АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Музичко С.Г., Прокопчук Н.О.

при секретарі: Кутц А.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вищевказаним позовом про визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 із позивачем за місцем її реєстрації.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.02.2015 позовні вимоги задоволено. Визначено місце проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір'ю ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову. Апелянт посилається на необґрунтованість та незаконність рішення, прийнятого з порушення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що між сторонами відсутній спір з приводу визначення місця проживання дитини, оскільки вони проживають за однією адресою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, які прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтовані.

Справа № 752/1347/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6063/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Мирошниченко О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 25.10.2003 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, зареєстрований 25.10.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом'янського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1725 (а. с. 12). Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 13). Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23.01.2014 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а. с. 37-40). Відповідно до довідки № 38, виданої 18.07.2014 ТОВ «Ковальська-Житлосервіс», малолітній ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований у АДРЕСА_1 разом з матір'ю ОСОБА_4 та батьком ОСОБА_3 (а. с. 36).

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які її замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважити гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 2, 3 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Аналіз зазначених норм права дає можливості дійти висновку про те, що спір між батьками про визначення місця поживання дитини розглядається судом у разі їх роздільного проживання.

Як вже було вище зазначено матеріали справи свідчать про те, що дитина (ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.), зареєстрований та проживає разом з батьками в квартирі АДРЕСА_1 (а. с. 36).

Будь-яких належних доказів на підтвердження того, що батько дитини не проживає за вказаною адресою матеріали справи не містять.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення позову на підставі ст. 161 СК України, оскільки такі вимоги позивача, враховуючи обставини справи, є передчасними.

Суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, в зв'язку з чим зробив висновки, які не відповідають обставинам справи.

В зв'язку з наведеними обставинами колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції піддягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Приймаючи таке рішення, колегія суддів не враховує рекомендації Комісії з питань захисту прав дитини, Голосіївська районна в м. Києві ДА як орган опіки та піклування, про доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_4 (а. с. 79-80), оскільки таке питання відповідно до вимог ст. 161 СК України може бути вирішено органом опіки та піклування у разі роздільного проживання батька та матері дитини.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ч. 1 п. 3 ст. 309 ЦПК України, апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове, якщо висновки суду не відповідають обставинам справи.

Керуючись ст.ст.303,304,309,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: С.Г. Музичко

Н.О.Прокопчук