Провадження № 22-ц/780/2202/15 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 26 16.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

16 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Поліщука М.А., Сушко Л.П.,

при секретарі: Бобку О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2014 року ПАТ «КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідачки заборгованість по кредитному договору від 11.10.2007 року в розмірі 18759,86 грн. та судові витрати.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість в розмірі 17390 грн. 34 коп. та судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп..

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду є законним, якщо суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення є обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору від 11.10.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ПАТ КБ «ПриватБанк» став правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у зв'язку з чим 30.04.2009р. змінено найменування позивача.

Судом першої інстанції встановлено, що внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобов'язань перед позивачем, у неї за кредитним договором станом на 30.06.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 18759,86 грн., яка складається з:

5447,40 грн. - заборгованість за кредитом; 10711,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1231,29 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 869,52 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до п. 5.5.1 Правил користування платіжною карткою за несвоєчасне виконання боргових обов'язків (користування простроченим кредитом і овердрафтом), власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються тарифами, які викладені на банківському сайті.

Згідно п.4.6 Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами, в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання,за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов вірного висновку, що оскільки зобов'язання за кредитним договором відповідачкою перед позивачем не виконані, тому позов підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається зі змісту рішення, суд надав оцінку поясненням сторін, дослідив всі матеріали справи. Рішення суду відповідає вимогам ст.ст.214,215 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги, що позивачем пропущено строк позовної давності для пред'явлення позову є необґрунтованими та спростовується наступним:

Відповідно п.9.12 договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору він автоматично пролонгується на той самий термін.

Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст.264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Враховуючи, що остання оплата на погашення боргу за кредитним договором відповідачкою здійснена 29.11.2011 року, тобто була вчинена дія, яка свідчить про визнання нею боргу, то строк позовної давності до застосування не підлягає.

Інші доводи апеляційної скарги про неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, неправильне застосування і порушення норм матеріального і процесуального права підлягають відхиленню і не впливають на законність і обґрунтованість рішення.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: