Справа № 219/786/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 року. Артемівський міськрайонний суд Донецької області, в складі:

- головуючого-судді Медінцевої Н.М.

- при секретарі - Бакановій А.В.,

- позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Артемівську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, пізніше його уточнивши, посилаючись на те, що згідно договору міни ВСЕ № 583541 від 27 жовтня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дубровським В.М. за реєстровим номером № 5516, йому на праві власності належить житлова будівля, яка знаходиться АДРЕСА_2. Договір міни був укладений ним із згоди його матері (бо він на той час був неповнолітнім) та ОСОБА_2 Відповідно даного договору ОСОБА_2 передала йому у власність житловий будинок АДРЕСА_2, розташований на земельній ділянці розміром 544,00 кв. м. Будинок зареєстрований на його ім»я, але, придбавши зазначений вище будинок, та отримавши документи на нього, з»ясувалося, що раніше житлова будівля належала ОСОБА_4 Маючи бажання приватизувати земельну ділянку, на якій знаходиться будинок, йому було роз»яснено, що дана земельна ділянка була приватизована колишнім власником будинку ОСОБА_4, про що йому була видана копія державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 13.10.1994 року, виданий на підставі рішення виконкому Артемівської міської Ради народних депутатів від 05 жовтня 1994 року № 514.

Користуючись будинком, ОСОБА_2 користувалася й земельною ділянкою, а з жовтня 2005 року будинком та земельною ділянкою користується й він.

Таким чином, при оформленні договору міни було безпідставно не відображено в договорі, що ОСОБА_2 передає йому також й право власності на присадибну земельну ділянку, на якій розташований будинок, хоча в п. 1 зазначеного вище договору міни зазначено, що йому переданий у власність житловий будинок, розташований за земельній ділянці розміром 544,00 кв. м., однак, в договорі не відображено дійсне волевиявлення про передачу йому у власність разом із житловим будинком по АДРЕСА_2 й земельної ділянки, на якій розташований даний будинок.

ОСОБА_2 бажала передати йому будинок разом із земельною ділянкою, як і їй був переданий будинок разом із присадибною ділянкою.

Даний факт підтверджується тим, що після укладення договору міни він постійно користувався прилеглою до будинку земельною ділянкою, сажав город, користувався фруктовими деревами. Нікому іншому не передавалася дана земельна ділянка в користування, розпорядження, або у власність. Ділянка, на якій розташований будинок, невеликого розміру, всього 544 кв. м., вартістю 25 807,36 грн.

Просить суд визнати за ним право власності на вищевказане нерухоме майно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 наполягав на позовних вимогах, викладених на підставі позовної заяви, просив їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з»явилася, до суду надійшла заява з проханням розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача.

Суд, вислухавши пояснення позивача, урахувавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно договору міни від 27.10.2005 року ВСЕ № 583541, посвідченого приватним нотаріусом Дубровським В.М. за реєстровим номером № 5516, ОСОБА_2 передала у власність неповнолітньому ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, належний їй на праві приватної власності жилий будинок АДРЕСА_2, що розташований на земельній ділянці розміром 544,00 кв. м., в обмін на належну неповнолітньому ОСОБА_1 на праві приватної власності 1/3 частку 3-кімнатної квартири АДРЕСА_1 від загальної площі 51,10 кв. м., від житлової площі 37,00 кв. м. (л. с. 4, 17).

Згідно копії витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів від 27.10.2005 року № 1657124 приватним нотаріусом Дубровським В.М. до Державного реєстру правочинів внесений реєстраційний запис про реєстрацію правочину - договору міни, нотаріально посвідченого 27.10.2005 року за номером у реєстрі нотаріальних дій № 5516 (л. с. 5, 18).

Згідно копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації» від 12.09.2011 року № 31272376 ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_2 згідно договору міни (5516) від 27.10.2005 року (л. с. 6).

Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації» від 29.11.2005 року № 9094664 ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_2 згідно договору міни (5516) від 27.10.2005 року (л. с. 7, 19).

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 13.10.1994 року, зареєстрованого в Книзі Державних актів на право приватної власності на землю за № 1177, ОСОБА_4, який мешкає по АДРЕСА_2. була передана у приватну власність земельна ділянка площею 554,00 кв. м. в межах згідно з планом, яка розташована на території Артемівської міської ради по АДРЕСА_2, на підставі рішення виконкому Артемівської міської ради народних депутатів від 05 жовтня 1994 року № 514 (л. с. 8, 20).

В матеріалах справи мається звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,0544 Га, для будівлі і обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (л. с. 9-15), та витяг із звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення (л. с. 16).

У відповідності до вимог ст. 120 Земельного Кодексу України «к лицу, которое приобрело жилой дом, переходит право собственности на земельный участок, на котором он размещен в раз мерах, установленных договором. Если договором об отчуждении жилого дома размер земельного участка не определен, к приобретателю переходит право собственности на ту часть земельного участка, которая занята жилым домом и на часть земельного участка, которая необходима для обслуживания дома.».

Згідно ст. 377 Цивільного Кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається за підставами, які не заперечуються законом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Сторони вважали надані ними докази достатніми.

На підставі викладеного, керуючись ст. 120 Земельного Кодексу України, ст. ст. 328, 377 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 6, 10, 15, 60, 107, 208-209, 213-215, 118-120 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку розміром 544 кв. м. (0,0544 Га), розташовану за адресою: АДРЕСА_2, на якій розташований житловий будинок, який належить ОСОБА_1 на підставі договору міни ВСЕ № 583541 від 27 жовтня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом В.М. Дубровським за реєстром № 5516, витяг з реєстру СВУ № 371957.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення віддруковано в нарадчій кімнаті.

21.04.2015

Суддя Н.М.Медінцева