Номер провадження 2/289/108/15
Справа № 289/2237/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2015 м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Невмержицький І. М.

при секретарі - Шуба В.М.

представника позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - Матюшенко О.М.,Нікітіної Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському районному суді Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Радомишльське автопідприємство 11848»(ПАТ «Радомишльське АТП 11848»)про визнання незаконними та скасування наказів,поновлення на роботі,стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4.(надалі - Позивач) звернувся до суду з позовом до ПАТ «Радомишльське АТП 11848»,просив визнати його звільнення незаконним, скасувати наказ №36/к від 04 вересня 2014 року голови правління підприємства «Про скорочення чисельності і штату працівників» та скасувати наказ №42/к від 04 листопада 2014 року голови правління підприємства «Про звільнення механіків за скороченням чисельності і штату працівників» про звільнення його з посади механіка за п.1 ст.40 КЗпПУ України,поновити його на роботі на посаді механіка ПАТ «Радомишльське АТП 11848»,стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та стягнути на його користь грошові кошти в сумі 2 000,00 грн. за завдану неправомірними діями відповідача моральну шкоду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4та його представник за письмовою довіреністю ОСОБА_1 з»явилися,при цьому пояснили,що згідно Наказу №36/к від 04 вересня 2014 року голови прав-ління ПАТ «Радомишльське АТП 11848» Ігнатова В.І. - «Про скорочення чисельності і штату працівників» було прийняте рішення про скорочення на підприємстві чотирьох штатних посад(одиниць) механіків в зв»язку з виробничою необхідністю,пов»язаною з нерентабельністю підприємства та згідно Наказу №42/к від 04 листопада 2014 року голови правління підприємства ПАТ «Радомишльське АТП 11848» Ігнатова В.І. було прийняте рішення «Про звільнення механіків за скороченням чисельності і штату працівників», про що було зроблено відповідний запис у його трудовій книжці. Вважають накази незакон-ними так як звільнені працівники,посади яких були скорочені,залишили працювати на підприємстві на інших посадах,при цьому виконують функції механіків, а також вважають що Наказ про звільнення Позивача винесений з порушенням процедури звільнення так як Позивач письмово не попереджався за два місяці про наступне вивільнення працівник-ків,а також тому,що його як Голову профспілки ПАТ «Радомишльське АТП 11848» звільнили з роботи за ч.1 ст.40 КЗпПУ без попередньої згоди первинної профспілкової організації, а тому враховуючи згадані порушення просили суд скасувати згадані Накази, поновити позивача на роботі,стягнути середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду в сумі 2 000,00 грн.

Представники відповідача в суді - Матюшенко О.М. та ОСОБА_12. позовні вимоги не визнали,просили у задоволенні позову відмовити за безпідставністю, зазначивши при цьому,що Позивача було звільнено згідно з нормами чинного законодавства України виходячи із наступних підстав.

Так,важають представники відповідача, твердження позивача про те,що фактично скорочення штатної чисельності працюючих не відбулося так як вивільнені працівники працевлаштовані на цьому ж підприємстві не відповідає істині тому,що зазначені працівники працевлаштовані на ТОВ «АПВЄ -АВТО» на посади контролерів технічного стану автотранспортних засобів і згадане підприємство не є структурною одиницею ПАТ «Радомишльське АТП 11848»,не підпорядковане йому, має інше керівництво і саме скорочення штату механіків проведене на підставі загальних зборів працівників ПАТ «Радомишльське АТП 11848» від 04 серпня 2014 року. Так як на підприємстві на момент звільнення механіків була відсутня профспілкова організація, дозвіл на скорочення штатної чисельності та звільнення механіків був проведений з дозволу трудового колективу,а про час майбутнього вивільнення Позивач був попереджений за два місяці,про що був складений відповідний Акт,а тому просили в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Свідки - ОСОБА_6,ОСОБА_7,ОСОБА_12. суду пояснили,що на загальних зборах їх підприємства в серпні 2014 року,в зв»язку з тяжким фінансовим становищем підприємства було прийняте рішення про скорочення штатної чисельності та подальше звільнення з посад механіків,про подальше скорочення та звільнення всі механіки,в т.ч. позивач ОСОБА_4 були повідомлені належним чином, дозвіл на їх звільнення був наданий загальними зборами підприємства так як первинної профспілкової організації на їх підприємстві не існувало з 2010 року.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суду пояснили,що вони перебували в членах первинної профспілкової організації ПАТ «Радомишльське АТП 11848», починаючи з 2010 року, коли закінчилися повноваження попереднього складу профспілкової організації будь-які засідання чи збори профспілкової організації не проводилися, будь-які заходи також не проводилися,автоматично з них деякий час стягували профспілкові взноси,однак в 2013 році вони офіційно звернулися до адміністрації підприємства з письмовими заявами про вихід з членів профспілки та про припинення стягнення з їх заробітку профспілкових взносів.

