Справа № 219/2243/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі головуючого судді Медінцевої Н.М., при секретарі Бакановій А.В., за участю представника позивача адвоката Олицької Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську цивільну справу по позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без дозволу батька, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без дозволу батька, в обґрунтування своїх вимог вказавши, що вона проживала з відповідачем в шлюбі з 2002 року по 2008 рік. Від даного шлюбу в них народився син: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу в 2008 році син залишився проживати із нею. В період літніх канікул дитини вона бажає разом із сином виїхати на відпочинок до Російської Федерації - відвідати рідних, які там мешкають, тв. оздоровити сина на морі у Краснодарському Краї або в Криму, у зв»язку із чим у квітні 2014 року вона звернулася до ОСОБА_3 з проханням оформити у нотаріуса дозвіл на виїзд дитини за кордон. Він пообіцяв їй оформити документ, але свою обіцянку не виконав, та у травні 2014 року, в зв»язку із бойовими діями в нашому регіоні, виїхав з м. Артемівська, так і не оформивши нотаріальний дозвіл на виїзд дитини за кордон. В теперішній час місце перебування відповідача їй невідомо, за чутками він знаходиться в Росії, на її дзвінки до нього по телефону він не відповідає.

Вважає, що поїздка до Російської Федерації не порушить прав та інтересів їх з відповідачем сина, а навпаки, буде мати сприятливу дію на його стан здоров»я та розвиток, оскільки дозволить оздоровитися, розширити його кругозір.

У зв'язку з даними фактами вона була змушена звернутися до суду з позовом для вирішення спору по суті.

Просить надати дозвіл на виїзд дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон без згоди та супроводу батька, ОСОБА_3, до Російської Федерації в період з 01.06.2015 року по 31.08.2015 року за її супроводом.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з»явилася, надавши до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити у повному обсязі, свої інтереси довірила представляти адвокату Олицькій Л.М.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Олицька Л.М., діюча на підставі договору про надання правової допомоги, підтримала позовні вимоги, викладені в позові, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився. Від нього до суду надійшла телефонограма з проханням розглянути позов за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи ОСОБА_5, діюча за довіреністю, у судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву з проханням розглянути позов за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням пояснень представника позивача адвоката Олицької Л.М., думки позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_5, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольни з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції 12 вересня 2008, року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано 12 вересня 2008 року, актовий запис № 335

(а. с. 7).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого реєстрації актів громадянського стану Артемівського міського управління юстиції в Донецькій області 25 листопада 2002 року, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а. с. 8).

В матеріалах справи мається копія паспорту громадянина України серії НОМЕР_3, виданого на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, Артемівським МВ ГУДМС України в Донецькій області 22 жовтня 2014 року, та картка фізичної-особи платника податків на ім'я ОСОБА_2 (а. с. 4-5).

Згідно довідки ТОВ «ТБК «Схід» від 27.03.2015 року № 337 ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_1, до складу її сім»ї входять: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, - її мати, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, - її брат, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, її син (л. с. 6).

В матеріалах справи мається довідка ПП «Жил-сервіс-1» від 17.04.2015 року № 312, згідно якої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований в АДРЕСА_2 з 13.03.1998 року по теперішній час (а. с. 22).

Згідно п. 2. ч. 3ст. 313 ЦК України - фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 51 Конституції України турбота про дітей, їх виховання є рівним правом та обов'язком батьків.

Конвенцією про права дитини ст. 18 проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Рівність прав і обов'язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності чи відсутності шлюбу між ними.

Згідно ч. 10 ст. 7 Сімейного Кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім'ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Особисте немайнове право - право на свободу пересування фізичної особи, закріплено у ст. 313 ЦК України.

У відповідності до п. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» один з документів громадянина України, що надає право на виїзд та в'їзд на територію України зокрема є проїзний документ дитини.

Згідно п. 2 ст. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 року встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків без нотаріально посвідченої згоди зокрема може здійснюватися згідно рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ч. 10 ст. 7, ч. 1 ст. 8 СК України, ст. ст.313 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 5, 6, 10, 88, 107, 208, 215, ЦПК України, п. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України в в'їзду в Україну громадян України», п. 2 ст. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», ст. 18 Конвенції про права дитини, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Російської Федерації в період з 01.06.2015 року по 31.08.2015 року за супроводом матері - ОСОБА_2.

Це рішення набирає законної сили, якщо його не буде оскаржено в строк, передбачений для оскарження останнього.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення винесено суддею одноособово в нарад чий кімнаті.20.04.2015

Суддя Н.М.Медінцева