У х в а л а

іменем україни

16 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» про зобов'язання вчинити дії, провести виплати передбачені колективним договором та відшкодування моральної шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 1 липня 2014 року та рішення апеляційного суду Київської області від 10 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» (далі - НІЕЗ «Переяслав») про зобов'язання вчинити дії, провести виплати передбачені колективним договором та відшкодування моральної шкоди.

Посилалася на те, що з 21 липня 2010 року по 20 квітня 2011 року вона працювала на посаді старшого інспектора з кадрів НІЕЗ «Переяслав». 20 квітня 2011 року її було незаконно звільнено. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2013 року її поновлено на роботі. За час перебування у вимушеному прогулі за нею збереглися всі права і гарантії, зокрема виплата грошової допомоги у зв'язку з хворобою, нефіксовані виплати суми гарантованих винагород з нагоди знаменних дат, виплата допомоги з нагоди 55-річчя. Позивачка звернулась до генерального директора із заявою про надання їй зазначених виплат, однак таких виплат не отримала.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 1 липня 2014 року позовні вимоги задоволено. Зобов'язано НІЕЗ «Переяслав» виплатити ОСОБА_4 гарантії, відповідно до умов Колективного договору НІЕЗ «Переяслав», a саме: 2 060 грн грошової допомоги у зв'язку з хворобою у розмірі посадового окладу гідно штатного розпису на 1 грудня 2011 pоку; 2 340 грн грошової допомоги з нагоди 55-річчя у розмірі посадового окладу згідно штатного розпису на 1 вересня 2012 pоку; 4 500 грн грошових виплат гарантованих винагород з нагоди знаменних дат і свят, професійних свят у відповідності до пункту 6.17 розділу ІV «Гарантії та компенсації» за 2011-2013 pоки, які були виплачені старшому інспектору з кадрів, чи особі, яка виконувала обов'язки старшого інспектора з кадрів, та які повинні бути виплачені посадовцю при преміюванні колективу працівників. Всього: 8 900 (вісім тисяч дев'ятсот) гривень. Зобов'язано НІЕЗ «Переяслав» нарахувати обов'язкові страхові платежі на суму розрахованої у судовому порядку зарплати по виплаті 178 628 грн 75 коп. за період роботи з 21 квітня 2011 року до 27 серпня 2013 року включно. Зобов'язано НІЕЗ «Переяслав» провести розрахунки з Пенсійним фондом України, перерахувавши помісячно страхові платежі застрахованій особі ОСОБА_4 з нарахованої суми середньої заробітної плати за період вимушеного прогулу з 21 квітня 2011 року по 27 серпня 2013 року включно, з відображенням цього у місячній звітності Пенсійного фонду України із зазначенням місяця та року, за який її нараховано. Стягнуто з НІЕЗ «Переяслав» на користь ОСОБА_4 2 000 (дві тисячі) грн. моральної шкоди та 556 грн 92 коп. судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 10 грудня 2014 року рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 1 липня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції та змінити рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при нарахуванні середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу відповідачем порушено вимоги «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, що призвело до помилки, оскільки справляння і сплата податку з заробітної плати є обов'язком роботодавця та працівника, тому працівникам бухгалтерії необхідно провести відрахування податку та інших обов'язкових платежів з загальної нарахованої суми. Також суд виходив з того, що наявні законні підстави для нарахування страхових платежів до Пенсійного фонду України помісячно.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що порушення законодавства про оплату праці з боку НІЕЗ «Переяслав» відсутні.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності ст. ст. 212, 214 ЦПК України, перевіривши всі докази по справі, вірно дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Київської області від 10 грудня 2014 року.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 10 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» про зобов'язання вчинити дії, провести виплати передбачені колективним договором та відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко