Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Висоцької В.С., Остапчука Д.О.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьов Володимир Юрійович, міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 11 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21 грудня 2006 року між нею та закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») був укладений договір про іпотечний кредит, відповідно до умов якого банк надав позивачу кредит у розмірі 99000 доларів США зі сплатою 12 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту та відсотків за ним не пізніше 20 грудня 2024 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 25 грудня 2006 року між позивачем та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку банку нерухоме майно - жилий будинок із належними до нього надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 151,8 кв. м, житловою площею 47,4 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1. На підставі договору про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, а також договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17 грудня 2012 року публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») відступив право вимоги за договором іпотеки ТОВ «Кредитні ініціативи». На підставі договору про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, а також договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17 грудня 2012 року відбулася заміна кредитора, а саме: ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором про іпотечний кредит від 21 грудня 2006 року, де позичальником є ОСОБА_3 04 жовтня 2013 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьов В.Ю. вчинив виконавчий напис, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на вказаний вище жилий будинок та за рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного майна, - задовольнити вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи», що станом на 31 травня 2013 року становить 1320744,28 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, а саме ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. 283 розділу 32 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», тобто за відсутності доказів безспірності заборгованості позивача перед банком. Враховуючи зазначене, просив позов задовольнити.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 11 квітня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Виконавчий напис від 04 жовтня 2013 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 1416, визнано таким, що не підлягає виконанню.

У касаційній скарзі ТОВ «Кредитні ініціативи» просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржуваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом на підставі вимоги яка не є безспірною, оскільки до вчинення нотаріусом виконавчого напису, 30 липня 2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, при розгляді якої суд має з'ясувати питання про відповідальність боржника за невиконання ним грошового зобов'язання. Отже, існує спір стосовно вимоги, яку нотаріус вважав безспірною, а тому наявні підстави для задоволення позову.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції повністю погодитися не можна.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд, у відповідності до пункту 2 частини першої статті 307 ЦПК України, має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням установленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду було зумовлено поважними причинами.

Установлено, що 21 грудня 2006 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»), як кредитором та ОСОБА_3 як позичальником було укладено договір про іпотечний кредит, відповідно до умов якого банк надав позивачу кредит у розмірі 99 000 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 12 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором про іпотечний кредит 25 грудня 2006 року між сторонами був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку банку нерухоме майно - жилий будинок з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 151,8 кв. м, житловою площею 47,4 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_1.

На підставі договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року та договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17 грудня 2012 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступив право вимоги за договором іпотеки ТОВ «Кредитні ініціативи» і відповідно права вимоги за зобов'язаннями, які виникли у ОСОБА_3 на підставі договору про іпотечний кредит, перейшли до нового кредитора ТОВ «Кредитні ініціативи», що є підставою для процесуального правонаступництва у даному спорі.

Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав належним чином.

У зв'язку з невиконанням позичальником своїх кредитних зобов'язань, 04 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1416 щодо звернення стягнення на майно - житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_3 та було передане в іпотеку в забезпечення зобов'язань за договором про іпотечний кредит від 21 грудня 2006 року АКПІБ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», яке 17 грудня 2012 року відступило право вимоги за кредитним договором та іпотечним договором ТОВ «Кредитні ініціативи» з метою погашення боргу по кредиту ОСОБА_3 у розмірі 1 320 744,28 грн.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік), для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач надсилав ОСОБА_3 повідомлення-вимогу щодо усунення порушень зобов'язання за кредитним договором (а.с. 149, 150).

Для вчинення виконавчого напису в підтвердження наявності заборгованості відповідачем було подано нотаріусу документи відповідно до п. 1 Переліку, а саме: оригінал іпотечного договору; оригінал договору про іпотечний кредит; розрахунок заборгованості за кредитним договором; заяву про вчинення виконавчого напису; повідомлення боржника та іпотекодавця про невиконання зобов'язань за кредитним договором та про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки.

Після отримання досудової вимоги ОСОБА_3 жодних претензій щодо наявності заборгованості чи її розміру ні приватному нотаріусу, ні банку не пред'являла.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість дій нотаріуса, відповідність виконавчого напису вимогам закону в зв'язку із безспірністю сум заборгованості, наявністю необхідних документів для вчинення виконавчого напису. Крім того, суд зазначив, що заборгованість позивача перед банком підтверджена кредитним договором, який нею не оспорений та не визнаний недійсним, а заборгованість за ним підтверджується відсутністю факту сплати чергових платежів згідно графіку зазначеного в додатку до договору.

Та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника (вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 04 березня 2015 року у справі 6-27цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України).

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом на підставі вимоги, яка не є безспірною, оскільки 30 липня 2013 року, тобто до вчинення виконавчого напису, ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна копія вищевказаної позовної заяви, з якої не вбачається факт реєстрації її у загальному відділі місцевого суду. Таким чином, апеляційний суд не перевірив належним чином обставини справи про відкриття провадження у справі за вказаною позовною заявою, а отже висновок апеляційного суду про наявність на час вчинення виконавчого напису в суді спору щодо розміру заборгованості за договором про іпотечний кредит від 21 грудня 2006 року є передчасним.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, судом апеляційної інстанції не встановлено всі фактичні обставини справи, які мають значення для вірного вирішення спору, не досліджено всі докази та не надано їм оцінки.

Оскільки порушення норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення спору і ці порушення допущені судом апеляційної інстанції при розгляді справи, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 11 квітня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.С. Висоцька

Д.О. Остапчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська