Провадження № 2/752/2630/15
РІШЕННЯ

Іменем України

21.04.2015 року Голосіївський суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки недійсним, -

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки недійсним. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 13.05.2011 р. між ним та ОСОБА_3 було укладено договір позики. Відповідно до умов договору позики (п. 1, 1.1, 3, 6, 6.1) ОСОБА_3 отримала, а позивач надав у безпроцентну позику грошову суму у розмірі 119575,5 грн., що за курсом продажу доларів США НБУ станом на 13.05.2011 р. складає 15000 доларів США, строком до 13.07.2011 р. З метою забезпечення виконання зобов»язань за договором позики Сторони зобов»язуються в порядку та в строки, визначені договором позики, укласти договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_3 передасть в іпотеку позивачу квартиру за адресою: АДРЕСА_1, а також договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Укладення та посвідчення договору іпотеки та договору про задоволення вимог іпотекодержателя має бути здійснено не пізніше 17.00 годин 13.07.2011 р. в приміщенні офісу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коновалової Е.А. за адресою: м. Київ, вул. Горького, 22, оф. 1. Однак, станом на день подання позову договір іпотеки між позивачем та ОСОБА_3 з вини останньої укладений не був.

17.08.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір безпроцентної позики грошей. Відповідно до умов договору (п. 1, 12) ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_3 прийняла 257815,46 грн. із зобов»язанням повернути таку ж суму до 17.08.2012 р. включно. Повернення позики, в тому числі дострокове, має відбуватись у погодженому сторонами місці, а у разі недосягнення згоди - у приміщенні нотаріальної контори, де посвідчений цей договір. У випадках невиконання або неналежного виконання цього договору ОСОБА_2 має право звернути стягнення на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка є забезпеченням виконання цього договору.

22.09.2011 року, 27.10.2011 року та 28.02.2012 р. до договору позики ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було внесено зміни щодо суми отриманої ОСОБА_3 позики.

17.08.2011 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, відповідно до положень якого (п. 1, 2, 3.2) цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя (ОСОБА_2) щодо своєчасного до 17.08.2012 р. включно повернення іпотекодавцем (ОСОБА_3), суми позики в розмірі 257815,46 грн. за договором безпроцентної позики грошей, укладеним Іпотекодержателем (ОСОБА_2) та Іпотекодавцем (ОСОБА_3) та посвідченим Скляр О.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 17.08.2011 р. за реєстровим № 2602. На забезпечення виконання Основного зобов»язання Іпотекодавець (ОСОБА_3) передає в іпотеку Іпотекодержателю (ОСОБА_2) належне їй на праві власності нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_1. Іпотекодавець (ОСОБА_3) заявляє і свідчить, що до укладення цього договору Предмет іпотеки або будь-яка його частина нікому будь-яким способом не відчужена, не передана в оренду, найом, користування на будь-яких інших підставах, він не є предметом податкової застави, судового спору і не перебуває під забороною (арештом), треті особи не мають на нього будь-яких прав, в тому числі, прав та вимог, що підлягають державній реєстрації відповідно до чинного законодавства України.

В укладенні договору іпотеки позивач вбачає порушення своїх прав як особи, яка мала першочергове право на укладення договору іпотеки відповідно до умов договору позики, укладеного 13.05.2011 р. між позивачем та ОСОБА_3, оскільки позивач вважає, що між ним та ОСОБА_3 було укладено попередній договір іпотеки, умови якого викладено в договорі позики. Крім того, позивач вважає, що при укладенні іпотечного договору між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 останньою було порушено вимоги Закону України «Про іпотеку» стосовно неповідомлення ОСОБА_2 про права та обов?язки третіх осіб на предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку.

Посилаючись на норми Цивільного кодексу України, Закону України «Про іпотеку» просить визнати недійсним іпотечний договір, укладений 17.08.2011 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі № 2653.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги за вищевикладеними обставинами та просить їх задовольнити .

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засідання позовні вимоги не визнав вказав , що позивачем не доведено заявлені позовні вимоги , його права при цьому ніяким чином не порушені та він не є стороною договору іпотеки,укладеного відповідачами по справі .

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з"явилася . Причина її неявки суду невідома.

Вислухавши пояснення сторін ,дослідивши матеріали справи ,судом встановлено наступне .

13.05.2011 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала від позивача у безпроцентну позику грошову суму у розмірі 119575,5 грн. строком до 13.07.2011 р. З метою забезпечення виконання зобов»язань за договором позики Сторони зобов»язуються в порядку та в строки, визначені договором позики, укласти договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_3 передасть в іпотеку позивачу квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Станом на день звернення позивача з позовом до суду позика повернена не була і договір іпотеки між позивачем та ОСОБА_3 укладений не був.

17.08.2011 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір безпроцентної позики грошей, відповідно до якого ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_3 прийняла 257815,46 грн. із зобов»язанням повернути таку ж суму до 17.08.2012 р. включно. 22.09.2011 р., 27.10.2011 р., 28.02.2012 р. до договору позики ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вносились зміни щодо суми отриманої ОСОБА_3 позики.

