Номер провадження: 22-ц/785/2563/15
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л. О.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Доценко Л.І.,

за участю секретаря - Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7 на заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17 грудня 2014 року,

встановила:

17.10.2013 р. публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (далі - Банк) звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 014/0077/74/68768 від 26.12.2006 р. (далі - Кредитний договір) на загальну суму - 384 390,76 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 19.02.2013 р. становить - 3 072 435,35 грн..

Позовні вимоги Банк обґрунтовував тим, що на підставі кредитного договору ОСОБА_6 отримав кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом - 291 200 доларів США, на строк - по 26.12.2026 р., зі сплатою за користування кредитом - 14% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором цього ж дня з ОСОБА_7 було укладено договір поруки, за яким останній зобов'язався нести солідарну відповідальність за виконання боржником умов кредитного договору.

Позичальник неналежним чином виконував обов'язки з повернення кредиту. 05.01.2010 р. позичальнику та поручителю були направлені вимоги про дострокове виконання грошових зобов'язань протягом 30 днів. В установлений строк заборгованість за кредитом не погашена. Станом на 19.02.2013 р. виникла заборгованість в загальному розмірі - 384 390,76 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 19.02.2013 р. становить - 3 072 435,35 грн., з яких: - заборгованість по кредиту - 275 364,96 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 19.02.2013 р. становить - 2 200 992,13 грн.; - заборгованість по відсоткам - 32 386,56 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 19.02.2013 р. становить - 258 865,77 грн.; - пеня за прострочення кредиту та відсотків - 76 639,24 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 19.02.2013 р. становить - 612 577,45 грн..

Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки не повідомили, заяв та клопотань не надали.

Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 17.02.2014 р. позов Банку задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 014/0077/74/68768 від 26.12.2006 р. у загальному розмірі на суму -- 384 390,76 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 19.02.2013 р. становить - 3 072 435,35 грн., з яких: - заборгованість по кредиту - 275 364,96 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 19.02.2013 р. становить - 2 200 992,13 грн.; - заборгованість по відсоткам - 32 386,56 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 19.02.2013 р. становить - 258 865,77 грн.; - пеня за прострочення кредиту та відсотків - 76 639,24 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 19.02.2013 р. становить - 612 577,45 грн.. Стягнуто в рівних частках з відповідачів судовий збір у сумі - 3 441,00 грн..

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 24.12.2014 р. заяву ОСОБА_6, ОСОБА_7 від 03.12.2014 р. про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

ОСОБА_6, ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просять рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про повну відмову в задоволенні позову. Посилаються на те, що рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_8, представник ОСОБА_6, в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі.

Банк в письмових запереченнях на апеляційну скаргу вважав необхідним скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Посилався на те, що апелянти не оскаржують факт підписання кредитного договору. Оскільки позичальник перестав сплачувати кредит Банк скористався своїм правом на дострокове стягнення боргу за кредитом. В розрахунку заборгованості детально вказано розмір боргу по тілу кредиту, відсоткам, пені.

В судовому засіданні Гальцова А.О., представник Банку підтримала доводи та вимоги, які викладені в письмових запереченнях на апеляційну скаргу.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Причини неявки не повідомив, заяв та клопотань не надав.

Згідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторони, належним чином сповіщеної про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалюючи заочне рішення про задоволення позову Банку, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог (а. с. 56 - 57).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про необхідність стягнення заборгованості за кредитом у визначеній Банком сумі. Висновки суду в цій частині відповідають обставинам справи, вимогам діючого законодавства (ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, ст. ст. 11, 60, 179, 213 ЦПК України). Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків суду.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом правильно встановлено наявність між сторонами кредитних правовідносин.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

За правилами, передбаченими ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що за кредитним договором № 014/0077/74/68768 від 26.12.2006 р. (а. с. 11 - 15) ОСОБА_6 отримав кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом - 291 200 доларів США, на строк - по 26.12.2026 р., зі сплатою за користування кредитом - 14% річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором цього ж дня з ОСОБА_7 було укладено договір поруки, за яким останній зобов'язався нести солідарну відповідальність за виконання боржником умов кредитного договору (а. с. 31).

Позичальник неналежним чином виконував обов'язки з повернення кредиту. 05.01.2010 р. позичальнику була направлена вимога про дострокове виконання грошових зобов'язань протягом 30 днів (а. с. 18). В установлений строк заборгованість за кредитом не погашена, у зв'язку з чим станом на 19.02.2013 р. виникла заборгованість в загальному розмірі - 384 390,76 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 19.02.2013 р. становить - 3 072 435,35 грн. (а. с. 7 - 10).

Доводи апелянтів щодо їх неповідомлення про судове засідання на 17.02.2014 р. не заслуговують на повагу, оскільки вони повідомлялися про судові засідання, які призначалися раніше (а. с. 40). Мешкають апелянти за однією адресою (а. с. 35, 36), тобто були освідомлені про знаходження у суді позову Банку до них. Останні не були позбавлені надати суду свої обґрунтовані заперечення, із доданням відповідних доказів. Доводи щодо відсутності доказів отримання ОСОБА_6 грошових коштів спростовується поясненнями останнього в апеляційній скарзі щодо часткової сплати кредиту. Стверджуючи про відсутність детального розрахунку боргу, документів щодо розрахунків з Банком, ОСОБА_6 разом з тим вказує про сплату ним кредиту, однак будь-яких документів які б спростовували доводи Банку про наявність і розмір заборгованості не надав, як не надав свого варіанту розрахунку заборгованості.

Доводи апелянтів про те, що на припущеннях зроблено висновок суду про право Банку достроково вимагати повернення кредиту спростовуються положеннями п. 6.5 Кредитного договору.

Судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну оцінку доводам позивача і зібраним у справі доказам.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про солідарне стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_7, з огляду на наступне.

Пунктом 6.5 кредитного договору (а. с. 13) передбачено, що кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом та неустойку, у випадках невиконання умов цього Договору. Таке стягнення здійснюється за умови попереднього (за 30 днів) повідомлення Позичальника.

Відповідно до письмової вимоги від 05.01.2010 р. (а. с. 18), направленої Банком на ім'я ОСОБА_6, останньому запропоновано протягом не більш ніж 30 календарних днів з дати цієї вимоги, а саме до 04.02.2010 р., здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі. Позичальник - ОСОБА_6 не заперечував отримання вказаної вимоги. Таким чином, Банк скориставшись своїм

правом, змінив строки виконання основного зобов'язання з повернення кредиту з по 26.12.2026 р. (п. 1.1 Кредитного договору) на - до 04.02.2010 р..

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після строку встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Пунктом 4 договору поруки (а. с. 17) встановлено, що останній втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов'язання. Тобто, не можна вважати встановленим строк припинення поруки.

Оскільки Банк змінив строк дії кредитного договору - до 04.02.2010 р., то порука діє протягом шести місяців - до 04.08.2010 р.. З позовом до суду Банк звернувся - 17.10.2013 р. (а. с. 2), тобто більше ніж через три роки після закінчення строку дії поруки. Таким чином, порука ОСОБА_7 є такою, що припинена. В задоволенні вимог Банку до ОСОБА_7 про солідарне стягнення кредитної заборгованості необхідно відмовити.

Враховуючи наведене, ухвалене судом першої інстанції рішення в частині стягнення солідарно кредитної заборгованості з ОСОБА_6, ОСОБА_7 не може вважатися законним та обґрунтованим, у зв'язку із чим, відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 307 ЦПК України, рішення суду необхідно скасувати. Ухвалити нове рішення про стягнення кредитної заборгованості тільки з ОСОБА_6

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, у зв'язку з відсутністю підстав для звільнення ОСОБА_6 від сплати судового збору, необхідно стягнути з останнього на користь Банку судовий збір у сумі - 3 441,00 грн..

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17 грудня 2014 року - скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 (номер картки фізичної особи-платника податків - НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль":

- заборгованість за укладеним між публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_6 кредитним договором № 014/0077/74/68768 від 26 грудня 2006 року станом на 19 лютого 2013 року на загальну суму - 384 390 (триста вісімдесят чотири тисячі триста дев'яносто) доларів 76 центів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 19.02.2013 р. становить - 3 072 435 (три мільйони сімдесят дві тисячі чотириста триста п'ять) грн. 35 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом в сумі - 275 364 (двісті сімдесят п'ять тисяч триста шістдесят чотири) долара 96 центів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 19.02.2013 р. становить - 2 200 992 (два мільйони двісті тисяч дев'ятсот дев'яносто дві) грн. 13 коп.; - заборгованості за відсотками в сумі - 32 386 (тридцять дві тисячі триста вісімдесят шість) доларів 56 центів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 19.02.2013 р. становить - 258 865 (двісті п'ятдесят вісім тисяч вісімсот шістдесят п'ять) грн. 77 коп.; - пеня за прострочення кредиту та відсотків - 76 639 (сімдесят шість тисяч шістсот тридцять дев'ять) доларів 24 цента США, що відповідно до курсу НБУ станом на 19.02.2013 р. становить - 612 577 (шістсот дванадцять тисяч п'ятсот сімдесят сім) грн. 55 коп.;

- судовий збір на загальну суму - 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) 00 коп..

В решті позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. А. Гірняк

Л. І. Доценко