Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №320/796/15
Провадження № 22-ц/778/2375/15 Головуючий у 1 інстанції: Іваненко О.В.
2015 р. Суддя-доповідач: Савченко О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„16" квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

У позові зазначала, що відповідач є власником стоматологічної клініки „ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованої по АДРЕСА_2, в якій у листопаді 2010 року їй були надані послуги з протезування зубів, а саме, з правої сторони щелепи був встановлений металокерамічний міст, за виконану роботу вона сплатила 8000 грн.

Через гострий біль, який вона відчула після протезування, їй було запропоновано або знімати встановлений міст, або просвердлити його з метою лікування зубу. Вона погодилася на останнє, однак і після цього протягом 4 років проблеми не зникли - періодично поновлювався гострий біль, опухала щелепа, наривали ясна.

У квітні 2014 року, після огляду у міській лікарні, була направлена у відділення щелепно - лицьової хірургії Запорізької лікарні № 5, де 12 серпня 2014 року їй була зроблена операція у зв"язку із встановленням діагнозу: фаллікулярна кіста від 18 зуба, що проросла у гайморову пазуху.

Всього на лікування нею було витрачено 20000 грн.

Посилаючись на те, що причиною виникнення кісти було неякісне протезування та лікування у стоматологічній клініці„ІНФОРМАЦІЯ_1", просила стягнути з ОСОБА_3, як власника клініки, у відшкодування матеріальної шкоди 20000 грн. та 400000грн. моральної шкоди.

Одночасно із позовом ОСОБА_2 подала заяву про його забезпечення, в якій просила накласти арешт на майно або грошові суми, що належать відповідачу, а також на ті, що належать йому за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_3;

накласти арешт на нежитлове вбудовано-прибудоване приміщення по АДРЕСА_1;

Зробити запит до стоматологічної клініки„ІНФОРМАЦІЯ_1" з метою отримання інформації, чи проводилося у цьому закладі оперативне втручання з приводу захворювання зубів ОСОБА_2, коли та яке саме;

Зобов"язати ОСОБА_3 надати до суду Журнал запису амбулаторних операцій;

Допитати свідка ОСОБА_5 для підтвердження наведених у позові доводів.

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 лютого 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за її позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі на вказану ухвалу ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою її заяву про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв"язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обгрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд послався, зокрема, на те, що в заяві не конкретизовано, на які саме грошові суми та майно відповідача ОСОБА_3 необхідно накласти арешт, частина вимог у заяві не відповідає вимогам ст.152 ЦПК України.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні заяви з цих підстав, суд не врахував, що відповідно до ч.8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодекса, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, відсутність у заяві конкретних відомостей, необхідних для забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, є підставою для її повернення заявникові, а не підставою для відмови у її задоволенні.

Крім того, судом не враховано, що заява ОСОБА_2 про забезпечення позову одночасно містить клопотання про забезпечення доказів шляхом їх витребування, яке мало розглядатися за правилами ст.ст. 133-137 ЦПК України, а не ст.ст. 151-154 ЦПК України.

У зв"язку із зазначеними порушеннями норм процесуального права постановлена за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 ухвала від 02 лютого 2015 року підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 317 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково..

Ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 лютого 2015 року по даній справі скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: