Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 310/2971/15 Головуючий у 1 інстанції: Парій О.В.
№ провадження 22-ц778/4806/15 Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Стрелець Л.Г.,

суддів Гончар М. С.,

Каракуші К.В.,

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Бердянської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Бердянської міської ради Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, який був її братом.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Вона була єдиним спадкоємцем та звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

02.10.2012 року державний нотаріус Сальник О.Ю. постановою відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену квартиру у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру.

Зазначає, що свідоцтво про право власності на квартиру від 22.07.1994 року у неї відсутнє.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6

Рішенням Бердянського міськрайоннго суду Запорізької області від 31 липня 2013 року позовні вимоги задоволені.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою колегії судді судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області від 21 січня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_8, ОСОБА_3 відхилено, рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31 липня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 червня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_8, ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31 липня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 21 січня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 грудня 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить суд скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

В засідання суду апеляційної інстанції належним чином повідомлена про час і місце слухання справи ОСОБА_4 не з"явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, в зв'язку з чим колегія вважає можливим у відповідності до ст. 305 ЦПК України розглянути справу у її відсутність.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі п.п. 2,3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

З матеріалів справи вбачається, що розглядаючи справу, суд першої інстанції не додержав вимог ст. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду. Процесуальний закон визнає, що рішення є законним, якщо суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Не відповідає оскаржуване рішення і вимогам ст. ст. 214,215 ЦПК України, оскільки в ньому не вирішене питання щодо наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин і яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

При цьому в мотивувальній частині рішення не відображено, які докази взяті судом до уваги, оскільки жодного доказу на підтвердження позову ОСОБА_4 не надано.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання права власності на вказану квартиру позивач в силу ст. ст. 10,60 ЦПК України зобов'язаний переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог.

Поза увагою суду залишилася обставина відсутності доказів позовних вимог.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, яку застосував суд, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів.

Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпоряджання таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області від 02 жовтня 2012 року відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6

Підставою винесення нотаріусом такої постанови стало те, що ОСОБА_4 не надала свідоцтва про право власності на квартиру від 22 липня 1994 року, дублікат якого видано управлінням житлового господарства виконкому Бердянської міської ради від 14 лютого 2006 року (ст. 68 Закону України „Про нотаріат" , п.п. 1.14, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

З вказаної постанови нотаріуса вбачається, що згідно довідки комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради від 23 липня 2012 року, спірна квартира зареєстрована за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 22 липня 1994 року.

При розгляді справ про спадкування має бути встановлено, в тому числі: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини.

Задоволняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що ОСОБА_4 є спадкоємцем другої черги за законом і вона вчинила відповідні дії по прийняттю спадщини, тому набула права на отримання у власність спадкового майна у вигляді вказаної вище квартири.

З такими висновками суду погодитися не можна.

Так вказавши в позовній заяві відповідачем територіальну громаду в особі Бердянської міської ради Запорізької області, ОСОБА_4 будь-яких обґрунтувань, щодо невизнання територіальною громадою в особі Бердянської міської ради Запорізької області її права власності в позовній заяві не навела.

Проте з матеріалів справи вбачається, зокрема з наданих копій судових рішень за період березень 2013 р - червень 2014року судів від першої до касаційної інстанції видно, що вказана квартира є предметом судових спорів позивача та апелянта протягом тривалого часу. Кожним з них виборюється право власності на дану квартиру. Оскаржене рішення суду про визнання права власності за ОСОБА_4, у справі участі в розгляді якої ОСОБА_3 не брала, є таким, що вирішило питання щодо її прав та обов'язків відносно вказаного майна.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухваленого рішення знайшли своє підтвердження.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вбачає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не врахував, що обставини на підтвердження позову позивачем доведені не були, позовні вимоги є безпідставними та такими, що не відповідають вищенаведеним нормам матеріального права. Висновки суду не ґрунтуються на законі, суд дійшов їх внаслідок порушення вказаних норм процесуального права (ст.ст. 212-215 ЦПК України), а тому наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та ухвалення нового рішення в справі про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 грудня 2014 року в цій справі скасувати, та ухвалити нове рішення наступного змісту:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: