Провадження 2/235/549/15
Справа 235/441/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

·

23 квітня 2015 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого - судді Філь О.Є.

при секретарі Ярмаченко В.В.

за участю відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представник позивача ПАТ «Дельта Банк» (не з»явився)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Красноармійську справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Дельта Банк» 28.01.2015 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 22.05.2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 8_9/2005-0346ФО (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 30000,00 грн. з розрахунку 20,75 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 22.05.2006 по 12.09.2025 року. Мета кредитування - купівля нерухомості.

26.06.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених Договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло права вимоги по кредитному договору № 8_9/2005-0346ФО від 22.05.2006 року.

Виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 9/2005-0346ФО/2 від 22.05.2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» та гр. ОСОБА_2 (Поручитель), ОСОБА_1 (Боржник), згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань за кредитним договором № 8_9/2005-0346ФО від 22.05.2006 року. Відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов'язань за Договором. Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність, а Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про

виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим, станом на 28.08.2014 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі: 230174,02 грн., в тому числі: сума заборгованості за тілом кредиту - 162485,59 грн.; відсотки - 67688,44 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

В судове засідання представник позивача не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі, просили відмовити в їх задоволенні, надали письмові заперечення.

Заслухавши пояснення відповідачів, з»ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд встановив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач ПАТ «Дельта Банк» просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 8_9/2005-0346ФО від 22.05.2006 року в розмірі 230174,02 грн., але до позовної заяви позивачем надані: копія кредитного договору № 9/2005-0346ФО від 13.09.2005 року (а.с. 5-13), копія додаткової угоди № 1 до кредитного договору № 9/2005-0346ФО від 13.09.2005 року, укладена 19.09.2006 року (а.с. 14-15), копія додаткової угоди № 1 до кредитного договору № 9/2005-0346ФО від 13.09.2005 року, укладена 31.03.2007 року (а.с. 16-17); копія договору поруки № 9/2005-0346ФО/2 від 13.09.2005 року (а.с. 18-20).

Не дивлячись не те, що судом з цього приводу була винесена ухвала від 06.04.2015 року, але позивачем суду не були надані копії кредитного копія кредитного договору № 8_9/2005-0346ФО від 22.05.2006 року, копія додаткової угоди № 1 до кредитного договору № 8_9/2005-0346ФО від 22.05.2006 року, копія договору поруки 8_9/2005-0346ФО/2 від 22.05.2006 року, на які посилався позивач в позовній заяві, була надана лише відповідь з приводу того, що 8_ і тд. - це внутрішньобанківський ідентифікаційний номер, а з приводу надання суду копії кредитного договору саме від 22.05.2006 року, за яким позивач просить стягнути заборгованість, суду відповіді не було надано (а.с. 97).

Крім того, в позовній заяві позивач посилається що виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 9/2005-0346ФО від 22.05.2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» та гр. ОСОБА_2 (Поручитель), ОСОБА_1 (Боржник), але до позовної заяви в якості доказу наданий договір поруки від 13.09.2005 року, а не від 22.05.2006, крім того, укладений ПАТ «Кредитпромбанк», а не ТОВ «Український промисловий банк» (а.с. 18-20).

Крім того, згідно витягу з Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за

кредитами між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 26.06.2013 року продавцем зазначений ПАТ «Сведбанк» ПІБ: Райнер Мюллер-Ханке, який не є стороною за договором (а.с. 33).

Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

При цьому, суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 131 ЦПК України сторони зобов»язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не надано суду доказів щодо укладення кредитного договору № 8_9/2005-0346ФО від 22.05.2006 року, а була надана копія кредитного договору 9/2005-0346ФО від 13.09.2005 року, не надано доказів укладення Договору поруки № 9/2005-0346ФО/2 від 22.05.2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» та гр. ОСОБА_2 (Поручитель), ОСОБА_1 (Боржник), а надана копія договору поруки 9/2005-0346ФО/2 від 13.09.2005 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2, та не надано належних доказів купівлі-продажу права вимоги за кредитами, вимоги позивача задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 512-519, 526, 530, 536, 553, 554,610, 612, 629, 1046-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 79, 88, 214, 215-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8_9/2005-0346ФО від 22.05.2006 року відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: