Провадження № 2/161/3270/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Сидоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 07.07.2015 року звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи тим, що земельна ділянка загальною площею 2,51 га належала на праві приватної власності її чоловіку ОСОБА_4. Право власності на дану земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1. Земельна ділянка розташована на території Гіркополонківської сільської ради Луцького району Волинської області і призначена для ведення особистого сільського господарства. ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4 помер. Після його смерті, вона як спадкоємець вступила у фактичне володіння спадковим майном, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Проте, нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.05.2015 року , в якій зазначено про відмову їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану на території Гіркополонківської сільської ради Луцького району Волинської області, у зв'язку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ №3252, виданого 21 серпня 2002 року Гіркополонківською сільською радою. Одночасно їй було роз'яснено про її право на звернення до суду.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 2,51 га., розташовану на території Гіркополонківської сільської ради Луцького району Волинської області, яка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач у справі в судове засідання не з'явилася, подала в суд заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою позов підтримує, просила задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання відповідачі у справі не з'явилися, подали в суд заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно з якими позов визнають та не заперечують проти його задоволення .

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4. (а.с.9).

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 12 грудня 1955 року, виданого сільською радою с.Колодежи Сенкевичівського району Волинської області вбачається, що позивач ОСОБА_1 є дружиною останнього. (а.с.7)

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки площею 2,51 га., розташованої на території Гіркополонківської сільської ради Луцького району Волинської області і належить ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що заповіту, у якому б померлий ОСОБА_4 виразив свою волю та розпорядився подальшою долею спадкового майна складено не було, у зв'язку з чим в даному випадку мало місце спадкування за законом.

Як слідує із змісту ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є дружиною спадкодавця і спадкоємцем першої черги за законом.

Крім неї, іншими спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4, згідно ст. 1261 ЦК України, є його дочки: ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Факт родинних відносин між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5 (а.с.12)

Факт родинних відносин між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6, та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_7 (а.с.13-14))

Судом встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті спадкодавця , ОСОБА_1, згідно ст. 1268 ЦК України, шляхом постійного користування даною земельною ділянкою.

Ч. 1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У встановленому законом порядку, у відповідності до ст. 1270 ЦК України позивач у справі звернувся до приватного нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, приватний нотаріус , у зв'язку з відсутністю оригіналу державного акта на право приватної власності на землю, відмовив видати позивачу свідоцтво про право на спадщину, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.05.2015р. (а.с.10).

вВідповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як слідує із змісту ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, за таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 2,51 га., розташовану на території Гіркополонківської сільської ради Луцького району Волинської області, як спадкове майно за законом, після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1; земельна ділянка останньому належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 .

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1258, 1296, 1274 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 2,51 га., розташовану на території Гіркополонківської сільської ради Луцького району Волинської області, як спадкове майно за законом, після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання скарги про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта