Справа № 459/1269/14 Головуючий у 1 інстанції: Мелешко С.І.
Провадження № 22-ц/783/1888/15 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю Шпака В.М. - представника ПАТ „Шахта „Надія",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Шпака Віталія Миколайовича, представника Публічного акціонерного товариства „Шахта „Надія", на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в кінцевій редакції позовних вимог якого просив суд стягнути з Публічного акціонерного товариства (ПАТ) „Шахта „Надія" на його користь на відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків внаслідок професійного захворювання, 20 000 грн.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що позивач протягом 39 років та 2 місяців працював на підземних роботах в шкідливих умовах на шахті «Надія» та в Державному підприємстві «Львіввугілля». У зв'язку з тривалою роботою в особливо шкідливих та тяжких умовах праці в нього погіршився стан здоров'я, внаслідок чого він неодноразово був змушений звертатись за медичною допомогою. 10.07.2006 року його було звільнено з роботи на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України - у зв'язку із невідповідністю виконуваній роботі по стану здоров'я. 23.08.2006 року висновком Обласної МСЕК йому безтерміново встановлено третю групу інвалідності і 60 відсотків втрати працездатності та встановлено необхідність лікування у лікаря терапевта та невролога. Внаслідок отримання хронічного професійного захворювання йому було завдано великої моральної шкоди у вигляді фізичних та душевних страждань, а відтак просив стягнути з ПАТ „Шахта „Надія" 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди (а.с. 1-5; 76; 80).

Оскаржуваним рішенням вище згаданий позов частково задоволено та стягнуто з ПАТ „Шахта „Надія" на користь позивача на відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання, 12 000 грн. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання судових витрат (а.с. 102-103).

Дане рішення оскаржив представник ПАТ „Шахта „Надія".

Апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що суд при визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, не врахував те, що 79,3 % стажу роботи в шкідливих умовах позивач пропрацював на іншій шахті, а на шахті „Надія" - лише 20,6 % від загального стажу такої роботи, а також не врахував те, що позивач свідомо пішов працювати на роботу зі шкідливими умовами праці.

Вважає, що позивачем не доведено заподіяння йому моральної шкоди саме відповідачем та не обгрунтовано розмір такої шкоди (а.с. 115-121).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до роз'яснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п.3) і розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин (зокрема, стану здоров'я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану - п.9).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що в результаті ушкодження здоров'я при виконанні трудових обов'язків внаслідок професійного захворювання позивачу було спричинено моральну шкоду.

У п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 (з відповідними змінами) "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" судам роз'яснено, що право на отримання потерпілим страхових виплат настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Як вбачається з матеріалів справи, вперше висновком МСЕК позивачу було встановлено третю групу інвалідності та 60 % втрати працездатності у зв'язку із професійним захворюванням 23.08.2006 року (а.с. 11).

Відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що в результаті ушкодження здоров'я при виконанні трудових обов'язків внаслідок професійного захворювання позивачу було спричинено моральну шкоду, відшкодування якої той має право вимагати (з урахуванням часу встановлення стійкої втрати професійної працездатності вперше) у відповідача - ПАТ „Шахта „Надія", а розмір цієї шкоди в сумі 12 000 грн., присуджений судом до стягнення зі згаданого відповідача на користь позивача, колегія суддів вважає таким, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

За вище наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Шпака Віталія Миколайовича, представника Публічного акціонерного товариства „Шахта „Надія", відхилити та залишити рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26 грудня 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: