Справа № 473/2238/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Висоцької Г.А.,

при секретарі Радєвій Н.В.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представника ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5

представника третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

12.06.2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі представника адвоката ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначення способу участі у її вихованні та спілкуванні.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що з 28.08.2007 року по жовтень 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбу. Від даного шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з матірю.

З моменту розлучення відповідач перешкоджає їм, як батьку та бабусі дитини бачитись з дитиною та між сторонами не досягнуто згоди у добровільному порядку щодо виховання дитини.

Внаслідок цього рішенням опікунського органу виконкому Вознесенської міської ради від 13.02.2015 року за № 38 ОСОБА_1 визначено дні і години спілкування з ОСОБА_7 щотижня: в понеділок з 16-00 до 20-00, в середу з 16-00 до 20-00, в суботу з 14-00 до 18-00.

Проте відповідач періодично створює позивачам перешкоди в спілкуванні з дитиною та порушує графік, визначений органом опіки та піклування, а тому останні просили зобов'язати ОСОБА_4 не перешкоджати їм брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною ОСОБА_7, а також встановити час та спосіб їх участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, надавши їм право:

- забирати дитину в навчальний (шкільний) період до свого місця проживання кожен день з 13 год. 30 хв. до 16 год. 30 хв., в тому числі для відвідування додаткових занять із репетитором;

- додатково 15 днів на рік з 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. забирати дитину для спільного відвідування зоопарку, цирку, інших розважальних закладів, в тому числі за межами міста Вознесенська Миколаївської області;

- спілкування з дитиною під час канікул, а саме: літніх по 1 (одному ) тижню ( в тому числі на оздоровлення ), осінніх перші 3 ( три ) дні, зимових перших 7 (сім) днів, весняних перші 3 ( три ) дні, в тому числі з правом перебування ( з ночівлею ) за місцем проживання батька та бабусі:

- спілкування з дитиною кожного року 22 травня в день народження дитини, в першій або другій половині дня ( з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. або з 14 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. ) за попереднім узгодженням з матірю дитини.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх представник адвокат ОСОБА_3 свої вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позові.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги позивачів визнали частково.

Відповідач не заперечувала проти встановленого органом опіки та піклування часу та способу участі позивачів у спілкуванні та вихованні доньки, однак вимоги про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною не визнала, вказуючи на те, що позивачам жодних перешкод в спілкуванні з дитиною вона не створювала, а порушення встановленого третьою особою графіку побачень батька з дитиною було викликане об'єктивними причинами (хворобами дитини, її знаходженням у лікарні, тощо).

ОСОБА_4 зазначила, що зважаючи на необхідність дотримання певного режиму дня з урахуванням віку дитини не можна навантажуванти її щоденними побаченнями з позивачами та заняттями з репетитором, пропонувала у вихідні і в неї вдома.

Представник третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, вважаючи його обґрунтованим та таким, що повністю відповідає інтересам малолітньої дитини.

Заслухавши пояснення свідків та дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2007 року, від якого мають доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю, батько проживає окремо ( а.с. 10 ).

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.10.2010 року року, яке набрало законної сили 18.10.2010 року, шлюб між сторонами розірвано ( а.с. 12 ).

Рішенням того ж суду від 29.12.2009 року, яке набрало законної сили 24 грудня 2012 року, з позивача на користь відповідача стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку ( доходу ) ( а.с. 11 ).

Відповідно до інформації відділу ДВС Вознесенського МРУЮ станом на 01.06.2015 року боржник ОСОБА_1 заборгованості по аліментах не має ( а.с. 25).

Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні пояснила, що перед наданням свого висновку щодо спірного питання, ними було встановлено, що кожен з батьків дитини позитивно характеризується, за місцем проживання кожного із них створені належні матеріально - побутові умови для дитини, її духовного та фізичного розвитку.

Згідно рішення виконкому Вознесенської міської ради Миколаївської області з питань опіки та піклування від 13.02.2013 року № 38 року, позивачу ОСОБА_1 визначено дні і години спілкування з його малолітньою донькою ОСОБА_7 щотижня: в понеділок з 16-00 до 20-00, в середу з 16-00 до 20-00, в суботу з 14-00 до 18-00 ( а.с. 14 ).

Наразі сторони, зокрема позивач, бажають в судовому порядку визначити інший порядок участі батька у вихованні дитини, що є відмінним від встановленого органом опіки.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, інших членів сім'ї та родичів визначений СК України. Зокрема, особисті немайнові права і обов'язки батьків та дітей визначені главою 13 СК України.

Як мати, так і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, зокрема право на її виховання, незалежно від того проживають вони з дитиною чи ні (ч.1 ст. 141 СК України).

