АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Черненковій Л.А., Петешенкової М.Ю., при секретареві Прудченко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 20 серпня 2015 року про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, про визнання права власності у порядку спадкування та ін.,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2 про визнання недійсним укладеного 07.10.1988р. між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 договору дарування житлового будинку, про визнання права власності у порядку спадкування після померлої двоюрідної сестри ОСОБА_9 на житловий будинок №11 по провул.Університетському (попередня адреса: вул.1-а Сірко, 19) у м.Дніпропетровськ та витребувати домоволодіння та земельну ділянку від інших відповідачів.

Ухвалою судді Жовтневого райсуду м.Дніпропетровськ від 20.08.2015р. задоволено заяву ОСОБА_3 та у якості забезпечення її позову накладено арешт на домоволодіння та земельну ділянку за адресою: провул.Університетському, 11 у м.Дніпропетровськ. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказану ухвалу, посилаючись на її невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що вона підлягає скасуванню за такими підставами.

Відповідно до вимог ч.1,3 ст.151 ЦПК України суд може вжити заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

За розясненнями п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006р. №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач позовним вимогам.

Відповідно до вимог ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» при виконанні ухвали суду під час проведення арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту.

Забезпечуючи позов шляхом накладення арешту на домоволодіння, суд першої інстанції не врахував зазначені вимоги закону та правові розяснення, властивостей цього нерухомого майна, його значення для теперішніх власників, необхідності його використання та встановлення можливих обмежень при виконанні ухвали суду. Попереджуючи можливість відчуження відповідачами домоволодіння та земельної ділянки, суд першої інстанції не обговорив у звязку з цим застосування відповідного та співмірного виду забезпечення позову у вигляді заборони їх відчуження з урахуванням того, що заява ОСОБА_3 про забезпечення позову, крім, накладення арешту, містила і прохання про накладення заборони на вчинення дій щодо будинку та земельної ділянки (а.с.13.14). Тобто, на стадії вирішення заяви про забезпечення позову вбачалась можливість уточнення конкретного виду забезпечення позову.

Крім того, з апеляційної скарги ОСОБА_2 вбачається, що у березні 2015 року усіма співвласниками житлового будинку приватизовано земельну ділянку, попередній будинок площею 55,7кв.м. знесений та зведено двоповерховий житловий будинок площею 120кв.м. Зазначені обставини залишилось поза увагою судді суду першої інстанції при вирішенні питання щодо забезпечення позову, який виник, зокрема, зі спадкування нерухомого майна, належного спадкодавиці ОСОБА_9 А тому у разі підтвердження зміни обєкту спадщини застосування забезпечення позову відносно нового чи добудованого обєкту нерухомого майна має бути відповідно мотивовано.

З врахуванням наведеного ухвала судді суду першої інстанції на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст.303,307,312,315 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 20 серпня 2015 року скасувати і передати питання щодо забезпечення позову на новий судовий розгляд до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: Пономарь З.М.

ОСОБА_10

ОСОБА_11