АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/3109/15. Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
Категорія: договірні.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського В.М., Кукліної Н.О.,

при секретарі: - Остапович Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Базис» до ОСОБА_6 - про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ПАТ «АКБ «Базис», в особі ліквідатора ПАТ «АКБ «Базис», звернулося в суд із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначало, що 29 травня 2009 року АКБ «Базис», правонаступником якого є ПАТ «АКБ «Базис», та фізична особа-підприємець ОСОБА_6 уклали кредитний договір на відкриття кредитної лінії №43/09, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 28 травня 2010 року та додатковою угодою №2 від 27 травня 2009 року, за умовами якого АКБ «Базис» надав фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 кредитну лінію для оплати договору комісії №48 від 14 травня 2009 року у сумі 1 000 000 грн. на строк до 25 травня 2012 року з перерахуванням кредитних коштів на поточний рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 НОМЕР_1 у Першій Харківській філії АКБ «Базис», зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19,5 % річних.

АКБ «Базис» виконав свої зобов'язання за вказаним договором та перерахував на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у сумі 954 920 грн., що стверджується архівною випискою з поточного рахунку НОМЕР_1 за період з 29 травня 2009 року по 21 жовтня 2012 року.

Фізична особа-підприємць ОСОБА_6 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав та у визначений договором строк кредитні кошти ПАТ «АКБ «Базис» не повернув.

13 березня 2013 року фізична особа-підприємцець ОСОБА_6 припинив підприємнецьку діяльність та був виключений з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що змусило банк звернутся з позом в суд до ОСОБА_6 як фізичної особи.

Станом на 1 вересня 2013 року заборгованість ОСОБА_6 перед ПАТ «АКБ «Базис» за кредитним договором від 29 травня 2009 року становить 2 866 741 грн. 72 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 954 920 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом з 29 травня 2009 року по 21 жовтня 2012 року - 559 399 грн. 65 коп.; штраф за порушення строку повернення кредиту - 458 361 грн. 60 коп.; штраф за порушення строку сплати процентів за користування кредитом 894 060 грн. 47 коп.

Добровільно оплатити заборгованість за кредитним договором відповідач не бажає, що спонукає ПАТ «АКБ «Базис» звернутися з позовом в суд.

Посилаючись на вказані обставини та ст. ст. 526, 527, 530, 610, 625, 1048, 1054 ЦК України, ПАТ «АКБ «Базис» просило суд стягнути з ОСОБА_6 на його користь заборгованість за кредитним договором на відкриття кредитної лінії №43/09 від 29 травня 2009 року в розмірі 2 866 741 грн. 72 коп., судовий збір 3441 грн.

Відповідач ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7, в судове засідання не з'явилися.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2015 року позов задавлено.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Базис» заборгованість за кредитним договором на відкриття кредитної лінії №43/09 від 29 травня 2009 року в розмірі 2 866 741 грн. 72 коп.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Базис» судові витрати у сумі 3441 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити ухвалу про закриття провадження у справі.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, заборгованість за відсотками за користування кредитом, штраф за порушення строків повернення кредиту та відсотків, судові витрати.

Такий висновок суду відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема договорів та інших правочинів ( ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до положень ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 29 травня 2009 року АКБ «Базис», правонаступником якого є ПАТ «АКБ «Базис», та фізична особа-підприємець ОСОБА_6 уклали кредитний договір на відкриття кредитної лінії №43/09, зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 28 травня 2010 року та додатковою угодою №2 від 27 травня 2009 року, за умовами якого АКБ «Базис» надав фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 кредитну лінію для оплати договору комісії №48 від 14 травня 2009 року у сумі 1 000 000 грн. на строк до 25 травня 2012 року з перерахуванням кредитних коштів на поточний рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 НОМЕР_1 у Першій Харківській філії АКБ «Базис», зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19,5 % річних.

Пунктом 3.2 вказаного договору стронони передбачили, що позичальник сплачує банку штаф: - в разі користування кредитними коштами понад строк, встановлений цим договором в розмірі 3% за кожний місяць від суми простроченої заборгованості за кредитом (оплата здійснюється за фактичну кількість просторочених днів, враховуючи фактичну кількість днів у місяці 30 або 31); - за недотримання строків сплати нарахованих відсотків - в розмірі 10% від суми несплачених відсотків за користування кредитом за кожний місяць (оплата здійснюється за фактичну кількість просторочених днів, враховуючи фактичну кільксть днів у місяці 30 або 31); (а. с.6-8, 76).

Кредитодавець АКБ «Базис» виконав свої зобов'язання за кредитним договором та перерахував на поточний рахунок ОСОБА_6 кредитні кошти у сумі 954 920 грн., що стверджується копією меморіального ордеру, архівними виписками з поточного рахунку НОМЕР_1 за період з 29 травня 2009 року по 31 серпня 2013 року ( а. с.9, 47-65).

Фізична особа-підприємць ОСОБА_6 свої зобовязання за кредитним договором не виконав та у визначенний договором строк кредитні кошти ПАТ «АКБ «Базис» не повернув.

15 травня 2012 року ПАТ «АКБ «Базис» направило позивальнику ОСОБА_6 письмову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, однак останній її не виконав ( а. с.13-15).

У 2012 році ПАТ «АКБ «Базис» звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором на відкриття кредитної лінії №43/09 від 29 травня 2009 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 травня 2013 року провадження у справі за позовом ПАТ «АКБ «Базис» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитом договором припинено у зв'язку з припиненням відповідачем підприємницької діяльності з 13 березня 2013 року та виключення його з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а. с. 156-157).

Згідно розрахунку заборгованості ПАТ «АКБ «Базис» залученого до справи, станом на 1 вересня 2013 року заборгованість ОСОБА_6 за кредитним договором №43/09 від 29 травня 2009 року становить 2 866 741 грн. 72 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 954 920 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом з 29 травня 2009 року по 21 жовтня 2012 року - 559 399 грн. 65 коп.; штраф за порушення строку повернення кредиту - 458 361 грн. 60 коп.; штраф за порушення строку сплати процентів за користування кредитом 894 060 грн. 47 коп. ( а. с. 10-12).

Згідно ст. ст. 51, 52, 598 - 609 ЦК України, 47- 49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Зважаючи на те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_6 не виконав взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з фізичної особи ОСОБА_6 на користь ПАТ «АКБ «Базис» заборгованість за кредитним договором на відкриття кредитної лінії №43/09 від 29 травня 2009 року в розмірі 2 866 741 грн. 72 коп. та судові витрати у сумі 3441 грн.

Вирішуючи спір, суд з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані ними докази, дав їм належну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 про те, що дана справа не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства та мала бути закрита судом відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України у зв'язку з відновленням фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 18 серпня 2014 року підприємницької діяльності, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 3 п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», у разі припинення діяльності фізичної особи як суб'єкта господарювання відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України провадження у господарській справі припиняється, то з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», спори за участю такої фізичної особи-підприємця, у тому числі пов'язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено у господарському суді до настання таких обставин, оскільки за загальним правилом громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності. Після припинення провадження у господарській справі з підстави, наведеної вище, спори за участю таких осіб підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Матеріали справи свідчать, що 18 березня 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_6 припинив свою підприємницьку діяльність та був виключний з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ( а. с.18).

З позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з фізичної особи ОСОБА_6 ліквідатор ПАТ «АКБ «Базис» звернувся в суд 18 вересня 2013 року.

На час звернення ліквідатора ПАТ «АКБ «Базис» з позовом до суду відповідач ОСОБА_6 припинив свою підприємницьку діяльність, а тому спір між ним та банком мав розглядатися в порядку цивільного судочинства.

У подальшому відновлення підприємницької діяльності відповідачем ОСОБА_6 не давало суду підстав для закриття провадження у справі, оскільки дану справу належало розглядати в порядку цивільного судочинства.

Інші доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7, не є суттєвими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання н им законної сили.

Головуючий:

Судді: