У Х В А Л А

Іменем України

09 квітня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого: Павліченка С.В.

суддів: Бондаренка Ю.О., Собослоя Г.Г.

при секретарі: Чейпеш С.І.

розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «Приватбанк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 лютого 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 14.12.2007 року уклали кредитний договір № МКС7С9.

Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати Позичальнику кредит у розмірі 75750.00 грн. на термін до 14.12.2016 р., а Позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Позивач всі умови договору виконав, відповідач зобов'язання належним чином не виконав, а тому його заборгованість перед ПАТ КБ „Приватбанк" становить 116028,77 грн. В забезпечення виконання зобов"язання ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 уклали договір поруки.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 19 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» ставить питання про скасування даного рішення та ухвалення нового про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 14.12.2007 року уклали кредитний договір № МКС7С9.

Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати Позичальнику кредит у розмірі 75750.00 грн. на термін до 14.12.2016 р., а Позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язання ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 уклали договір поруки .В забезпечення виконання зобов"язання ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 уклали договір поруки .

У зв'язку з систематичним порушеннями зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_2 станом на 29.09.2014 року має заборгованість - 116028,77 грн.

Статею 526 Цивільного кодексу України, встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Стаття 625 Цивільного Кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Однак, в судових засіданнях встановлено, що ПАТ КБ Приватбанк пропущено строки звернення до суду з відповідним позовом про стягнення боргу з поручителя.

Відповідно до ст.559 ч. 4 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно з п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Так, договір про іпотечний кредит № МКС7С9 укладено 14.12.2007 р.

Листом від 22.11.2011 р. Г08.0.0.0/1-661 Банк повідомив ОСОБА_2 про розірвання Договору кредиту в односторонньому порядку з 06.12.2011 р.

Листом від 15.07.2012 р. .№30.1.0.0/2-120706/385 Банк підтвердив, що договір розірвано в односторонньому порядку.

Суд першої інстанції повно й всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про те, що у ПАТ КБ Приватбанк виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 16.12.2011 року, протягом наступних шести місяців і таку вимогу до поручителя банк у встановлений законом строк не пред'явив.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального закону й не може бути скасованим з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, Судова палата у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді