Справа № 443/1192/14 Головуючий у 1 інстанції: Цюмрак М.Д.
Провадження № 22-ц/783/1602/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Гриновця Б.М.

При секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який навчається, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 додаткові витрати, які викликані особливими обставинами (навчанням сина-студента на першому курсі юридичного факультету), які понесла позивачка, в сумі 19 084 грн., а також витрати за надання юридичної допомоги в сумі 700 грн., а всього 19 748 грн. /дев'ятнадцять тисяч сімсот сорок вісім грн./

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково та стягувати аліменти в твердій грошовій сумі.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що позивачка не довела понесені нею витрати в сумі 15 000 грн. на підготовку сина для здачі зовнішнього незалежного оцінювання та вступу до вищого навчального закладу. Також судом не було належним чином перевірено його матеріальне становище та не з'ясовано чи може він надавати синові необхідну матеріальну допомогу.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін на заперечення скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, яка визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом та матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

14.05.2012 року шлюб між сторонами розірвано, а неповнолітній син залишився проживати з матір"ю.

Згідно довідки №2333 від 25.06.2014 року, виданої юридичним факультетом, ОСОБА_5 є студентом першого курсу денного відділення юридичного факультету Львівського національного університету ім. Івана Франка. Навчається на платній формі навчання.

З двостороннього договору № 2704с-13 про підготовку фахавців з вищою освітою за освітньо - кваліфікаційним рівнем - бакалавр, укладеного між Львівським національним університетом імені Івана Франка та ОСОБА_5 вбачається, що виконавець бере на себе зобов'язання за кошти замовника здійснити підготовку за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр за напрямом правознавство денної форми навчання юридичного факультету. Розмір плати встановлюється за весь термін навчання освітньої послуги і не може змінюватися. Загальна вартість освітньої послуги становить 87872 грн. Замовник вносить плату за перший семестр навчання до 25 серпня 2013 року у розмірі 10984 грн. За кожний наступний семестр плата вноситься до його початку, згідно з встановленим розміром.

Згідно довідки про доходи, ОСОБА_2 працює в Жидачівській центральній районній лікарні. (а.с. 58)

Задовольняючи позов на підставі ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідач зобов'язаний утримувати повнолітнього сина, який навчається в Львівському національному Університеті ім. І.Франка та, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу.

Судом першої інстанції при винесенні рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, враховано обставини справи та вимоги ст.ст. 141, 182, 200 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Частково задовільняючи позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат, суд першої інстанції вірно виходив з того, що навчання ОСОБА_2 на платній основі з метою здобуття професії й підпадає під вимоги ст. 185 СК України, позаяк це є додаткові витрати, що викликані, особливими обставинами у фінансуванні або покритті яких повинні брати участь батьки дитини.

Позивачем по справі представлено суду належні та допустимі докази понесення нею додаткових витрат, які викликані навчанням сина.

Покликання апелянта є безпідставними та спростовуються вищенаведеним.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення такої.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: