У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 22 липня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Гулька Б.І., Кафідової О.В., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 3 березня 2015 року, - в с т а н о в и л а: У березні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 21 липня 2006 року у розмірі 29 429 грн. Вимоги мотивувало тим, що 21 липня 2006 року між банком та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у сумі 5 тис. грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за договором, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 3 березня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 21 липня 2006 року у розмірі 29 429 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про задоволення позову, оскільки погашення отриманого кредиту повинно бути проведене до закінчення дії картки, виданої відповідачу 21 липня 2006 року, терміном дії до липня 2012 року, з якого і починається відлік строку позовної давності, як-то визначено у ч. 5 ст. 261 ЦК України. Крім того, при ухваленні рішення, суди врахували висновки, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 серпня 2014 року. Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 3 березня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко Б.І. Гулько О.В. Кафідова
й