Апеляційний суд Житомирської області
Справа №563/355/14-ц Головуючий у 1-й інст. Слободенюк Н. Є.
Категорія 20 Доповідач Миніч Т. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

при секретарі Ковальській Я.В.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Черняхівського районного суду від 04 березня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутих коштів,-

встановив:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом. Просила стягнути на її користь з ОСОБА_3 безпідставно одержані останнім 10000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з відповідачем домовлялася про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1. В забезпечення виконання в майбутньому договору нею було передано відповідачу кошти в сумі 10000 грн. Проте укладення угоди не відбулося, оскільки житловий будинок не належав відповідачу на праві власності.

Рішенням Черняхівського районного суду від 04.03.2015 року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове - про задоволення позовних вимог.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 9 березня 2013 року позивачка в забезпечення укладення в майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 передала відповідачу 10000 грн.

Відповідач, в свою чергу, передав позивачці ключі від будинку. На момент отримання грошових коштів відповідач не був власником житлового будинку. Вони разом з сестрою ОСОБА_4 були лише спадкоємцями цього нерухомого майна, про що позивачці було відомо. Після отримання грошових коштів сестра відповідача зареєструвала право власності на будинок на своє ім'я. Після оформлення правовстановлюючих документів мало відбутись укладення договору купівлі - продажу з позивачкою. Однак, коли вони з'явились до нотаріуса, позивачка та ОСОБА_4 не дійшли згоди стосовно ціни на будинок, оскільки позивачка хотіла, щоб договірна ціна на будинок була зменшена, а тому угода не була посвідчена нотаріусом.

Дані обставини були визнані сторонами, підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України є встановленими і не підлягають доказуванню.

Відмовляючи у задоволенні вимог позивачки про стягнення з відповідача безпідставно одержаних ним коштів, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано доказів на підтвердження тих обставин, що саме з його вини не було укладено договір купівлі-продажу.

Проте, з такими висновками суду погодитись неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з"ясування всіх обставин справи.

Так, зі змісту написаної власноручно ОСОБА_3 розписки вбачається, що 29 березня 2013 року він отримав від ОСОБА_2 10000 грн. у вигляді завдатку за купівлю будинку в АДРЕСА_1. (а.с.4).

Разом з тим, спірна сума не може вважатися завдатком, оскільки завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов"язання і на забезпечення його виконання (ч.1 ст.570 ЦК). В даному ж випадку договору укладено не було.

Із змісту ч.1 ст.658 ЦК випливає, що право продажу майна належить його власникові.

Проте, право власності на будинок, який мав намір продати відповідач, рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 02 липня 2013 року було визнане за сестрою відповідача - ОСОБА_4(а.с.54).

Таким чином, ОСОБА_3 на момент написання розписки не мав жодних правових підстав для продажу спірного нерухомого майна, а отже, і для отримання коштів.

Відповідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала.

За наведених обставин відповідач безпідставно набув кошти в сумі 10000 грн. та зобов'язаний їх повернути позивачці.

В даному випадку не має правового значення та обставина, з чиєї вини не було укладено договір купівлі-продажу будинку.

У зв'язку з цим та відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового - про задоволення позову.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.209,303,304,307, 309,313,314,316 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 04 березня 2015 року скасувати, ухваливши нове.

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 безпідставно одержаних 10000 грн. та 365 грн.40 коп. понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: судді: