У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 14 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 18 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання недійсними окремих пунктів договору,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати недійсним положення п. 6.1 кредитного договору № LVGWSE00000111 від 29 січня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_2 та визнати, що строк дії зазначеного договору до 29 січня 2010 року; визнати недійсним положення п. 5.1 вказаного кредитного договору та вважати незаконно нарахованими та такими, що не підлягають виконанню 89 537 грн 53 коп. нарахованої пені; визнати таким, що не підлягає виконанню 39 238 грн 27 коп. нарахованої комісії за користування кредитом за кредитним договором, як такої, що нарахована незаконно; визнати таким, що не підлягає виконанню 4 408 грн 14 коп. нарахованих після 29 січня 2010 року відсотків за користування кредитом, як таких, що нараховані незаконно.

Позовні вимоги мотивував тим, що 29 січня 2007 року між ним та відповідачем укладений кредитний договір, за умовами якого йому надано споживчий кредит в сумі 15 000 грн. Договір укладався на строк до 29 січня 2010 року. У 2008 році ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором в тому числі про дострокове стягнення всієї суми кредиту та відсотків. Згідно судового наказу Городоцького районного суду Львівської області від 17 липня 2008 року з нього стягнуто 14 236 грн. Вказану суму ним погашено повністю в тому числі судові витрати та виконавчий збір. При цьому працівниками відповідача йому було повідомлено, що його кредит повністю погашений. У квітні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся суду із позовом про стягнення із нього 118 947 грн 88 коп. заборгованості за вищевказаним кредитним договором, з яких 39 238 грн заборгованості по комісії, 4 408 грн 14 коп. заборгованості за процентами та 89 537 грн 53 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором. Ухвалою суду від 18 червня 2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без розгляду. Проте, позивачу і надалі продовжують приходити повідомлення про заборгованість, сума якої зростає. Вважає, що банк при укладенні договору порушив його права як споживача, оскільки встановлення відповідачем безстроковості кредитного договору є незаконним. Також вважає незаконними нарахування на споживчий кредит пені в розмірі 89 537 грн 53 коп., комісії в розмірі 39 238 грн 27 коп., оскільки така взагалі не передбачена кредитним договором та 4 408 грн 14 коп. відсотків. У зв'язку із вищевикладеними просив вказані нарахування визнати такими, що нараховані незаконно та такими що не підлягають виконанню.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 14 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним положення п. 6.1 кредитного договору № LVGWSE00000111 від 29 січня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_2 та визнано, що строк дії зазначеного договору до 29 січня 2010 року; визнано недійсними положення п. 5.1 кредитного договору від 29 січня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_2 та вважати незаконно нарахованими та такими, що не підлягають виконанню 89 537 грн 53 коп. нарахованої пені. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 18 лютого 2015 року рішення Городоцького районного суду Львівської області від 14 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове про відмову у позові. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У квітні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 14 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 18 лютого 2015 року.

У касаційній скарзі скаржник просить поновити строку на касаційне оскарження з зазначенням причини пропуску процесуального строку.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки скаржником пропущено процесуальний строк з поважної причини.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду, рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовних вимог, у іншій частині рішення місцевого суду залишити в силі.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив із відсутності підстав для визнання кредитного договору частково недійсним з підстав, заявлених у позові.

Вивчивши касаційну скаргу вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Городоцького районного суду Львівської області від 14 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 18 лютого 2015 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 14 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 18 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання недійсними окремих пунктів договору, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я О.В. Попович