Ухвала іменем україни
08 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Леванчука А.Л., Мазур Л.М., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом прокурора Рахівського району в інтересах держави в особі територіальної громади Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області до ОСОБА_4, Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, треті особи: відділ комунального майна та з питань захисту прав споживачів Рахівської районної ради, Служба у справах дітей Рахівської районної державної адміністрації, про скасування свідоцтва про право власності на квартиру, зобов'язання повернути квартиру у власність держави, скасування права власності на квартиру, за касаційною скаргою Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 28 квітня 2014 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 28 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року прокурор Рахівського району в інтересах держави в особі територіальної громади Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що ухвалою Рахівського районного суду від 11 липня 2013 у справі

№ 305/1247/13-к на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України було закрито кримінальне провадження № 0000106 щодо ОСОБА_5, який обвинувачувався у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364 ч. 1, ст. 266 КК України. У кримінальному провадженні та вищевказаною ухвалою суду встановлено, що 21 травня 2010 року ОСОБА_5, перебуваючи на посаді голови Ясінянської селищної ради Рахівського району, зловживаючи службовим становищем, умисно, в інтересах третіх осіб, вніс недостовірні відомості до заяви про передачу в приватну власність ОСОБА_4 квартири та в довідку про склад сім'ї наймача та займані ним приміщення на ім'я ОСОБА_4, в якій зазначив, що ОСОБА_4 мешкає в квартирі АДРЕСА_1, є наймачем квартири і має право на цю квартиру, хоча остання наймачем ніколи не була, за указаною адресою не проживала. Ці документи ОСОБА_5 підписав та завірив печаткою у начальника Ясінянського ВУЖКП. На підставі документів, що містять завідомо неправдиві відомості, ОСОБА_4 стала власником квартири вартістю 64 820 грн, 07 жовтня 2010 року їй було видане свідоцтво про право власності на житло за НОМЕР_1.

Уточнивши позовні вимоги, прокурор остаточно просив: скасувати свідоцтво НОМЕР_1 про право власності на житло, видане ОСОБА_4 07 жовтня 2010 року Відділом комунального майна та з питань захисту прав споживачів Рахівської районної ради на квартиру АДРЕСА_1; зобов'язати ОСОБА_4 повернути вказану квартиру вартістю 64 820 грн у комунальну власність територіальної громади Ясінянської селищної ради Рахівського району; зобов'язати Рахівське РУЮ в Закарпатській області в особі Реєстраційної служби Рахівського РУЮ в Закарпатській області внести відомості до реєстру прав власності на нерухоме майно - припинити право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 28 квітня 2014 року позов прокурора задоволено частково.

Скасовано свідоцтво від 07 жовтня 2010 року НОМЕР_1 про право власності на житло, яке видано ОСОБА_4 відділом комунального майна та з питань захисту прав споживачів Рахівської районної ради, на право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язано повернути квартиру АДРЕСА_1 в комунальну власність територіальної громади Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 17 березня 2014 року.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 28 листопада 2014 року рішення районного суду скасовано, у задоволенні позову прокурора відмовлено.

У касаційній скарзі Ясінянська селищна рада Рахівського району Закарпатської області просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду не відповідають.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги, виходив із того, що приватизацію спірної квартири було проведено з порушенням закону, що було встановлено під час кримінального провадження відносно голови Ясінянської селищної ради Рахівського району ОСОБА_5, а тому оспорювань свідоцтво на право власності на квартиру АДРЕСА_1 підлягає скасуванню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що приватизація житла із видачею відповідного свідоцтва здійснюється на підставі рішення органу приватизації, яке у даному випадку не було оспорене та є чинним, тому вимога про скасування виданого на його підставі свідоцтва про право власності на житло не є обґрунтованою. З огляду на ці обставини справи апеляційний суд дійшов висновку, що скасування свідоцтва про право власності, яке лише оформлює передачу квартири та посвідчує виникнення права, не вирішує спору про право та не забезпечує захисту та поновлення права відповідно до положень п. п. 4, 7, 10, ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 21 ЦК України.

Окрім того, суд зазначив, що відповідачем у справі є Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції, яка є структурним підрозділом управління юстиції, а тому не може бути відповідачем у справі відповідно до ч. 1 ст. 26 та ст. ст. 28-30 ЦПК України.