17.08.2011 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, відповідно до положень якого ним забезпечуються вимоги іпотекодержателя ОСОБА_2 щодо своєчасного до 17.08.2012 р. включно повернення іпотекодавцем ОСОБА_3, суми позики в розмірі 257815,46 грн. за договором безпроцентної позики грошей. Предметом договору іпотеки є квартира АДРЕСА_1. Відповідно до умов іпотечного договору Іпотекодавець ОСОБА_3 заявляє і свідчить, що до укладення цього договору Предмет іпотеки або будь-яка його частина нікому будь-яким способом не відчужена, не передана в оренду, найом, користування на будь-яких інших підставах, він не є предметом податкової застави, судового спору і не перебуває під забороною (арештом), треті особи не мають на нього будь-яких прав, в тому числі, прав та вимог, що підлягають державній реєстрації відповідно до чинного законодавства України.

У відповідності до вимог ч.2,3 ст.635 ЦК України визначено , що сторона ,яка необгрунтовано ухиляється від укладання договору,передбаченого попереднім договором ,повинна відшкодувати другій стороні збитки,завдані простроченням,якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства .Зобов"язання,встановлене попереднім договором ,припиняється ,якщо основний договір не укладений протягом строку ( у термін) ,встановленого попереднім договором ,або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення .

Законом чітко передбачено вичерпний перелік наслідків недотримання умов попереднього договору ,що жодним чином не може бути результатом визнання правочину недійсним , крім того укладеного з третьою особою .

У відповідності до приписів п.6.7. Договору позики ,укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 13.05.2011 року ,за якими передбачено ,що в разі невиконання позичальником умов п.6 цього Договору ,зокрема будь-які дії чи бездіяльність ,які приведуть до офіційної ( з винесенням відповідної постанови ) відмови нотаріуса від посвідчення договору іпотеки та/або договору про задоволення вимог іпотекодержателя ( зокрема неявка нотаріуса у визначений строк, ненадання документів необхідних для нотаріального посвідчення вказаних договорів та інш.) позичальник сплачує на користь позикодавця штраф в розмірі 90% від суми позики, а позика підлягає негайному повереннню.

Таким чином ,ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було чітко погоджено вичерпний перелік наслідків невиконання зобов"язання щодо укладення договору іпотеки .

Відповідно до положень ст.3 Закону України "Про іпотеку "іпотека виникає на підставі договору ,закону або рішення суду . До іпотеки ,яка виникає на підставі закону або рішення суду,застосовуються правила щодо іпотеки,яка виникає на підставі договору ,якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов"язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки .

Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом -у черговості їх державної реєстрації .

Згідно ст.4 Закону України "про іпотеку " обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону .

Як вбачається із ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень " обов"язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно , розміщене на території України ,що належить фізичним та юридичним особам ,державі в особі органів , уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства,іноземним юридичним особам,міжнародним організаціям,іноземним державам ,а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування ,зокрема іпотека .

Відповідно до положень ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно- офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення ,переходу або припинення прав на нерухоме майно,обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно .

З огляду на викладене ,очевидним є те , що за позивачем ОСОБА_1 ніколи не було зареєстровано права іпотеки на квартиру АДРЕСА_1 . в зв"язку з чим останнього ніколи не виникало будь-яких прав на вказане нерухоме майно , а тому не підлягають захисту в судовому порядку ,нібито порушені права ОСОБА_1, взагалі.

Пункт 19 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними " визначено ,що відповідно до ст.ст.229-233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки,обману,насильсьва,зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини ,є оспорюваним.Обставин.щодо яких помилилася сторона правочину ,мають існувати саме на момент вчинення правочину.Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести,що така помилка дійсно мала місце, а також,що вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі , неможливості її використання або виникнення труднощів у її використанні,що сталося після виконання хоча б однією із сторін зобов"язань,які виникли з правочину,і не пов"язане з поведінкою іншої сторони правочину . Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правовичну .Помилка внаслідок недбальства ,незнання закону чи неправильного його тлумачення однією із сторін не є підставою для визнання правочину недійсним .

Згідно п.20 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними,правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину . На відміну від помилки,ознакою обману є умисел у діях однієї із сторін правочину .Наявність умислу в діях відповідача ,істотність значення обставин, щодо якого особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа,яка діяла під впливом обман. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення .

Враховуючи вищевикладене,підстав для визнання договору іпотеки від 17.08.2011 року реєстроваий номер № 2653 не існує , оскільки в момент його вчинення між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було додержано всіх без виключення вимог встановлених законом.

При цьому , між ОСОБА_1і ОСОБА_3 так і не було укладеного договору іпотеки, що в свою чергу взагалі не тягне за собою правових наслідків забезпечення виконання основного зобов"язання .

Однією з обов"язкових умов визнання договору недійсним є порушення у зв"язку з його укладанням прав та охоронюваних законом інтересів позивача . Оскільки за результатами розгляду розгляду справи факту такого порушення судом не встановлено , при цьому позивач посилається на формальне порушення закону тому у суду відсутні правові підстави для задоволення позову .

За наведеного вище ,оскільки укладення між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договору іпотеки від 17 серпня 2011 року , реєстровий номер № 2653, не порушує прав та законних інтересів ОСОБА_1 тому в слід відмовити і задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України , суд,-

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки недійсним - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Суддя :