Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.

суддів: Висоцької Н.В., Литвиненко І.В.,

при секретарі - Зіньковець О.О.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 кошти по оплаті комунальних послуг за проживання в гуртожитку в розмірі 2370 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції невірно дійшов до висновку про тимчасову відсутність відповідача за місцем реєстрації в гуртожитку, пославшись на ст. 78 ЖК України.

Апелянт зазначає, що вже більше двох років фактично не проживає в кімнаті гуртожитку, вивіз звідти свої особисті речі, чого не заперечує і його колишня дружина. Вказує, що суд безпідставно не прийняв як належні докази у справі, в силу ст. 58 ЦПК України, як покази позивача, так і пояснення третьої особи на підтвердження його не проживання в приміщенні та не користування комунальними послугами.

Також апеляційна скарга містить посилання на те, що договір, на який посилається суд в своєму рішенні, на даний час не є чинним, оскільки укладений без визначення строку дії, а встановлений ч. 1 ст. 821 ЦК України п'ятирічний термін сплинув у 2006 році.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, належних доказів проживання за іншою адресою, ніж місце реєстрації, відповідачем суду не надано, у вищевказаному житловому приміщенні зареєстровано троє повнолітніх осіб, які мають нести солідарну майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із договору найму.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

По справі встановлено, що 01 січня 2001 року між ВАТ «Чернігівторгбуд» та ОСОБА_1 був укладений договір на проживання в гуртожитку ВАТ «Чернігівторгбуд», а саме в кімнаті № 46 по вул. Толстого, 126 в м. Чернігові на умовах сплатності за надані комунальні послуги та дотримання встановленого законом порядку проживання (а.с. 36).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, 07 лютого 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 36 (а.с. 12).

З довідки ПАТ «Чернігівторгбуд» від 20 листопада 2014 року вбачається, що по АДРЕСА_1 з 02 грудня 1992 року зареєстровані наймач - ОСОБА_1, його син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 (а.с. 5). Місце реєстрації відповідача за вказаною адресою підтверджується і відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернігівській області, які отримані на запит суду (а.с. 33).

В іншій довідці підприємства від 21 листопада 2014 року зазначено, оплата комунальних послуг на проживання в гуртожитку здійснюється ОСОБА_2 особисто та своєчасно в касу ПАТ «Чернігівторгбуд» (а.с. 6).

Відповідно копій квитанцій за оплату комунальних послуг та проживання в гуртожитку за період з січня 2013 року по жовтень 2014 року загальний розмір сплачених коштів складає 7110 (а.с. 13-22).

Згідно положень ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Приписами ч. 1 ст. 78 ЖК України встановлено, що тимчасово відсутній наймач зберігає права і несе обов'язки за договором найму жилого приміщення.

Частиною 1 ст. 544 ЦК України передбачено, що боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Зважаючи на вищенаведені норми та оцінивши обставини справи в сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано знайшов підстави для задоволення позову, пославшись на те, що відповідач на даний час зареєстрований в АДРЕСА_1. Його посилання на те, що він фактично проживає в іншому місці, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки відповідачем не надано жодних належних доказів на підтвердження вказаної обставини. Сама ОСОБА_2 не заперечує тимчасову відсутність відповідача за адресою місця реєстрації і не вважає його таким, що втратив право користування спірним приміщенням. ОСОБА_1, стверджуючи, що добровільно відмовився від користування житлом і його від'їзд є постійним, з реєстрації за адресою: кімната АДРЕСА_1, не знявся, як того вимагає законодавство, що регулює питання визначення місця проживання особи.

Суд першої інстанції з посиланням на ч. 1 ст. 78 ЖК України правильно визначив відсутність апелянта за місцем реєстрації, як тимчасову, оскільки належних доказів на спростування цих висновків в ході розгляду справи ОСОБА_1 не надано, а отже вірно зазначив у своєму рішенні про його необхідність виконувати обов'язки за договором найму жилого приміщення.

Доводи апелянта щодо нечинності укладеного з ВАТ «Чернігівторгбуд» договору спростовуються умовами вказаного правочину. Зокрема, згідно п. 2 договір вважається втративши силу, якщо: а) наймач чи один з подружжя убуває з випискою, незалежно від причин; б) не надходить оплата протягом 3-х місяців і організація не приймає на себе зобов'язання щодо погашення боргу; в) порушується встановлений законом порядок проживання. По справі встановлено та матеріалами справи підтверджується, що обидва з подружжя є зареєстрованими в гуртожитку, а оплата комунальних послуг на проживання в гуртожитку здійснюється своєчасно.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах права, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: