Справа № 569/3200/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі - Андрощук О.Я.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_1,

представника відповідача - Мірошник Д.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Рівненської міської ради про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до Рівненської міської ради про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності.

В обґрунтування своїх вимог позивачі вказують те, що квартира АДРЕСА_1, загальною площею - 70,1 кв. м., житловою площею - 46,0 кв.м., вартістю - 76 111 грн. зареєстрована на праві приватної спільної сумісної власності за ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Рівненське міське БТІ» за № 23627743 від 19.08.2009 року.

Право спільної сумісної власності на 4/5 частину вищезазначеної квартири у ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 виникло на підставі біржової угоди міни нерухомості, посвідченої Рівненською універсальною товарно-майновою біржою «Гарант» 06.07.2000 року за реєстровим № Н - 402/99, а на решту 1/5 частину квартири, право спільної часткової власності по 1/20 частці за кожним виникло на підставі договору купівлі - продажу НОМЕР_1 посвідченого приватним нотаріусом Бештинарською Н.О. 01.08.2002 року за реєстровим № 1216.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, який приходився чоловіком позивачці ОСОБА_1 та батьком для позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

ОСОБА_1, як спадкоємниця першої черги за законом, яка прийняла спадщину, звернулася до Другої Рівненської нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 (одну четверту) частку квартири, спадщина на яку відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_5. Але державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Оскільки, як вбачається із повідомлення державного нотаріуса від 17.02.2015 року за індексом 272/02-14, за пред'явленими правовстановлюючим документом на квартиру не можливо визначити об'єм спадкової маси. А так як, до складу спадщини входять ті права, власником яких за життя був сам спадкодавець, видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на частку квартири за адресою АДРЕСА_1, належної померлому на праві спільної сумісної власності (без визначення часток учасників спільної власності), відповідно до пункту 7 глави 7 розділу I, пункту 4.20 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, немає правових підстав.

Просять суд визнати частки співвласників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 у розмірі по ? (одній четвертій) частині за кожним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, просить суд їх задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення даного позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані позивачем ОСОБА_1 письмові докази по справі, а саме: оригінал свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 виданого 10 жовтня 1973 року, оригінал свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 виданого 06 березня 1979 року, оригінал свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 виданого 27 травня 1994 року, біржову угоду міни нерухомості від 06 липня 2000 року, договір купівлі-продажу частки квартири від 01 серпня 2002 року, повідомлення Другої Рівненської нотаріальної контори від 17 лютого 2015 року за індексом 272/02-14, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Рівненське міське БТІ» за № 23627743 від 19.08.2009 року, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1, загальною площею - 70,1 кв. м., житловою площею - 46,0 кв.м., вартістю - 76 111 грн. зареєстрована на праві приватної спільної сумісної власності за ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Рівненське міське БТІ» за № 23627743 від 19.08.2009 року.

Право спільної сумісної власності на 4/5 частину квартири у ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 виникло на підставі біржової угоди міни нерухомості, посвідченої Рівненською універсальною товарно-майновою біржою «Гарант» 06.07.2000 року за реєстровим № Н - 402/99, а на решту 1/5 частину квартири, право спільної часткової власності по 1/20 частці за кожним виникло на підставі договору купівлі - продажу НОМЕР_1 посвідченого приватним нотаріусом Бештинарською Н.О. 01.08.2002 року за реєстровим № 1216.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, який приходився чоловіком позивачці ОСОБА_1 та батьком для позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

ОСОБА_1, як спадкоємниця першої черги за законом, яка прийняла спадщину, звернулася до Другої Рівненської нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 (одну четверту) частку квартири, спадщина на яку відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_5. Але державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Оскільки, як вбачається із повідомлення державного нотаріуса від 17.02.2015 року за індексом 272/02-14, за пред'явленими правовстановлюючими документами на квартиру не можливо визначити об'єм спадкової маси. А так як, до складу спадщини входять ті права, власником яких за життя був сам спадкодавець, видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на частку квартири за адресою АДРЕСА_1, належної померлому на праві спільної сумісної власності (без визначення часток учасників спільної власності), відповідно до пункту 7 глави 7 розділу I, пункту 4.20 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, немає правових підстав.

Згідно ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 370 Цивільного кодексу України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або рішенням суду.

В силу вимог ст. 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу у натурі.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 3.4 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 Цивільного кодексу України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ за №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» , розглядаючи позови, пов'язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина четверта статті 355 ЦК), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Отже, якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при придбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця), до інших фізичних осіб (спадкоємців).

В зв»язку з тим, що позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на ? (одну четверту) частку квартири, оскільки не можливо визначити об»єм спадкової маси, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 355, 357, 368, 360, 1216, 1226, 1277 ЦК України, ст.ст. 1, 11, 15, 60, 88, 114, 212, -215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Рівненської міської ради про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності задовольнити.

Визначити частки ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 у розмірі по ? (одній четвертій) частині за кожним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.