АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/247/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1067/15Головуючий у 1-й інстанції Середа А. В. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді : Гальонкіна С.А.,

суддів: Акопян В.І., Лобова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, понесених на утримання квартири,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до місцевого суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь витрати на утримання квартири АДРЕСА_1 у розмірі 2 913,87грн. за період з серпня 2012 року по червень 2014 року.

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 лютого 2015 року відкрито провадження у справі.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, її в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2. В апеляційній скарзі апелянт просить вказану ухвалу скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, зокрема, правил підсудності.

Колегія суддів, з'ясувавши межі апеляційного оскарження, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відкриваючи провадження по справі, суд першої інстанції керувався положеннями статті 122 ЦПК України та виходив з того, що підстав для відмови у відкритті провадження немає. Місцевий суд зробив висновок, що справа підсудна Автозаводському районному суду м. Кременчука Полтавської області.

Проте, з таким висновком повністю погодитись не можна, оскільки він суперечить фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного застосування процесуальної норми.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, спір виник між фізичними особами з приводу стягнення коштів на утримання нерухомого майна. Предмет спору лише опосередковано стосується нерухомого майна, а тому правила виключної підсудності, визначені статтею 114 ЦПК України, не можуть бути застосовані.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно відомостей відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Полтавській області (а.с.33), ОСОБА_2 зареєстрована АДРЕСА_2 з 27 листопада 2014 року.

Твердження апелянта про те, що вона більше часу по роботі проводить у м. Полтаві, не беруться до уваги, оскільки тимчасове місце перебування відповідача за адресою в м. Полтаві у встановленому законом порядку не зареєстроване компетентними органами.

Доводи апеляційної скарги щодо проживання свідків в м. Полтаві не мають правового значення для визначення територіальної підсудності для розгляду справи, оскільки нормами ст. 130 ЦПК України визначено порядок вчинення судом певних процесуальних дій, у тому числі й щодо доручення іншому суду здійснення допиту свідків, які проживають в іншій місцевості.

Крім того, можливість участі особи в судовому засіданні в режимі відеоконференції закріплена статтею 158-1 ЦПК України.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, місцевий суд не звернув увагу, що місце проживання відповідача - ОСОБА_2 зареєстровано в м. Карлівка.

Тому, враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що цивільну справу слід розглядати за місцем проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_3 ( Карлівський районний суд Полтавської області), що відповідає нормам ч.1 ст. 109 ЦПК України.

Статтею 116 п. 2 ч. 1 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Як вбачається з матеріалів справи судовий розгляд по справі не було розпочато.

Викладені в апеляційній скарзі доводи є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Оскільки апеляційна інстанція позбавлена процесуального права вирішення питання передачі справи для розгляду до іншого суду згідно статті 116 ЦПК України, ухвала судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 лютого 2015 року про відкриття провадження підлягає скасуванню з поверненням справи до місцевого суду для вирішення питання про її передачу до належного суду.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ч.1 п.3 , 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 лютого 2015 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - направити до суду першої інстанції для вирішення питання про передачу для розгляду до належного суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: (підпис) С.А. Гальонкін

Судді: (підпис) В.І. Акопян

(підпис) О.А. Лобов

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області С.А.Гальонкін