Справа № 442/2051/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"26" травня 2015 р.

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Дубеля Р.М.

з участю секретаря - Півала І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу , -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу. В обґрунтування позову посилається на те, що ще з 2011 року відповідачка не повертала його дружині ОСОБА_3 позичені кошти в сумі 1100,00 доларів США та 12000,00 грн. 08.10.2013 року його дружина померла і він особисто почав звертатись до ОСОБА_2 з вимогою повернути вказаний борг. 11.10.2014 року ОСОБА_2 черговий раз пообіцяла якнайшвидше повернути кошти та письмово написала розписку з кінцевим терміном повернення до 01.11.2014 року, але до цього часу кошти йому так і не повернула. Оскільки у поданій розписці відповідачка зобов'язувалась повернути позичені кошти з дорахуванням 1% від суми позики за кожен день прострочення, то позивач вважає правомірним дорахування їй до вказаного боргу відповідно: 1540,00 дол. США та 16800,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повертає суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, яка установлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом, тому правомірним є до рахування 12,65 дол. США та 138,08 грн.

У зв'язку з вищенаведеним позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачки в свою користь 2652,65 дол. США, 28938,19 грн. та сплачені судові витрати в розмірі 1025,84 грн.

Сторони в судове засідання не з'явились.

Позивач подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідачка в судове засідання двічі не з'явилась, не повідомивши причин, хоча була своєчасно повідомлена через оголошення у пресі і, керуючись п.9 ст. 74 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідачки неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Як вбачається з матеріалів справи та згідно оригіналу боргової розписки від 11.10.2014 року, відповідачка ОСОБА_2 зобов'язалася повернути позивачу позичені кошти в сумі 1100,00 доларів США та 12000,00 грн. з кінцевим терміном повернення до 01.11.2014 року.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Як встановлено судом, відповідачка не виконала умов договору - не повернула позивачу станом на 01.11.2014 року позичені кошти. Таким чином суд приходить до переконання, що відповідачка прострочила виконання свого зобов'язання.

Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Оскільки у поданій розписці відповідачка зобов'язувалась повернути позичені кошти з до рахуванням 1% від суми позики за кожен день прострочення, то суд вважає правомірним дорахування їй до вказаного боргу відповідно: 1540,00 дол. США та 16800,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повертає суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, яка установлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом, тому правомірним є дорахування 12,65 дол. США та 138,08 грн.

Таким чином права ОСОБА_1 порушені невиконанням зобов'язання відповідачкою - ОСОБА_2, а тому підлягають судовому захисту, оскільки позикодавець вправі вимагати повернення позики, так як позичальник - відповідач, отримавши у власність передані йому позикодавцем - позивачем гроші, став зобов'язаний повернути позикодавцю предмет позики в обумовлений розпискою строк.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1025,84 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 79, 81, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 536, 625, 1046, 1047, 1046 - 1050 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 2652,65 дол. США., що еквівалентно 56050,50 грн. станом на день прийняття рішення та 28938,19 грн., що в загальній сумі становить 84988,69 грн. боргу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1025,84 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Дубель Р.М.