Вислухавши пояснення сторін у справі,свідків,перевіривши матеріали справи та оцінивши зібрані по справ докази в їх сукупності,суд приходить до висновку про те,що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно Наказу №36/к від 04 вересня 2014 року голови правління ПАТ «Радомишльське АТП 11848» Ігнатова В.І. - «Про скорочення чисельності і штату праців-ників» було прийняте рішення про скорочення на підприємстві чотирьох штатних посад(одиниць) механіків в зв»язку з виробничою необхідністю,пов»язаною з нерентабельністю підприємства та згідно Наказу №42/к від 04 листопада 2014 року голови правління підприєм-ства ПАТ «Радомишльське АТП 11848» Ігнатова В.І. було прийняте рішення «Про звільнення механіків за скороченням чисельності і штату працівників» та звільнено з посад на підставі ч.1 ст.40 КЗпПУ наступних механіків: ОСОБА_10,ОСОБА_7,ОСОБА_11,ОСОБА_4.

Поставити свій підпис на Наказі про дату майбутнього вивільнення ОСОБА_4 відмовився,про що був складений Акт від 04.09.2014 року,складений заступником голови правління по технічним питанням - ОСОБА_6, заступником голови правління по пасажирським перевезенням - ОСОБА_9 та слюсарем - ОСОБА_8 (арк.спр.47).

Таким чином на думку суду відповідачем виконані вимоги ч.1 ст. 49-2 КЗпП України щодо персонального попередження працівника не пізніше як за 2 місяці про наступне вивільнення.

Згідно із ч.1 ст.83 Цивільного кодексу України "Організаційно-правові форми юридичних осіб- Юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом".

У відповідності до п.1 ст.40 КЗпПУ трудовий Договір,укладений на невизначений строк,а також строковий трудовий Договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим органом у разі змін в організації виробництва і праці,в т.ч. ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скороченні чисельності або штату працівників.

Також суд вважає за встановлене,що на час звільнення Позивача(листопад 2014 року) , первинна профспілкова організація в ПАТ «Радомишльське автопідприємство 11848» була відсутня,повноваження активу профспілки закінчились, в тому числі і самого позивача ОСОБА_4 як його голови, що вбачається з протоколу № 1 засідання членів профспілки від 29.03.2005 року, з якого слідує, що вибрані члени профкому лише на 5 років, тобто до 29.03.2010 року(арк.спр.62).

Відповідно всі питання представництва інтересів працівників вирішувались зборами трудового колективу ПАТ «Радомишльське автопідприємство 11848»,про що вбачається з витягу з протоколу № 2 від 06.03.2012 року загальних зборів трудового колективу, про те, що сам Позивач виступає не як голова профкому, а як представник трудового колективу(арк.спр.21).

Про це ж зазначено у реєстраційному написі на колективному договорі,вчиненому управлінням праці та соціального захисту населення Радомишльської РДА від 19 березня 2012 року, де зафіксовано укладення колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом працівників на період 2012-2017 p.p.(арк.спр.57,58).

Статтею 3 Закону України «Про колективні договори і угоди» від 01.07.1993 року передбачається укладення колективного договору у разі відсутності профспілкового органу представниками трудових колективів.

У відповідності до ч.1 ст.43 КЗпПУ звільнення працівника без згоди профспілки допускається в тому числі і у випадку звільнення з підприємства,де немає первинної профспілкової організації.

Постановою Верховного Суду України від 06.11.1992 року,з послідуючими змінами та доповненнями за № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» - де п.15 прямо визначено, що розірвання трудового договору з ініціативи власника допускається лише за згодою профспілкового органу. Крім випадків, передбачених ст.ст.43, 43-1 КЗпП України, що відноситься саме до випадку звільнення позивача ОСОБА_4

Міркування позивача про необхідність надання згоди профспілкового комітету на звільнення, а також вищого виборного органу цієї профспілки з посилками на ст. 252 КЗпП України та на ч.3 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» не є доречними, так як позивач ОСОБА_4 не є головою профспілки в силу закінчившихся повноважень в 2010 році і відсутністю самої профспілкової оргганізації на підприємстві, а от згода трудового колективу на проведення скорочення як раз і була отримана відповідно до протоколу від 04 серпня 2014 року(арк.спр.44,45).

Суд вважає,що адміністрація ПАТ «Радомишльське автопідприємство 11848» приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_4 з роботи за ч.1 ст.40 КЗпПУ взяла до уваги вищезазначені вимоги Закону і провела звільнення на законних підставах.

За відсутності у Відповідача незаконності дій при звільненні Позивача,в останнього відсутнє право і на задоволення моральної шкоди.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд приходить до переконання,що Відповідач приймаючи рішення про звільнення Позивача з роботи з зазначених підстав діяв в межах та у відповідності до вимог Закону,а тому відмовляє останньому у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд відносить судові витрати на рахунок держави.

На підставі викладеного,та керуючись ст.ст.83,105,108 ЦК України, ст.ст.40,116,148, 149,235,240-1 КЗпП України,ст.ст.43,52,77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні",ст.19 Конституції України, ст. ст. 3, 4 .8, 10, 11, 15, 57, 58, 59, 60 , 61,63,64,169,209,212-215,367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства «Радомишльське автопідприємство 11848»(ПАТ «Радомишльське АТП 11848»)про визнання незаконними та скасування наказів,поновлення на роботі,стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,відшкодування моральної шкоди - за безпідставністю.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів починаючи з дня його проголошення. Особи,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Радомишльського І. М. Невмержицький районного суду