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ст. 157 СК України).

Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Частинами 1 та 2 статті 159 СК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування. Другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного із батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

За змістом ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, в тому числі й щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, участь органу опіки та піклування є обов'язковою. Крім того, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд взяв до уваги вказану норму чинного законодавства та враховує висновок органу опіки та піклування при постановленні рішення, оскільки вважає його обгрунтованим.

Так, висновком Органу опіки та піклування Вознесенської міської ради Миколаївської області від 03.06.2015 року визнано за доцільне визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні дитини, місце та час спілкування батька з малолітньою донькою ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, що відповідає інтересам дитини ( а.с. 17).

В судовому засіданні було встановлено, що відсутній письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв'язання спору відносно бабусі дитини - позивача ОСОБА_2

Сторонам було роз»яснено про обов»язковість вказаного висновку для повного, всебічного з»ясування всіх обставин, на які посилаються сторони, але представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору -ОСОБА_6 зазначила, що ОСОБА_2 з приводу визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею до Органу опіки та піклування хоча і не зверталася, але умови її проживання та ставлення до дитини, інші обставини вивчалися, оскільки позивачі мешкають в одній квартирі і остання наполягає на своїй участі у вихованні онуки та спілкуванні з нею, до того ж такі висновки даються тільки за заявою батьків.

Суд критично ставиться до останнього твердження, яке суперечить положенням ч 5 ст. 19 СК України, але сторони не заперечували проти позиції представника третьої особи, яка судом і враховується при постановленні рішення.

У відповідності із положеннями ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї.

У разі, якщо дитина, яка може висловити свою думку, вона має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

При вирішенні даного спору суд враховує пояснення сторін та встановлені обставини, а також позицію та висновок органу опіки та піклування з приводу спору, однак вважав недоцільним заслуховувати думку дитини, зважаючи на її вік, на чому наполягали і сторони.

Суд вважає, що є підстави для зміни участі батька та бабусі у вихованні та спілкуванні з дитиною, оскільки це буде сприяти якнайкращому забезпеченню прав кожного з батьків та не призведе до порушення інтересів малолітньої.

При цьому приймається до уваги ставлення батьків та бабусі до дитини та до виконання ними своїх батьківських обов'язків, вік дитини, характеристики позивачів, їх житлово-побутові умови, інші встановлені в судовому засіданні обставини.

Встановлено також, що відповідач знаходиться у декретній відпустці з дитиною, народженою від другого шлюбу, з власних міркувань дещо обмежувала спілкування дитини з батьком, зокрема наодинці, що позбавляє дитину та батька повноцінного спілкування один з одним.

Доводи ОСОБА_4 щодо небажання дитини спілкуватися із бабусею, позивачем ОСОБА_2, підтверджуються в судовому засіданні свідками ОСОБА_8, матір»ю відповідача та ОСОБА_9- її хрещеною, однак суд критично ставиться до пояснень вказаних свідків, зважаючи на їх упереджене ставлення до позивача та відсутності інших доказів негативного ставлення дитини до бабусі, що до того ж спростовується показами свідка ОСОБА_10, виховательки КДНЗ № 14 «Дзвіночок» та даною нею дитині характеристикою ( а.с.18).

З приводу вимоги позивачів забирати дитину з навчального закладу щоденно до свого місця проживання з 13 год. 30 хв. до 16 год. 30 хв., в тому числі для відвідування додаткових занять із репетитором, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню зважаючи на наступне.

Дитина досягла шестирічного віку і певного ступеню розвитку, який дозволяє перебувати окремо від матері, але під наглядом дорослою людини, певний проміжок часу.

Проте, проміжок часу не може бути значним, як пропонують позивачі, щоденним і тривалим, оскільки між дитиною і матір'ю існує певний, тісний психологічний зв'язок і така тривала відсутність може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, крім того остання має і інших родичів, з боку матері, які також мають право на спілкування з нею та на участь у її вихованні.

При вирішенні даної вимоги враховується позиція відповідача ОСОБА_4 щодо небажаності надмірного навантаження дитини, яка в вересні йде до першого класу школи.

Так, дитині необхідно дотримуватися раціонального режиму дня, тобто встановлення і постійне виконання порядку чергувань праці ( розумової і фізичної), відпочинку, прийому їжі і сну.

А тому потрібно встановити наступний порядок участі у спілкуванні та вихованні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме надати позивачам право в навчальний (шкільний) період забирати дитину до свого місця проживання кожного понеділка, середи, п»ятниці з 14 год. 30 хв. до 17 год. 30 хв., в тому числі для відвідування додаткових занять із репетитором.

