У х в а л а

іменем україни

22 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство «Компанія страхування життя «Універсальна», про стягнення заборгованості за кредитним договором; та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «БМ Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство «Компанія страхування життя «Універсальна», про визнання припиненим зобов'язання за кредитним договором, припинення договору іпотеки та стягнення безпідставно отриманих коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 15 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» (далі - ПАТ БМ Банк») звернулося до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 15 серпня 2008 року між сторонами було укладено договір про надання кредиту на поточні потреби у розмірі 112 200 швейцарських франків, зі сплатою 10,99% на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 14 серпня 2018 року. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 30 жовтня 2014 року становить 96 689,49 швейцарських франків, що за офіційним курсом Національного банку України становить 1 317 396 грн 14 коп., з яких заборгованість за кредитом становить 42 902, 54 швейцарських франків, що еквівалентно 584 547 грн 92 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 46 319, 89 швейцарських франків, що еквівалентно 631 109 грн 38 коп.; пеня у розмірі 7 467, 06 швейцарських франків, що еквівалентно 101 738 грн 83 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість.

У грудні 2014 року ОСОБА_4 пред'явив зустрічний позов, мотивуючи його тим, що одночасно із укладенням кредитного договору позивач уклав договір іпотеки та договір добровільного страхування життя із Відкритим акціонерним товариством «Компанія страхування життя «Універсальна», відповідно до п. 2.1 якого вигодонабувачем у випадку набуття статусу інвалідності І або ІІ групи застрахованої особи стає ПАТ «БМ Банк». Початковою страховою сумою є 499 561 грн 79 коп., тобто фактична загальна сума кредиту. 21 квітня 2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці було ухвалено рішення, яке змінено апеляційним судом Вінницької області від 29 червня 2011 року, та стягнуто з ПАТ «Компанія страхування життя «Універсальна» на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість на загальну суму 413 855 грн 06 коп., оскільки відповідно до довідки Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи від 19 травня 2009 року ОСОБА_4 встановлена ІІ група інвалідності. Таким чином, на його думку, зобов'язання за кредитним договором виконано в повному обсязі ПАТ «Компанія страхування життя «Універсальна». Посилаючись на вказані обставини, просив визнати зобов'язання за кредитним договором припиненими, визнати припиненим договір іпотеки та стягнути на свою користь з відповідача безпідставно отримані кошти, а саме: 5494, 25 швейцарських франків, 154 774 грн 54 коп., 4 438 доларів США.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 15 травня 2015 року, позов ПАТ «БМ Банк» задоволено, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 96 689, 49 швейцарських франків, що еквівалентно 1 317 396 грн 14 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первинного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи первинний позов та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції з висновками якого погодився і апеляційний суд, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), виходив з того, що ОСОБА_4 не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість по тілу кредиту та відсоткам за користування кредитом, на які нарахована пеня, іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, а оскільки основне зобов'язання не припинене, то вимоги позивача за зустрічним позовом задоволенню не підлягають.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 15 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська