УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

Наумчука М.І., Олійник А.С.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - орган опіки і піклування Жашківської районної державної адміністрації, про визнання житлового будинку об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на Ѕ частину будинку та земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 12 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 24 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом. Зазначала, що з 1994 року вона проживала з ОСОБА_8 однією сім'єю без реєстрації шлюбу. 12 листопада 1996 року вони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Жашківського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 117. У шлюбі в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач з чоловіком та дітьми проживала в будинку по АДРЕСА_1 в м. Жашкові Черкаської області, право власності на який було зареєстровано за ОСОБА_8 відповідно до договору дарування від 26 травня 1992 року, посвідченого Жашківською державною нотаріальною конторою Черкаської області за № 876. За час шлюбу за рахунок спільних коштів у 2000 році вони побудували прибудову до будинку, внаслідок чого вартість домоволодіння значно збільшилася. Згідно технічного паспорта на будинок станом на 15 жовтня 2012 року інвентаризаційна вартість житлового будинку, 1969 року побудови, складала 47134 грн, інвентаризаційна вартість прибудови 65067 грн. Загальна інвентаризаційна вартість домоволодіння по АДРЕСА_1 в м. Жашкові складає 148852 грн. Крім того, під час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та в період перебування у шлюбі, за рахунок спільних коштів у 1995 році проводилася газифікація будинку, у 2003 році підключено будинок до центральної водомережі, у 2006 році проведено телефон. За час шлюбу 26 лютого 2010 року чоловіком приватизовано земельну ділянку площею 0,1022 га, на якій знаходиться житловий будинок. 13 травня 2011 року шлюб між нею та ОСОБА_8 розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_8 помер. Після його смерті спадкоємцями майна є: його мати - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. До складу спадщини було включено житловий будинок по АДРЕСА_1 у м. Жашкові Черкаської області, в якому проживає позивач разом з дітьми. Оскільки вважає, що вказаний житловий будинок у зв'язку із збільшенням його вартості за рахунок коштів подружжя став об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, просила задовольнити позов.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 12 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 24 листопада 2014 року, позов задоволено. Визнано житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 в м. Жашкові Черкаської області об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_3 Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину будинку з надвірними спорудами та на Ѕ частину земельної ділянки, які розташовані по АДРЕСА_1 в м. Жашкові Черкаської області.

ОСОБА_4 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судами, ОСОБА_3 перебувала з ОСОБА_8 в зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 від якого мають двох дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору дарування від 26 травня 1992 року ОСОБА_8 набув право власності на будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 в м. Жашків Черкаської області, 26 лютого 2010 року ним було приватизовано земельну ділянку за вказаною адресою, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_8 помер.

Після смерті ОСОБА_8 спадкоємцями майна за законом є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

З поданих доказів вбачається, що за час спільного проживання ОСОБА_3 у шлюбі з ОСОБА_8 було проведено поліпшення будинку, добудовано прибудову до нього, збудовано господарські споруди, встановлено капітальну огорожу.

Згідно ксерокопії технічного паспорта будинку в ньому вказано прибудову, яка позначена на схематичному плані «а1». Згідно схематичного плану присадибної ділянки її розміри складають 11 м х 3,75 м. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 20 грудня 2013 року для поліпшення житлових умов, подружжям ОСОБА_8 було проведено водопровід, газопровід, побудовано вбиральню, сарай «Г», сарай-літню кухню «Б», гараж-ангар та інші споруди. Крім того, проведено роботи по благоустрою будинку та двору.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями за час спільного проживання ОСОБА_3 із ОСОБА_8 істотно збільшився у своїй вартості, тому він є спільною сумісною власністю подружжя, у зв'язку з чим визнав за позивачем право власності на Ѕ частину будинку з надвірними спорудами та на Ѕ частину земельної ділянки, які розташовані по АДРЕСА_1 в м. Жашкові Черкаської області.

Однак повністю з такими висновками судів погодитися неможливо.

Як зазначала ОСОБА_3 прибудова до належного ОСОБА_8 на підставі договору дарування від 26 травня 1992 року будинку була споруджена у 2000 році.

Отже, виходячи з часу набуття права власності на будинок та зведення прибудови суд мав керуватися нормами КпШС України, який діяв на той час.

Статтею 24 цього Кодексу встановлено, що майно, одержане одним із подружжя в дар є його власністю.

Відповідно до ст. 25 КпШС України якщо майно, яке не було власністю одного з подружжя за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя.

Виходячи з наведеного, при вирішенні спору судам належало з'ясувати, які саме і коли поліпшення майна, належного ОСОБА_8, були здійснені за час шлюбу, чи збільшилося воно у своїй цінності і чи є таке збільшення істотним.

При цьому необхідно врахувати, що участь особи у будівництві підсобних будівель (господарських) споруд не тягне за собою виникнення права власності на них, а може бути підставою для відшкодування витрат на будівництво.

Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з'ясуванню шляхом порівняння станом на час вирішення спору вартості об'єкту в стані, що існував до поліпшення, та його вартості після поліпшення, при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також і визначена на час розгляду справи ринкова вартість будинку не є тим фактором, який безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об'єкту, оскільки він може бути наслідком тенденції до загального подорожчання об'єктів нерухомості.

З огляду на викладене, судам належало встановити наскільки прибудова та поліпшення, які підлягають врахуванню, вплинули на корисні властивості будинку виходячи з його функціонального призначення, - чи збільшилась і наскільки його площа, технічні характеристики його елементів.

У випадку наявності підстав для визнання будинку спільним майном подружжя за правилами ст. 25 КпШС України на суму вартості до його поліпшення збільшується частка одного з подружжя, якому він належав, у тому числі і у випадках, коли суд відступає від начала рівності часток подружжя в спільній сумісній власності.

Визнаючи за позивачем право власності на Ѕ частину будинку, який визнано спільним майном подружжя, судами наведеного враховано не було.

Від визначення частки у праві спільної сумісної власності залежить вирішення вимог щодо визнання права на частку у земельній ділянці, оскільки у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток цих осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Порушення судами при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому рішення судів першої та апеляційної інстанції не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 12 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 24 листопада 2014 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук А.С. Олійник