Проте з такими висновками судів попередніх інстанцій повністю погодитись не можна з наступних підстав.

Судами встановлено, що рішенням Ясінянської селищної ради від 21 травня 2010 року № 1669 «Про житловий фонд Ясінянської територіальної громади» квартиру АДРЕСА_1 було передано на баланс Ясінянському ВЖКП з метою наступної приватизації. На підставі наказу від 07 жовтня 2010 року НОМЕР_1 відділу комунального майна та з питань захисту прав споживачів Рахівської районної ради ОСОБА_4 видано свідоцтво від 07 жовтня 2010 року НОМЕР_1 про право власності на житло, як наймачу квартири АДРЕСА_1, загальною площею 49,52 кв. м, житловою - 35,70 кв. м. Право власності ОСОБА_4 зареєстроване 12 жовтня 2010 року на підставі вказаного свідоцтва.

Ухвалою Рахівського районного суду від 11 липня 2013 року у справі 3305/1247/13-к на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України кримінальне провадження № 40000106 щодо ОСОБА_5 закрито у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 обвинувачувався у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, 266 КК України. Судом встановлено, що 21 травня 2010 року ОСОБА_5, перебуваючи на посаді голови Ясінянської селищної ради Рахівського району, зловживаючи службовим становищем, умисно, в інтересах третіх осіб, вніс недостовірні відомості в заяву про передачу у приватну власність ОСОБА_4 квартири та в довідку про склад сім'ї наймача та займані ним приміщення на ім'я ОСОБА_4, в якій зазначив, що остання мешкає у спірній квартирі, є її наймачем і має право на приватизацію цієї квартири відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», хоча наймачем даної квартири ніколи не була, за вказаною адресою не проживала. Документи ОСОБА_5 підписав та завірив печаткою начальника Ясінянського ВУЖКП. На підставі документів, що містять завідомо неправдиві відомості, ОСОБА_4 стала власницею квартири вартістю 64 820 грн і їй було видане оскаржуване свідоцтво про право власності.

Як передбачено ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Право власності на житло, що перебуває у комунальній власності, набувається відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Згідно з п. п. 1, 3, 5, 7 ст. 8 цього закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку.

Як вбачається із змісту позовної заяви прокурор Рахівського району, що звернувся до суду в інтересах держави в особі територіальної громади Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, свої вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності на спірну квартиру обґрунтовував саме порушенням процедури приватизації квартири АДРЕСА_1 та незаконністю наказу, що став підставою для видачі зазначеного свідоцтва, оскільки ОСОБА_5, перебуваючи на посаді голови Ясінянської селищної ради Рахівського району, зловживаючи службовим становищем, умисно, в інтересах третіх осіб, вніс недостовірні відомості до заяви про передачу в приватну власність ОСОБА_4

Суд першої інстанції в порушення вимог ст. 10 ЦПК України позовні вимоги належним чином не уточнив, не роз'яснив сторонам наслідки вчинення або невчинння певних процесуальних дій, не дав правової оцінки наказу, що став підставою для видачі правовстановлюючого документу, який оспорюється.

Однак саме на суд покладено обов'язок визначити характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору. Зокрема, у позивача суд повинен з'ясувати предмет позову, підставу позову і зміст вимоги. Уточнюючи спосіб захисту для захисту порушеного права позивача, суд керується положеннями ст. 4 ЦПК України, відповідно до якої, здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси у спосіб, визначений законами України. Це положення означає, що якщо позивачем обрано спосіб захисту, який законами України не передбачений, суд повинен роз'яснити це позивачу і запропонувати йому привести зміст його вимоги у відповідність до закону, оскільки відповідно до принципу диспозитивності суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог (ч. 1 ст. 11 ЦПК).

Суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 214, 215 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернув, не уточнив позовних вимог, тобто ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального законодавства.

Апеляційний суд без відповідної оінки правової підстави видачі свідоцтва про право власностінаквартиру дійшов передчасного висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити.

Ураховуючи те, що судами при вирішенні спору було порушено норми процесуального права, рішення судів не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області задовольнити.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 28 квітня 2014 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 28 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур Т.О. Писана Г.В. Юровська