Справа № 136/2732/14-ц Провадження № 22-ц/772/1487/2015Головуючий в суді першої інстанції Кривенко Д. Т.
Категорія 34Доповідач Стеблюк Л. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої : Стеблюк Л.П.

суддів: Якименко М.М., Іващука В.А.

при секретарі: Пантелеймоновій А.І.

за участю представника позивача Савчук І.В., представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 31.03.2015 по цивільній справі за позовом Державного підприємства «Дашківське досвідне лісомисливське господарство» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 31.03.2015 стягнуто з ОСОБА_4 на користь Державного підприємства «Дашівське досвідне лісомисливське господарство» у відшкодування шкоди 82 942,78 гривень (вісімдесят дві тисячі дев'ятсот сорок дві) гривні 78 коп.. та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 829 (вісімсот двадцять дев'ять) гривень 43 коп., а всього 83 772 (вісімдесят три тисячі сімсот сімдесят дві) гривні 21 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що остання не підлягає до задоволення наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Розглядаючи спір суд першої інстанції, керуючись ст. 1191 ЦК України ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Висновок суду ґрунтується на досліджених в судовому засіданні матеріалах справи.

Так, згідно постанови Липовецького районного суду Вінницької області від 03 серпня 2011 року ОСОБА_4 було звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з актом амністії на підставі ст. 1 п. в Закону України «Про амністію в 2011 році»від 08.07.2011 року, а кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України - закрито. Цивільні позови ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - залишено без розгляду. Постанова суду набрала законної сили 19.08.2011 року.

У відповідності до рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 18.11.2013 року за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Державного підприємства «Дашівське досвідне лісомисливське господарство», Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» Подільський регіональний страховий центр, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної при дорожньо-транспортній пригоді, з Державного підприємства «Дашівське досвідне лісомисливське господарство» на користь ОСОБА_5 стягнуто 36942,78 грн. на відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль, 30000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди та 6000,00 грн. витрат на правову допомогу, а всього 72942,78 грн.

Зазначене рішення суду виконано, що підтверджується платіжними дорученнями №515 від 28 липня 2014 року та №618 від 16 вересня 2014 року (а.с. 30, 31).

Згідно з частиною першою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу по Дашківському державному лісомисливському господарству №2 від 01 липня 1996 року, ОСОБА_4 був за переведенням прийнятий до Державного підприємства «Дашівське досвідне лісомисливське господарство» на посаду водія, тобто знаходився у трудових відносинах з позивачем.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК).

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» регресну вимогу може бути пред'явлено протягом трьох років із дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов підставного висновку про те, що строк пред'явлення даного позову до суду позивачем не порушено.

Посилання в апеляційній скарзі на правову позицію, висловлену Верховним Судом України у Постанові від 06.11.2013 при розгляді справи № 6-108 цс 13, суд підставно не прийняв до уваги, з чим і погоджується колегія суддів, оскільки вона не стосується спірних правовідносин, що виникли між сторонами у справі.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 31.03.2015 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: /підписи/

з оригіналом вірно: