У Х В А Л А

іменем України

Справа № 126/2171/14-ц

Провадження № 2-др/126/6/15

"27" квітня 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі та розяснення ухвали суду

ВСТАНОВИВ:

11.12.2014 року Бершадським районним судом Вінницької області у справі № 126/2171/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя постановлено ухвалу, згідно якої було визнано мирову угоду та провадження у справі закрито.

24.04.2015 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі, посилаючись на те, що суд визнав мирову угоду по справі та не вказав частки нерухомого майна за кожною із сторін по справі і залишилося невідомо, яка частка нерухомого майна за ухвалою суду є у кожної із сторін за позовом про поділ спільного майна подружжя. А тому заявниця просить розяснити ухвалу суду від 11.12.2014 року у справі № 126/2171/14-ц.

Сторони в судове засідання не з'явились, що відповідно до ч. 3 ст. 220 не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Як вбачається зі змісту п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їх заявою постановляє ухвалу в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. З вищевказаної норми випливає, що предметом роз'яснення є резолютивна частина рішення, а сам зміст рішення суд не змінює.

Пунктом 21 Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 року № 14 визначено, що роз'яснення рішення суду, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Судом встановлено, що в судовому засіданні сторонами було надано суду мирову угоду від 11.12.2014 року, текст якої було підписано обома сторонами по справі, сторони просили визнати мирову угоду і закрити провадження у справі. Мирова угода була визнана судом в точній відповідності з редакцією, наданою сторонами і провадження у справі закрито.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України - мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи.

Зазначена мирова угода була підписана сторонами і подана до суду з клопотанням про її визнання, що свідчить про зрозумілість для заявника змісту зазначеної ухвали суду.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що законодавством встановлено чіткий та вичерпний перелік обставин, за яких можливо ухвалення додаткового рішення, або розяснення винесеного рішення, тому у суду відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 175, 208-210, 220, 221 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та розяснення ухвали суду в цивільній справі № 126/2171/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд м. Бершадь шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя О. Г. Рудь