АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17 червня 2015 року м. Дніпропетровськ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Романюк М.М.

суддів Котушенко С.П., Петренко І.О.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, прокуратури Дніпропетровської області, Царичанського районного суду Дніпропетровської області про відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом у грудні 2013 року. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що з 11 квітня 2010 року по 01 листопада 2013 року він незаконно перебував під вартою, у зв'язку з чим втратив свій заробіток та зазнав моральної шкоди, тому просив суд стягнути з відповідачів втрачений ним заробіток у розмірі 44 256 грн. та у рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 000 грн.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 липня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2014 року рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 липня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково: стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2 суму грошової компенсації матеріальної шкоди у розмірі 52 374 грн. та моральної шкоди у розмірі 52 374 грн., а всього стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби на користь ОСОБА_2 104 748 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 березня 2015 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2014 року в частині позову ОСОБА_2 до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, прокуратури Дніпропетровської області, Царичанського районного суду Дніпропетровської області про відшкодування майнової шкоди скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2014 року залишено без змін.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 11 квітня 2010 року позивач ОСОБА_2 був затриманий і 14 квітня 2010 року на підставі постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська взятий під варту.

Вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2011 року позивача визнано винним і призначено покарання в вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2012 року вирок Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2011 року скасовано і справу направлено на новий судовий розгляд.

Постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2013 року кримінальну справу відносно ОСОБА_2 направлено для проведення додаткового розслідування.

Постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області майора міліції ОСОБА_3 від 31 жовтня 2013 року вказану кримінальну справу на підставі п.2 ст.231 КПК України закрито, у зв'язку з недоведеністю участі обвинуваченого у скоєнні злочину. Міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_2 скасована.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в п. 1 ст. 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу).

Відповідно до п.п.11, 12 Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", для визначення розміру шкоди, переліченої в п.1 ст.3 Закону України, громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися:

1) при закритті провадження в справі органами дізнання або слідства Міністерства внутрішніх справ, Генеральної прокуратури і Служби безпеки України відповідно до цих органів;

2) при винесенні виправдувального вироку або закритті справи судом першої інстанції чи в касаційному або наглядному порядку до суду, який розглядав справу по першій інстанції;

3) при скасуванні постанови районного (міського) суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт і закритті справи в районний (міський) суд (до судді), який розглядав справу про адміністративне правопорушення.

У місячний термін з дня звернення громадянина один з органів, перелічених в п.11 Положення, залежно від того, хто з них здійснював слідчі дії або розглядав справу, витребовує від відповідних державних і громадських організацій всі необхідні документи, що мають значення для визначення розміру завданої шкоди, і виносить передбачену ч.1 ст.12 Закону України постанову (ухвалу).

Однак, посилаючись на зазначені норми Закону суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що оскільки позивач до відповідних правоохоронних органів, які закрили справу, або до Царичанського районного суду Дніпропетровської області за визначенням розміру майнової шкоди не звертався, то це є підставою для відмови у задоволенні вимог щодо відшкодування майнової шкоди.

Згідно п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що судом першої інстанції безпідставно відкрито провадження по справі щодо позовних вимог про відшкодування майнової шкоди судова колегія вважає, що рішення суду в цій частині підлягає скасуванню із закриття провадження в цій частині.

Керуючись ст.205 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 липня 2014 року в частині позовних вимог щодо відшкодування майнової шкоди скасувати та провадження по справі в цій частині закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді С.П.Котушенко

ОСОБА_4