ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7611/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2015 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.

при секретарі - Цибулюк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири. Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що 30.05.2015 року в нічний час була затоплена квартира АДРЕСА_1, розташована на першому поверсі, власником якої він є. Згідно акту комісії ОСББ «Ювілейне» від 08.07.2015 року залиття квартири сталося з вини відповідача ОСОБА_3, яка є власником квартири АДРЕСА_2 через розрив шлангу подачі води. В результаті залиття було пошкоджено стелю на кухні, стіни, одвірок в коридорі, стелю, стіни в кімнаті та підлогу - здуття стиків ламінату. Згідно розрахунку на оплату № 44 від 12.08.2015 року - ремонтні роботи по відновленню квартири АДРЕСА_1 після залиття згідно зведеного кошторису № 07/15-3К становлять 44 838,00 грн., які він просить стягнути з відповідача, а також моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, пояснив, що відповідач була повідомлена про час та дату складання акту обстеження, проте не була присутня, тому були запрошені сусіди, які зафіксували обставини, викладені в акті. Через деякий час в квартирі з'явився постійний запах цвілі, стіна на кухні вкрилася плямами, як в подальшому з'ясувалося там з'явився грибок. Відповідач неодноразово відвідувала та оглядала його квартиру та в результаті запропонувала 5 000 грн. за завдані збитки.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала заперечення проти позову, у яких просила відмовити у їх задоволенні у зв'язку з необґрунтованістю та безпідставністю. Крім того, додала, що 30.05.2015 року внаслідок самочинного прориву шлангу подачі холодної води в її квартирі АДРЕСА_2. Разом з тим, не визнає себе винною у затопленні, оскільки в квартирі не проживає і на моменту аварії фактично в ній не перебувала, шланг знаходився в робочому стані і фактично, мав місце нещасний випадок. Крім того, вважає, що між затопленням та наявністю в квартирі позивача грибка та плісняви відсутній причинно-наслідковий зв'язок, оскільки в її квартирі та квартирі № 46 відсутні сліди наявності грибка та плісняви. Судом додатково роз'яснено відповідачу положення ч.3 ст.10, ч.1ст.11, ч.2 ст.27, 143 ЦПК України , однак ОСОБА_3 наполягала саме на таких запереченнях, вважала їх достатніми для відмови у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 22.07.2005 року ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.

30.05.2015 року в нічний час була затоплена квартира АДРЕСА_1, розташована на першому поверсі, що підтверджується актом обстеження від 02.08.2015 року та не заперечується відповідачем.

Як вбачається з акту, складеного керуючим справами ОСББ «Ювілейне» ОСОБА_6 та слюсарем-сантехніком Миснік М.М. причиною залиття є розрив шлангу подачі води на кухні в квартирі АДРЕСА_2, що не заперечувалось відповідачем ОСОБА_3

Також даний факт підтвердили і допитані у судовому засіданні свідки, зокрема, керуючий справами ОСББ «Ювілейне» ОСОБА_6, який пояснив, що залиття квартири № 42 сталося в суботу 30.05.2015 року, а 02.06.2015 року був складений акт обстеження квартири, проте відповідач не був присутній під час його складання, оскільки не проживає в квартирі № 50, у зв'язку з чим, було 02.08.2015 року було повторно складено акт, про дату та час проведення обстеження квартири відповідача було повідомлено, проте вона не була присутня, а забрала акт пізніше. Зазначив, що під час обстеження виявлено, що було залито стелю на кухні, стіни в коридорі, стелю в кімнаті, відбулось здуття стиків ламінату, а під час повторного відвідування квартири зазначив, що в кімнаті відстали шпалери, з'явився запах цвілі.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що в середині травня 2015 року переїжджав з квартири та попросив свого знайомого ОСОБА_2 залишити у нього квартирі, яка була розташована неподалік від місця переїзду свої документи, ОСОБА_2 погодився і вони привезли документи до нього в квартиру, в якій був зроблений ремонт, але через 2 тижні ОСОБА_2 подзвонив йому та повідомив, що в квартирі сталося залиття та попросив забрати документи з метою їх збереження. Пояснив, що в квартирі було залито стелю на кухні, стіни в коридорі, стелю в кімнаті, здувся ламінат.

Згідно зі ст.151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Положеннями ст. ст. 319, 312 ЦК України передбачено, що власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.

Наведені норми матеріального права встановлюють зобов'язання власника нерухомого майна щодо його утримання, це стосується перевірки цілісності шлангів.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1166 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов'язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо). Шкода це не тільки обов'язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода та упущена вигода) відшкодовується в повному обсязі.

З системного аналізу норм чинного цивільного законодавства України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок спростування презумпції вини шляхом доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.92, зокрема у її п. 2, роз'яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що залиття у квартирі АДРЕСА_1 сталося з вини відповідача як власника квартири, у зв'язку з розривом шлангу подачі води. Будь-яких належних доказів відсутності вини відповідача у залитті квартири матеріали справи не містять.

12 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «Київресурсбуд» з проханням зробити зведений кошторисний розрахунок ремонтних робіт по відновленню квартири АДРЕСА_1, відповідно до якого вартість відновлювальних робіт становить 44 838,00 грн.

В судовому засіданні відповідач заперечувала проти загальної вартості відновлювальних робіт в сумі 44 838,00 грн., вважає достатньою сумою для відшкодування шкоди - 5 000 грн., а щодо пошкоджень ламінату, вважає, що ці пошкодження виникли не в наслідок залиття квартири, а в результаті неправильного покладення ламінату.

Судом, відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України роз'яснювавсь право для вирішення питань, які потребують спеціальних знань, в т.ч. щодо визначення вартості матеріального збитку звернулись до суду з клопотанням про призначення судової експертизи, проте сторони не скористались цим правом.

Водночас, відповідно до приписів ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

А статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Твердження відповідача, щодо неналежних доказів вартості збитків суд відкидає, оскільки, оскільки жодних доказів на його спростування відповідачем в ході всього розгляду надано не було, а з клопотанням про призначення експертизи відповідач до суду не зверталась.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки матеріальний збиток завданий позивачам внаслідок залиття відповідно до наведеного вище кошторису становить 44 838 грн., а відповідач є власником квартири, з якої і відбулось це залиття, зобов'язаний відшкодувати завдані збитки в розмірі 44 838 грн.

Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушення нормальних життєвих зв'язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Враховуючи, що при розгляді справи встановлено підстави для відповідальності відповідача за заподіяну матеріальну шкоди, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про відшкодування моральної шкоди.

Однак, при визначенні розміру моральної (немайнової) шкоди, суд враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та вважає, що на користь позивача необхідно стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 2 000 грн.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст. 10, 11, 60‚ 88, 169, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 44 838 (сорок чотири тисячі вісімсот тридцять вісім) гривень - збитків, завданих залиттям квартири, 2000 (дві тисячі) гривень - моральної шкоди та судовий збір у розмірі 691 (шістсот дев'яносто одна) гривня 98 копійок.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА