Справа № 740/1180/15
Провадження № 2/740/615/15
У Х В А Л А

22 квітня 2015 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Олійник В.П., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

встановив:

Позивачем заявлені вимоги про визнання недійсним заповіту ОСОБА_3 від 03 вересня 1991 року на ім"я відповідача, з посиланням на те, що ОСОБА_3 та відповідач перебували у неприязних відносинах, підстави для даного волевиявлення спадкодавця відсутні, спадкодавець ОСОБА_3 обіцяла вчинити заповіт на користь позивача, останнім прийнята її спадщина, -тобто позивач намагається поновити своє право на спадкування, вказаний спір виник щодо визнання заповіту недійсним, позовних вимог стосовно права власності на нерухоме майно позивачем не заявлено.

Із розяснень листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування вбачається, що підсудність справ про спадкування визначається за правилами ст.109 ЦПК України. Позови щодо права спадкування за загальними правилами підсудності подаються до суду за місцем проживання (знаходження) відповідача, за винятком позовів щодо нерухомого спадкового майна, які подаються до суду за місцезнаходженням цього майна. Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

За таких обставин підсудність щодо вирішення зазначеного спору є загальною.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Місце проживання відповідача в позовній заяві зазначене в АДРЕСА_1.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 березня 2015 року тотожну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним (справа 740/1180/15, провадження 2/740/448/15) з аналогічних підстав повернуто позивачеві для подання до належного суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) відповідача, дана ухвала набрала законної сили.

Згідно п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України заява повертається у випадку, коли справа не підсудна суду.

Із врахуванням викладеного справа не підсудна Ніжинському міськрайонному суду Чернігівської області, що є підставою для повернення позовної заяви відповідно до п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України.

Відомості з посиланням на відповідні докази щодо передання справи з одного суду до іншого в порядку ст.ст.116, 117 ЦПК України відсутні, при цьому справа, надіслана в установленому порядку від одного суду до іншого суду в межах України в порядку ст.116 ЦПК України повинна бути прийнята судом, до якого вона була спрямована до розгляду, недопустимість суперечок про підсудність означає, що суд, якому передана справа, не має права відмовити у прийнятті надісланої до нього справи з дотриманням правил про підсудність.

Керуючись ст.ст.115, 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним- повернути позивачеві для подання до належного суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) відповідача.

Ухвалу суду разом із заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.П. Олійник