Справа № 691/512/15-ц
Провадження № 2/691/230/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року Городищенський районний суд

Черкаської області

в складі :

судді Черненка В.О.

за участю секретаря Сидоренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Городищенської міської ради Черкаської області, за участі у справі третьої особи - Реєстраційної служби Городищенського районного управління юстиції, про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем та визнання права власності на 23/50 частини будинку садибного типу в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ :

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Городищенської міської ради про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем та визнання права власності на 23/50 частини будинку садибного типу в порядку спадкування за заповітом.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Городище, Черкаської області помер ОСОБА_2 За життя, 06.03.1999 року, ОСОБА_2 склав заповіт, яким усе своє майно заповів їй. На день смерті останній проживав одиноко. ОСОБА_2 на праві приватної власності належало нерухоме майно, що складається із 27/50 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1, на земельній ділянці присадибного земельного фонду колгоспу «Заповіт Леніна». З 1988 року ОСОБА_2 проживав однією сім'єю та вів спільне господарство з ОСОБА_3, якій належало 23/50 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних спору по АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла. На день смерті останньої, ОСОБА_2 проживав разом з нею, вів спільне господарство, від спадщини не відмовлявся, тобто є таким, що фактично прийняв спадщину після ОСОБА_3 16.10.2014 року вона звернулася до Городищенської державної нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по АДРЕСА_1, а саме: 27/50 частини - які належали на праві власності ОСОБА_2 та на 23/50 частини, які належали ОСОБА_3, після якої ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину, але свідоцтво про право на спадщину не отримав та помер. Нотаріус відмовила у видачі їй свідоцтва на 23/50 частини, які належали ОСОБА_3, оскільки відсутнє рішення суду, яке б підтверджувало факт проживання однією сім'єю більше п'яти років ОСОБА_2 та померлої ОСОБА_3

Враховуючи викладене, просила встановити факт, що ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 починаючи з 1988 року і до дня смерті, проживала однією сім'єю та вела спільне господарство з ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Городище, Черкаської області; визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, на 23/50 частини будинку з відповідною часткою надвірних споруд по АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судовому засіданні позивач та її представник позивача позов підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надіслав лист, в якому просить справу слухати у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, але надіслав листа, в якому просить справу слухати у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, вислухавши позивача та його представника, свідків, які підтвердили, що дійсно ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 починаючи з 1988 року і до дня її смерті, проживала однією сім'єю та вела спільне господарство з ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, дослідивши та оцінивши всі наявні докази у справі в їх сукупності, вважає, що позов достатньо обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до чинного законодавства, судом розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом вони породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Наведений у ст. 256 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпними. За наявності відповідних умов, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Однією із позовних вимог позивача ОСОБА_1 є встановити факт, що ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 починаючи з 1988 року і до дня смерті, проживала однією сім'єю та вела спільне господарство з ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що їй необхідно для виникнення особистих майнових прав, а саме: реалізації своїх спадкових прав. Згідно з положення пп.2 п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Факт спільного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_2 однією сім'єю підтверджується наявними доказами у справі, зокрема: довідкою виконавчого комітету Городищенської міської ради від 17.12.2014 року № 4605. Крім того, факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 з ОСОБА_2, в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Таким чином, позов у цій частині є обґрунтованим та підтвердженим належним чином доказами, а тому його слід задоволити та встановити факт, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1988 року до своєї смерті проживала та вела спільне господарство з ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Щодо вимог в частині визнання права власності, то судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 223.

Ще за життя, ОСОБА_3 на праві приватної власності належало 23/50 частини будинку з відповідною часткою надвірних споруд по АДРЕСА_1, про що свідчить копія Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок та довідка Городищенського відділку КП ЧООБТІ від 24.02.2015 року № 106.

Як було встановлено в судовому засіданні, на момент смерті ОСОБА_3 з нею, разом більше п'яти років, проживав ОСОБА_2, тобто він є спадкоємцем четвертої черги за законом і фактично прийняв спадщину після останньої, проте свідоцтва про право на спадщину не отримав.

Згідно листа державного нотаріуса № 324/02-14 від 04.06.2015 року, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 в нотаріальній конторі відкрито спадкову справу № 301/2007 за заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Свідоцтва про право на спадщину по даній спадковій справі не видавалися.

ОСОБА_2 на праві приватної власності належало нерухоме майно, що складається із 27/50 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городищенського управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 93.

За життя, а саме - 06.03.1999 року, ОСОБА_2 склав заповіт, яким усе своє майно заповів ОСОБА_1, про що свідчить копія заповіту, посвідченого державним нотаріусом Городищенського державного нотаріальної контори Бідною М.О.

Проте ОСОБА_1, яка звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на 27/50 частини - які належали на праві власності ОСОБА_2 та на 23/50 частини, які належали ОСОБА_3, після якої ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 23/50 частини, які належали ОСОБА_3, через відсутність доказів щодо проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 однією сім'єю більше п'яти років.

Згідно листа державного нотаріуса № 324/02-14 від 04.06.2015 року, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 в нотаріальній конторі відкрито спадкову справу № 331/2013 за заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Свідоцтва про право на спадщину по даній спадковій справі не видавалися.

Оскільки, в судовому засіданні факт проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_2 більше п'яти років було встановлено, враховуючи те, що представник відповідача та представник третьої особи проти задоволення позову не заперечують, за відсутності відмови позивача від прийняття спадщини, ОСОБА_1, яка, відповідно до положень ст. 1235 ЦК України, є спадкоємцем за заповітом після ОСОБА_2, згідно ст. 328 ЦК України, має право набути право власності на вищезгадане спадкове майно, оскільки це прямо передбачено чинним законодавством.

На підставі наведеного та керуючись пп.2 п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. 3 СК України, ст. ст. 328, 1235, 1264, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 13, 57, 60, 209, 212, 214, 215, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

позовну заяву задоволити. Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, з 1988 року до дня смерті останньої, тобто більше як п'ять років, проживали однією сім'єю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою АДРЕСА_2, право власності в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, на 23/50 частини будинку з відповідною часткою надвірних споруд по АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3, та після якої ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину, але правовстановлюючого документа до дня його смерті не отримав.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області, через Городищенський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк. з дня проголошення рішення.

Суддя В. О. Черненко