Справа № 346/1415/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Хільчука І.І.,

секретаря Олексюк Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2015 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама ОСОБА_8. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/7 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкоємцями за законом на спадщину після смерті ОСОБА_8 є вона, а також чоловік померлої, ОСОБА_2, та діти померлої: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які на спадщину не претендують. Крім них, інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, не має.

З метою оформлення спадщини після смерті мами вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус витребував подати правовстановлюючий документ на будинковолодіння. Надане нею свідоцтво про право власності на голову колгоспного двору, не прийнято нотаріусом на тій підставі, що воно видане тільки на голову колгоспного двору, ОСОБА_2, а крім нього були ще інші члени колгоспного двору, які мали частку у майні колгоспного двору і до дня смерті ОСОБА_8 їх частки не виділені. Тому згідно постанови приватного нотаріуса їй рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності.

Оскільки відповідачі на власність в бувшому селянському дворі АДРЕСА_1 не претендують і не заперечують проти визнання права власності на житловий будинок за нею, а вона фактично прийняла спадщину, то просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, колодязь та огорожу, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі теж подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують.

З'ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що будинковолодіння АДРЕСА_1, належало на праві власності колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_2, про що йому було видано свідоцтво про право власності на жилий будинок на підставі рішення виконкому Коломийської районної Ради народних депутатів від 11 лютого 1987 року № 27. Зазначений будинок зареєстрований в Коломийському МБТІ та записаний в реєстрову книгу за реєстровим № 172.

Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані і проживали: ОСОБА_2 - голова двору; ОСОБА_8 - дружина; ОСОБА_3 - син; ОСОБА_4 - син; ОСОБА_5 - син; ОСОБА_6 - внук; ОСОБА_7 - внук, що підтверджується довідкою Торговицької сільської ради від 25 грудня 2014 року № 48/02-32/04.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначаться виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які не втратили права на частку в дворі, то кожному належить по 1/7 частині житлового будинку з господарськими спорудами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8, про що 10 липня 2013 року складено відповідний актовий запис за № 18. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/7 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкоємцями за законом на спадщину після смерті ОСОБА_8 є позивачка, дочка померлої, а також чоловік померлої, ОСОБА_2, та діти померлої: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які на спадщину не претендують, що підтверджується їхніми нотаріально завіреними заявами від 25 грудня 2014 року. Крім них, інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, не має.

З метою оформлення спадщини після смерті мами ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус витребував подати правовстановлюючий документ на будинковолодіння. Надане нею свідоцтво про право власності на голову колгоспного двору, не прийнято нотаріусом на тій підставі, що воно видане тільки на голову колгоспного двору, ОСОБА_2, а крім нього були ще інші члени колгоспного двору, які мали частку у майні колгоспного двору і до дня смерті ОСОБА_8 їх частки не виділені. Тому згідно постанови приватного нотаріуса позивачці рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності.

Відповідачі на власність в бувшому селянському дворі АДРЕСА_1 не претендують і не заперечують проти визнання права власності на житловий будинок за ОСОБА_1, що підтверджується їхніми нотаріально завіреними заявами від 25 грудня 2014 року.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна і може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки позивачка фактично прийняла спадщину, а відповідачі не заперечують проти задоволення позову, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, колодязь та огорожу, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Наведене стверджується: копією свідоцтва про смерть /а.с.6/, копіями свідоцтв про народження /а.с.7-11/, копіями свідоцтв про одруження /а.с.12/, копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок /а.с.13/, копією технічного паспорта /а.с.14-17/, копією довідки Торговицької сільської ради від 25.12.2014р. /а.с.18/, копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно /а.с.19/, копіями заяв відповідачів від 25.12.2014р. /а.с.21-25/, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.03.2015р. /а.с.26/.

На підставі ст.,ст. 16, 328, 346, 392, 1222, 1268 ЦК України та керуючись ст.,ст. 130, 197 ч.2, 214-216, 218, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, колодязь та огорожу, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оригінал рішення зберігається в матеріалах справи № 346/1415/15-ц.

Суддя: Хільчук І. І.