Справа № 738/1068/15-ц
№ провадження 2/738/297/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2015 року м. Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi

головуючого суддi ОСОБА_1,

секретаря судового засідання Мойсієнко О.І.,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовом ОСОБА_2 до Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свій позов тим, що 29 березня 2004 року померла її тітка - ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 був батько позивача ОСОБА_4, який фактично прийняв спадщину, так як постійно проживав із спадкодавцем, але юридично не оформив спадкових прав. 05 січня 2015 року помер батько позивача ОСОБА_4, який склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу. До складу спадкової маси входить житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в селі Синявка по вулиці Куйбишева, 15 Менського району Чернігівської області та інше майно. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в селі Синявка по вулиці Куйбишева, 15 Менського району Чернігівської області.

Позивач в судове засідання не зявився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України в редакції 2004 року та положень ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, який починається з часу відкриття спадщини, він не завив про відмову від неї.

Згідно із Законом УРСР «Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР» (від 02 червня 1968 року) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особового рахунку записувались прізвище, імя по батькові глави сімї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України «Про власність» 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачено, самовільно збудованими вони також не являються так як були збудовані та зареєстровані згідно діючого на той час законодавства.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ №189057 виданого виконкомом Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області 30 березня 2004 року, ОСОБА_3 померла 29 березня 2004 року в с. Синявка Менського району Чернігівської області (а.с.7).

У довідках виданих виконкомом Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області №61 та №62 від 03 березня 2015 року зазначено, що згідно по господарської книги №1 за 1991-1995 роки, особовий рахунок №5 житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: с. Синявка вулиця Куйбишева, 15 мав статус колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_3, яка померла 29 березня 2004 року, яка за даною адресою була зареєстрована разом із братом ОСОБА_4, який був членом колгоспного двору, який помер 05 січня 2015 року. На дату смерті проживав і був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 один (а.с.47,48).

Суд враховує, що відповідно до розяснень, викладених в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року зі змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених норм та записів в погосподарських книгах Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області встановлено, що спірний будинок належав на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних частках, а саме по 1/2 частцікожному.

Згідно із спадковою справою №577/2004, заведеною Менською районною державною нотаріальною конторою щодо майна ОСОБА_3, ОСОБА_4 як спадкоємець за законом другої черги, прийняв спадщину після смерті своєї сестри ОСОБА_3 та оформив спадкові права на грошові заощадження з належними до них відсотками та компенсаціями та земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Полісся» с. Синявка Менського району Чернігівської області.

У матеріалах спадкової справи відсутні заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

05 січня 2015 року у селі Синявка Менського району Чернігівської області помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9).

Позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4, так як являється донькою спадкодавця.

Із заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області 07 липня 2008 року вбачається, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив розпорядження про те, що все його майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалося, а також все те, на що він за законом буде мати право заповідає ОСОБА_2 (а.с.10).

З матеріалів спадкової справи після померлого ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2, відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1269, ст. 1270 ЦК України, як спадкоємець за заповітом, своєчасно звернулася до Менської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та оформив спадкові права на земельні ділянки. У матеріалах спадкової справи відсутні заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4. Відповідно допостанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1761/02-31 від 10 липня 2015 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_4 у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього (а.с.45).

З інформаційної довідки, щодо нерухомого майна №341 від 27 березня 2015 року, виданої КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради» вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в селі Синявка по вулиці Куйбишева, 15 Менського району Чернігівської області не зареєстровано (а.с.13).

Згідно із звітом про оцінку майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою село Синявка вулиця Куйбишева, 15, вбачається, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами складає 18 392,00 грн. (а.с.21-44).

Дослідженням технічного паспорту, виготовленого Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації, встановлено, що будівництво спірного будинку з надвірними будівлями завершено: будинку - у 1958 році, будинок має такі характеристики: житловий будинок А-1, погріб з шийкою в-1, прибудова А1-1, сарай Б-1, сарай Б1-1, сарай Б2-1, пригребиця В-1, сарай Г-1, сарай Г1-1, навіс Д-1, убиральня Ж-1, ґанок а-1, колодязь питний №1 (а.с.14-18).

Відповідно до довідки виданої виконкомом Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області №60 від 03 березня 2015 року, за будинком в с. Синявка вулиця Куйбишева, 15 закріплена площа присадибної ділянки розміром 0,70 га в тому числі 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,45 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.46).

За таких обставин, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в селі Синявка по вулиці Куйбишева, 15 Менського району Чернігівської області, як спадкове майно за заповітом, після смерті ОСОБА_4, яка помер 05 січня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 120, 529, 548, 549, ЦК УРСР (1963 року), ст.ст.1223, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в селі Синявка по вулиці Куйбишева, 15 Менського району Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий В.О. Чепурко