Провадження № 2/331/252/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд у складі: головуючого судді Мінасова В.В., при секретарі Федорович Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_4 Після її смерті відкрилася спадщина. Іншими спадкоємцями є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Про смерть ОСОБА_4 вона дізналася 12.11.2013 року від її сусідів. До цього часу вона постійно доглядала за своєю бабусею ОСОБА_5, яка тяжко хворіла та з 2010 року перестала виходити на вулицю. Тому вона була вимушена працювати на трьох посадах. З кінця 2012 року стан ОСОБА_5 погіршився, тому ОСОБА_1 залишилася працювати на однієї роботі та постійно доглядала за бабусею. Крім того в квітні - травні 2013 року хворіла її донька. 01 листопада бабуся була госпіталізована до лікарні, де ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Позивач вважає, що пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин і просить визначити строк для прийняття спадщини у вигляді двох місяців.

Представник позивача у судовому засіданні наполягає на вимогах позову на підставах, викладених в ньому. Пояснила, що стан здоров'я ОСОБА_5 вимагав постійного догляду, тому позивач не мала часу та можливості навістити іншу бабусю. Разом з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер й батько позивача -ОСОБА_6 На їх похороні позивач не була. Чому в медичній картці ОСОБА_5 останній запис за 2011 рік пояснити не може.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні з позовом погодився. Пояснив, що ОСОБА_2 постійно приживає у АДРЕСА_1. Це він поховав ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Повідомляти ОСОБА_1 йому було не потрібно. Він подав заяву про прийняття спадщини до нотаріуса та повернувся до АДРЕСА_1.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що позивач та померла ОСОБА_7 проживали в межах одного міста. Ніяких перешкод для їх спілкування не існувало. Те, що позивач дізналася про її смерть 12 листопада 2013 року нічим не підтверджено. Позивачем не доведено, що спадщину позивач не прийняла з поважних причин.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснили, що є сусідками ОСОБА_1 Вона проживала разом з донькою та бабусею ОСОБА_5, яка з 2010 року перестала виходити на вулицю. Позивач за нею доглядала, а також доглядала за іншою бабусею в їх під'їзді.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що є подругою ОСОБА_1 Вона проживала разом з донькою та бабусею, які постійно хворіли.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що працювала разом з ОСОБА_1 в магазині з 2010 по 2012 роки. Вона проживала разом з донькою та бабусею, які постійно хворіли. ОСОБА_1 часто викликала для бабусі швидку та постійно ходила її кормити. ОСОБА_1 працювала на декількох роботах, доглядала сусідку з під'їзду.

Суд, вислухавши доводи сторін, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

З амбулаторної карти ОСОБА_5 вбачається, що вона зверталася до лікаря до серпня 2011 року.

Згідно з копію паспорту ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно зі свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до свідоцтв ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_12, яка в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_1.

Зі свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_12 є матерю ОСОБА_13

З довідки КУ КЛЕШМД № 166 вбачається, що з 01 до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 знаходилися на лікування, коли померла.

Згідно з довідками ДЛ № 1 ОСОБА_13 з 16 по 28 квітня 2013 року хворіла на вітряну віспу та з 29 квітня по 15 травня 2013 року на ГРВІ, г. бронхіт.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17.03.2014 року ОСОБА_1 за її позовом до ОСОБА_2 визначено додатковий строк для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 Рішення набрало чинності 28.03.2014 року.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 21.10.2014 року за апеляцією ОСОБА_3 скасовано рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28.05.2014 року по визначення ОСОБА_1 за її позовом до ОСОБА_2 додаткового строку для приймання спадщини після померлої ОСОБА_7

З матеріалів спадкової справи № 57/2013 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, наданих приватним нотаріусом ЗМНО Кияницєю Н.В., вбачається, що ОСОБА_2 15.07.2013 року звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після ОСОБА_4 17.10.2013 року ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_4 17.04.2013 року ОСОБА_4 заповідала все своє майно ОСОБА_3 08.07.2014 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_4

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1. ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді справ про визначення додаткового строку слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Оцінивши надані сторонами докази в їхній сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено те, що ОСОБА_5 протягом 2013 року за важким станом здоров'я потребувала стороннього догляду. Що цей догляд повинен бути постійним цілодобовими та щогодинним. Жодного належного доказу на підтвердження цього позивач не надала. Пояснення допитаних свідків не є такими доказами в частині стану здоров'я ОСОБА_5, нужденності постійного стороннього догляду.

Також позивачем жодним доказом не доведено, що про смерть бабусі та батька вона дізналася тільки 12 листопада 2013 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 212-215 ЦПК України, ст. 1268, 1269, 1272 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Мінасов