АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4467/2015 Головуючий у 1-ій інстанції - Букіна О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Шахової О.В.,

суддів Головачов Я.В.,Побірченко Т.І.

при секретарі Бугай О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІнтерЕкспрес» до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29.01.2015 року позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «ІнтерЕкспрес» задоволені в повному обсязі.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «СК «ІнтерЕкспрес» 16 259,51 грн. матеріальної шкоди завданої винними діями відповідача внаслідок ДТП,яке відбулося 16 липня 2013 року.

Не погоджуючись із таким рішенням, представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить в задоволенні позовних вимог відмовити та вказує зокрема на те, що суд невірно надав оцінку обставинам справи, позивачем не доведено факт залишення відповідачем місця події, оскільки обставини щодо залишення місця події у відповідності до ст.ст. 59,60 ЦПК України повинні бути доведені належними доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення чи постановою суду про притягнення до адміністративної відповідальності. Окрім того, вказав, що відповідача не притягували до адміністративної відповідальності за залишення місця події, а ОСОБА_2 залишив місце події не зі своєї волі, а вимушено, а тому не можливо було застосовувати положення п.п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування».

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник ПАТ «Страхова компанія «ІнтерЕкспрес» заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила апеляційну скаргу відхилити,а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством , за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 5,6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

У відповідності до ст. 22 зазначеного Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до ст. 29 цього ж Закону, у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 16.07.2013 року в м. Києві по вул. Навопольовій, 99-А ОСОБА_2, керуючи автомобіль «ВАЗ 21099», державний номер НОМЕР_1 здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Ford Escort», державний номер НОМЕР_2, який, в свою чергу після зіткнення, здійснив наїзд на автомобіль «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_3.

Згідно постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 22.08.2013 встановлено, що ДТП трапилося з вини ОСОБА_2, у зв'язку з чим останнього визнано винним в скоєні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. та накладено на його штраф в сумі 340 грн. Вказана постанова набрала законної сили .

Згідно звіту № 258 від 31.07.2013 року про оцінку автомобіля Ford Escort IV 1.6i номерний знак НОМЕР_2, проведеного суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Український експертний центр «Експрес-Сервіс Авто», вартість матеріального збитку, завданого власнику зазначеного автомобіля «Ford Escort» складає 13 529,45 грн., вартість утилізації автомобіля складає 4 139,53 грн., а згідно звіту № 259 про оцінку автомобіля «Chevrolet Aveo 1.5i» номерний знак НОМЕР_3 проведеного цим же суб'єктом оціночної діяльності, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля в результаті його пошкодження складає 7 379,69 грн.

27.09.2013 року гр. ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Інтер Експрес» щодо виплати страхового відшкодування, яка відповідно до страхового акту № 203 від 29.10.2013 року виплатила йому страхове відшкодування в сумі 8 879,92, що підтверджується платіжним дорученням № 1638 від 12.11.2013 року.

12.12.2013 року до ПрАТ «Страхова компанія «Інтер Експрес» щодо виплати страхового відшкодування звернулася також ОСОБА_5, якій відповідно до страхового акту № 203 від 12.12.2013 року також позивачем виплачено страхове відшкодування в сумі 7 379,69 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4788 від 19.02.2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «ІнтерЕкспрес» в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та того, що вина відповідача встановлена, а тому в порядку ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов після повного, всебічного з'ясування обставин справи, перевірки доводів і заперечень сторін, надання належної правої оцінки зібраним у справі доказів та застосування правових норми, які регулюють дані правовідносини, з огляду на що рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, є законним та обгрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи представника відповідача ОСОБА_3 про те, що відповідач ОСОБА_2 вчинив ДТП та залишив місце події перебуваючи фактично в стані афекту, оскільки його переслідували невідомі особи та погрожували йому, і опанувавши себе звернувся до відділу ДАІ для оформлення ДТП, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки ці доводи були предметом дослідження суду першої інстанції, з оцінкою якого колегія суддів погоджується .

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору, з огляду на що та відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. 304, 305, 307, 308, 313- 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів, з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді: