Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2015 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Жижчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про продовження строків прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 посилаючись на ст.1272 ЦК України звернувся ОСОБА_1, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_4 зазначивши, що він має право на спадкування за законом, однак йому не було відомо про те, що померлий батько був власником спірного спадкового майна, тому він своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, вважаючи причину пропуску строку звернення її довірителя до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини поважною просить суд позов задоволити та визначити позивачу додатковий двохмісячний строк для подачі ним заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_4 у Другу Рівненську державну нотаріальну контору.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_2 не з'явились, однак подали до суду письмові заяви у яких просили провести розгляд справи у їх відсутності за участю їх представника адвоката Юшко С.І., заявлені позовні вимоги не визнали.

В судовому засіданні представник відповідачів заявлені позовні вимоги позивача не визнала вважає причину пропуску строку звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не поважною, крім того просить суд застосувати строки позовної давності по даній цивільній справі посилаючись на ті обставини, що позивачу було відомо про дату смерті батька, однак до суду з позовом він звернувся після спливу трьох років з дня смерті батька.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 являється рідним братом відповідача по справі ОСОБА_2 та сином відповідача ОСОБА_3, а ОСОБА_4 являється батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і чоловіком ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 20 травня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 69 років, про що в Книзі реєстрації смертей 2009 року травня місяця 29 числа зроблено відповідний актовий запис за №908.

Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1, земельна ділянка, грошові вклади та автомобіль Пежо-експерт.

Як повідомила представник позивача, у зв'язку з тим, що її довірителю позивачу по справі не було відомо про те, що померлий батько був власником спірного спадкового майна, тому він і з запізненням звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька.

З дослідженої в судовому засіданні відповіді завідуючої Другою Рівненською нотаріальною конторою від 23 липня 2014 року вбачається, що «ОСОБА_7, державний нотаріус Другої Рівненської державної нотаріальної контори у зв'язку з надходженням звернення ОСОБА_1, про видачу постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 вважає, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена з наступних підстав.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Законодавством встановлюється строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ст.1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ст.1272 ЦК України).

06 серпня 2010 року за реєстровими №№1-1093, 1-1092, 1-1091 та 4 травня 2011 року за реєстровими №№1-449, 1-448, 1-447 Другою рівненською державною нотаріальною конторою були видані свідоцтва про право на спадщину на будинок та земельну ділянку в м.Рівне по вул.Придорожній, 6 на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Відповідно до ст.1280 ЦК України якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці, вона підлягає перерозподілу між ними. Заяви-згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, згідно якої нотаріус має право на внесення змін у свідоцтво про право на спадщину на підставі ст.1300 ЦК України до нотаріальної контори не надходило.

Отже, коло спадкоємців на час оформлення спадщини визначене; майно, яке залишилося б неоформлене після смерті ОСОБА_4 відсутнє; свідоцтва, видані 06 серпня 2010 року та 14 травня 2011 року Другою рівненською державною нотаріальною конторою видані відповідно до чинного законодавства.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.47, 49 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.1223,1261,1270,1273,1300 ЦК України, Постановлено: Відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до ст.ст.107, 109, 118 ЦПК України, заява про оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії розглядається за правилами позовного провадження. Позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції за місцезнаходженням державної нотаріальної контори. Строк оскарження постанови у вчиненні нотаріальної дії встановлюється у три роки відповідно до ст.257 ЦУК України.».

З дослідженої в судовому засідання ксерокопії витягу спадкової справи №75/2010 02-14 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, заведеної Другою Рівненською державною нотаріальною конторою та розпочатою 19 лютого 2010 року і закінченою 23 квітня 2010 року вбачається, що 19 лютого 2010 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями за АДРЕСА_1; земельну ділянку, що розташована АДРЕСА_1; грошові вклади у відділенні Ощадбанку м.Рівне; автомобіль ПЕЖО-експерт, РВ6700, після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся ОСОБА_2.

22 квітня 2010 року з аналогічною заявою до Другої Рівненської державної нотаріальної контор звернулась ОСОБА_3.

В своїх заявах відповідачі повідомили нотаріуса, що спадкоємцями першої черги крім них є позивач по справі.

В подальшому державним нотаріусом було видано свідоцтва про право власності на вищезазначене майно заявникам.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, у передбачений шестимісячний строк позивач з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька до нотаріальної контори не звертався.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Разом з тим, наведені позивачем причини пропуску строку не можуть вважатися поважними, оскільки у нього не було об'єктивних перешкод у зверненні до нотаріальної контори.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані лише в тих випадках, коли у спадкоємця були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини і ці обставини визнані судом поважними.

Викладене підтверджується правовою позицією, висловленою у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року по справі №6-85цс12, за наслідками неоднакового застосування судом положень ст.1272 ЦК України.

У вказаній постанові зазначено, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судова палата Верховного Суду України зазначила, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані лише в тих випадках, коли у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

В тому випадку, коли у спадкоємця перешкод не було, але він не скористався правом на прийняття спадщини, положення ч.3 ст.1272 Ц України не застосовуються.

У відповідності до ч.1 ст.360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги не довела, а представник відповідача їх спростувала, тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,88,212,213,215,293,294 ЦПК України, ст.ст.1269,1270,1272 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про продовження строків прийняття спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :