РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

Справа №668/2804/15-ц

Пров. №2/668/1056/15

20.04.2015

Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді - Гаврилова Д.В.,

при секретарі - Підгрушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя остоба: Управління державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя остоба: Управління державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Після придбання зазначеної нерухомості, позивачу стало відомо, що в квартирі зареєстровані та проживають сторонні особи, без будь-яких на те правових підстав. На даний час відповідачі за вищевказаною адресою не проживають, місцезнаходження їх не відоме, особистих речей в приміщені не мають, вони не є членами сім'ї позивача та їх перебування на реєстраційному обліку ускладнює реалізацію права власності позивача на своє майно.

Позивач в судове засідання не з'явися, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, кор. 1 у місті Херсоні, що підтверджується договором купівлі-продажу від 27.02.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого у реєстрі за № 212 та витягом № 34274171 з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.02.2015 року.

В даній квартирі зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3 (згідно довідки про склад сім'ї виданої 02.03.2015 р. за № 15/07 ОСББ «Северяночка» та довідок адресного підрозділу ГУДМС, УДМС України в Херсонській області від 10.03.2015 року).

Відповідно до довідки про склад сім'ї виданої 02.03.2015 р. за № 15/07 ОСББ «Северяночка», ОСОБА_4 зареєстрований в даній квартирі. Відповідно до довідки адресного підрозділу ГУДМС, УДМС України в Херсонській області від 10.03.2015 року його знято з реєстрації 03.06.2009 р. з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3. в м. Херсоні. Однак з огляду на суперечливість доказів підстав для відмови у позові не вбачається.

Відповідачі у вказаній квартирі не проживають, не є членами сім'ї позивача, особистих речей в ній не мають, в утриманні житла, оплаті комунальних послуг участі не приймають.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що вона є сусідкою позивача, відповідачі дійсно не проживають в вищевказані квартирі, з 2013 року в ній не з'являються та особистих речей там не мають.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положення ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності житло, користуються ним для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпорядження цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до правового аналізу Верховного Суду України з деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно чітко розмежувати правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, з правовідносинами, які виникають між власником та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла. У першому випадку втрата права користування житловим приміщенням колишнього власника є наслідком припинення його права власності на це приміщення (ст. 346 ЦК).

Таким чином, належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідачі не є членами сім'ї позивача та не проживають у АДРЕСА_1 у місті Херсоні, а відтак відповідачі втратили право користування зазначеною квартирою.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391,346 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ст.ст. 209, 212-215, 218, 224-233 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя остоба: Управління державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяГаврилов Д. В.