РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого -судді : Котьо І.В.

при секретарі: Мартошенко А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу ,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на ту обставину що відповідно до договору позики від 26 липня 2013 року укладеного між ним та відповідачем ОСОБА_2 , в простій письмовій формі , він передав відповідачу гроші в сумі еквівалентній 20000 доларів США , що дорівнювала 162000 грн. , зі строком повернення через один рік , а саме до 25 липня 2014 року . Позика була надана під 21% річних . Проценти за користування грошовими коштами ОСОБА_2 зобов'язувалась сплачувати 25 числа кожного місяця. Грошові кошти за вказаним договором було перераховано на картковий рахунок ОСОБА_3 Оскільки вказана грошова сума згодом була використана ОСОБА_3 на придбання АДРЕСА_1 , а відповідачі не виконують взяті зобов'язання за вказаним договором позики просив суд стягнути з відповідачів на його користь в рівних частках суму основного боргу в розмірі 259000 грн. , 21% річних в розмірі 31727.50 грн. та судові витрати в розмірі 243.60 грн.

Позивач в порядку ст. 31 ЦПК України подав заяву про збільшення позовних вимог відповідно до якої , з посиланням на значне знецінення гривні та зростання курсу іноземних валют , а також тієї обставини що відповідачі не виконують належним чином взяті на себе обов'язки по поверненню позики , просив суд стягнути з відповідачів порівну на його користь суму основного боргу у розмірі 535800 грн., 21% річних у розмірі 112518 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 19449.54 грн. , судові витрати в розмірі 243.60 грн., 417.23 грн. витрати на квитки та 2810 грн. витрати на правову допомогу.

Позивач та його представник за довіреністю ОСОБА_4 в судовому засіданні яке було проведено в режимі відео конференції , підтримали заявлений позивачем позов і просили суд задовольнити його посилаючись на підстави викладені в первісному позові та заяві поданій в порядку ст. 31 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник , за договором адвокат ОСОБА_5, до судового засідання не з'явились, про дату час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином про причини неявки суд не повідомили . Раніше допитаний в судовому засіданні представник відповідача позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , про причини неявки суд не повідомив. Раніше допитаний в судовому засіданні позов не визнав і просив суд відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю .

Вислухавши сторони , дослідивши матеріали справи суд встановив, що на підставі договору позики який було укладено у вигляді розписки , між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 25 липня 2013 року , ОСОБА_2 власноруч , одноособово зазначила що , вона отримала від ОСОБА_1 162000 грн. що складало на той час 20000 доларів США від 21% річних які зобов'язалась сплачувати кожного 25 числа щомісяця. А також зазначила що зобов'язуються повернути борг до 25 липня 2014 року і грошові кошти отримала на картку «Приватбанка» за № НОМЕР_1 Проти обставин отримання грошових коштів в розмірі 162000 грн. та факту одноособового , власноручного написання розписки ОСОБА_2 в ході судового слідства не заперечував представник відповідача ОСОБА_2

Відповідно до положень ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , а згідно до положень ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи , які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування , не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі чого суд вважає що позовні вимоги заявлені позивачем підлягають частковому задоволенню, а саме в частині позовних вимог про стягнення боргу з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача , відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України , підлягає стягненню сума не сплаченого боргу за договором позики від 25 липня 2013 року , в розмірі 20000 доларів США ( з розрахунку офіційного курсу Національного банку України на 18 лютого 2015 року 26.79 грн. за 1 долар США ) становить 535800 грн. ,також на думку суду є обґрунтованими і таким що підлягають задоволенню , на підставі ч.1 ст.1048 ЦК України , позовні вимоги в частині стягнення процентів від суми позики встановлених договором позики від 25 липня 2013 року , а саме 21 % річних ( з розрахунку офіційного курсу Національного банку України на 18 лютого 2015 року 26.79 грн. за 1 долар США ) за 12 місяців ( серпень 2013 року , квітень-грудень 2014 року та січень,лютий 2015 року ) що становить 12 місяців та дорівнює 112518 грн.

Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України визначено що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання , на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідно до умов договору укладеного сторонами не визначено іншого розміру процентів в разі прострочення виконання грошового зобов'язання, суд вважає що позовні вимоги позивача в цій частині є також обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню , у зв'язку з чим з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню 19449.54 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення боргу з ОСОБА_3 та в частині стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 витрат пов'язаних з переїздом позивача , які позивач просив стягнути відповідно до положень ст. 1046, 1047 ЦК України та ст.85 ЦПК України на думку суду є не обґрунтованими і такими що не підлягають задоволенню з підстав зазначених позивачем. Оскільки позивачем не надано суду допустимих доказів того що вказаний договір укладався з ОСОБА_3 Посилання позивача на ту обставину що грошові кошти про які йшла мова в договорі позики від 25 липня 2013 року було перераховано ним на картковий рахунок ОСОБА_3 відкритого в ПАТ «ПриватБанк» , яку ОСОБА_3 було використано при участі в Електронних торгах та придбанні АДРЕСА_1 не підтверджують обставин укладення договору позики особисто ОСОБА_3 у зв'язку з чим у нього , відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України не виникло обов'язку по поверненню позики.

Доводи представника відповідача ОСОБА_2 щодо повернення позивачу грошових коштів за вказаним договором позики , судом визнаються не переконливими оскільки відповідачем не надано суду в порідку вимог ст. 11 ЦПК України належних та допустимих доказів в підтвердження вказаних обставин.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_6 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати сплачені позивачем , а саме судовий збір в розмірі 243.6 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2810 грн.

Доводи позивач щодо стягнення з відповідачів на його користь вартості квитків на потяг в розмірі 417.23 грн. , суперечать ч.1 ст. 85 ЦПК України якою визначено що витрати пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін несуть сторони , у зв'язку з чим вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10,11, 85, 88 ЦПК України, ст. ст. 625,1046,1049,1050 ЦК України , суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в розмірі 535800 грн., проценти в розмірі112518 грн., 3% річних в розмірі 19449.54 грн., судовий збір в розмірі 243.60 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2810 грн. ,всього в розмірі 670821.14 грн.

В іншій частині позовних вимог про стягнення боргу з ОСОБА_3 та стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 витрат пов'язаних з переїздом відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції, яким є Комсомольський районний суд м. Херсона, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З мотивованим рішенням суду сторони мають право ознайомитись з 23 квітня 2015 року .

Суддя: І.В. Котьо