Справа № 454/537/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Пахут С. О. ,

при секретарі Кривіцькій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідача на його користь 1 950 000грн. боргу та 3654грн. судового збору.

Свої вимоги мотивує наступним.

23.05.2012р. він надав відповідачу позику у сумі 1 950 000грн., про що вони склали письмову розписку.

Також, вони погодили дату повернення коштів - до 23.05.2013р.

Однак, відповідач у визначений строк грошових коштів йому не повернув. На неодноразові його звернення відповідач покликався на скрутне матеріальне становище, ростом курсу іноземної валюти тощо.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав.

Навів суду обставини, викладені в позові.

Представник відповідача - ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав частково.

Пояснив, що позивачу надавався у користування автомобіль, марки «Фольксваген Туарег». Останній користувався автомобілем тривалий час.

Вартість оренди такого автомобіля є досить високою. Тому, здаючи дане авто в оренду (на строк, протягом якого транспортним засобом користувався позивач), він міг би отримати значний дохід, який становить близько 50000грн.

Дана сума не врахована позивачем в суму, яку він просить стягнути в даному позові.

Також, позивачу проведено ремонт житлового приміщення, а тому, від суми заборгованості слід відняти вартість будматеріалів та вартість робіт, за які оплати не було.

На заперечення позиції представника відповідача позивач визнав, що відповідачем йому дійсно було проведено ремонтні роботи житла. Однак очистки стін та стелі від набілу, а також вирівнювальної стяжки ніхто не робив.

Тому вартість цих робіт не можна зараховувати.

Йому дійсно відповідачем надавався у користування автомобіль.

Проте, вважає, що це було жестом подяки за те, що він надав у позику таку велику суму. Жодної домовленості про оплату за користування авто між сторонами не було.

Також, відповідачем взято вартість надання в оренду автомобіля з інтернет-сторінок, де в ціну входять і послуги водія.

Тому, це теж не слід брати до уваги.

Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє частково з наступних підстав.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

З розписки від 23.05.2012р. вбачається, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову позику у сумі 1 950 000грн., яку зобов'язався повернути до 23.05.2013р.

Дана розписка в силу ст.ст.202, 207 ЦК України є правочином, укладеним в письмовій формі.

Згідно комерційної пропозиції, вартість ремонтних робіт, проведених відповідачем у житловому приміщенні позивача становить 95146,60грн.

Сторонами в судовому засіданні погоджено, що роботи з очищення стін і стелі від набілу та влаштування вирівнювальної стяжки не проводилися.

Тому, вартість даних робіт слід відняти від загальної вартості ремонтних робіт (95146,60грн. - (3027,5грн.(очистка стін та стелі) - 1950грн.(вирівнювальна стяжка) = 90169,10грн.).

За таких підстав, з відповідача слід стягнути заборгованість з врахуванням даної суми вартості ремонтних робіт (1950000грн. - 90169,10грн. = 1859830,90грн.).

Покликання представника відповідача на передачу позивачеві в користування автомобіля взагалі слід відкинути, оскільки в судовому засіданні такі повністю спростовані.

Керуючись ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 859 830 (один мільйон вісімсот п'ятдесят девять тисяч вісімсот тридцять) грн. боргу та 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд.

Головуючий: С. О. Пахут