Батьки мають заохочувати і розвивати в дитині пізнавальні потреби і різні здібності та робити це з використанням усіляких методів та виховних стратегій.

Намагання позивачів впливати на формування особистості ОСОБА_7 через безпосереднє спілкування та спільну діяльність сприяє її фізичному, моральному та духовному розвитку і має сприйматися відповідачем, як допомога у розвиненні і вихованні дитини, тим більш, що проти цього ОСОБА_4 в цілому і не заперечувала.

З приводу заперечень матері дитини щодо побачень останньої з батьком тільки у вихідні та в її присутності, то зважаючи на вік та прихильність і ставлення дитини до позивачів, суд не бачить необхідності встановлювати такі обмеження.

Питання додаткових занять дитини з репетитором не може бути визначено судом, оскільки це питання є предметом особистої домовленості між сторонами.

З приводу ночівлі ОСОБА_7 за місцем проживання позивачів, то доводи відповідача що спати дитині немає де, суд вважає безпідставними, з урахуванням складу сім»ї, житлово-побутових умов позивачів, що визнані комісією служби у справах дітей Вознесенської міської ради належними ( а.с. 15).

Вимога про надання позивачам права додатково 15 днів на рік з 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. забирати дитину для спільного відвідування зоопарку, цирку, інших розважальних закладів, в тому числі за межами міста Вознесенська Миколаївської області, з урахуванням заперечень відповідача підлягає задоволенню частково у вигляді запропонованого порядку, але протягом 10 днів, що на думку суду є достатнім строком для організації дозвілля дитини батьком та родичами з його боку і не тільки не завдасть шкоди дитині, а навпаки буде відповідати інтересам ОСОБА_7 та сприяти її розвитку.

Відносно можливості спілкування позивачів з дитиною та оздоровлення її під час канікул, то ця вимога є обґрунтованою, а для об'єктивного визначення сторонами точної дати, суд вважає, що його планування та проведення неможливе без попереднього узгодження батьків дитини між собою, але погоджується із запропонованими позивачами періодами та строками.

Щодо спілкування позивачів з дитиною 22 травня в день її народження, то проти цього не заперечувала і відповідач, але воно має бути попередньо узгодженням з матірю ОСОБА_7.

Таким чином суд приходить до висновку, що в цій частині позов підлягає частковому задоволенню.

Що стосується вимог позивачів про усунення їм перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, то суд виходить з того, що ними не надано достатніх переконливих доказів, що такі перешкоди їм створювалися в той час, як доказування таких обставин в силу ст.ст. 10, 60 ЦПК України покладається саме на особу позивача.

Поведінка ОСОБА_4 та питання щодо невиконання нею рішення опікунського органу не були предметом розгляду органів опіки, правоохоронних, інших державних чи місцевих органів, служб, що уповноважені захищати права дітей та як наслідок - відсутнє офіційне підтвердження таких фактів.

А тому враховуючи вищенаведене, в цій частині позову слід відмовити.

За наведених обставин, визначений судом спосіб участі батька та бабусі у спілкуванні з дитиною та її вихованні не зашкодить останній, а навпаки повністю відповідатиме інтересам дівчинки, а не інтересів кожного з батьків і дасть можливість дитині в повній мірі сприймати піклування кожного із батьків про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток і дасть змогу урівноважити її психоемоційний стан.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 10,11,60,88, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - задовольнити частково.

Встановити час та спосіб участі батька ОСОБА_1, 03. лютого ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, та бабусі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, у спілкуванні та вихованні з малолітньою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме:

- надавши позивачам право в навчальний (шкільний) період забирати дитину до свого місця проживання кожного понеділка, середи, п»ятниці з 14 год. 30 хв. до 17 год. 30 хв., в тому числі для відвідування додаткових занять із репетитором;

- надавши позивачам право додатково 10 (десять) днів на рік з 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. забирати дитину для спільного відвідування зоопарку, цирку, інших розважальних закладів, в тому числі за межами міста Вознесенська Миколаївської області;

- надавши позивачам право спілкування з дитиною під час канікул, а саме: літніх по 1 (одному ) тижню щомісячно ( в тому числі на оздоровлення ), осінніх перші 3 ( три ) дні, зимових перших 7 (сім) днів, весняних перші 3 ( три ) дні, в тому числі з правом перебування ( з ночівлею ) за місцем проживання батька та бабусі:

- надавши їм право спілкування з дитиною кожного року 22 травня в день народження дитини, в першій або другій половині дня ( з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. або з 14 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. ) за попереднім узгодженням з матірю дитини.

В задоволенні вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Висоцька Г.А.