацій» вимагає повернення всієї суми позики, як простроченої частини, так і частини, що залишилася, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Виходячи із аналізу наведених підстав позову, помилковими є висновки суду першої інстанції про те, що позивач обґрунтовує свої вимоги саме наявністю підстав, пов'язаних із розірванням трудового договору між позивачем та відповідачем.

За таких умов суд першої інстанції повинен був визначитися, чи набрання законної сили рішенням суду про поновлення ОСОБА_2 на роботі впливає на можливість суду розглянути дану справу з урахуванням визначених позивачем підстав позову та дійти висновку про наявність або відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів також враховує, що відповідач із клопотанням про зупинення провадження у справі до суду не звертався.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили рішенням за позовом ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу та поновлення на роботі та постановив помилкову ухвалу про зупинення провадження в справі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 311 ЦПК України, оскільки судом порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 307, 311, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2015 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Сушко Л.П.

Яворський М.А.