УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 16 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 26 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Новопавлівської сільської ради Оріхівського району, третя особа - державний реєстратор реєстраційної служби Оріхівскього районного управління юстиції Запорізької області, про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на спадщину за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, у вигляді єдиного майнового комплексу - Фермерське господарство «Юнона 2012» з правом внесення змін до статутних документів, а саме - зазначити його як власника господарства з правом проведення державної реєстрації таких змін в статуті Фермерського господарства «Юнона 2012» у відповідних органах.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його тітка - ОСОБА_5, після смерті, якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,3134 га та Фермерського господарства «Юнона 2012». Своєю спадщиною померла розпорядилася ще за життя, склавши про це заповіт, посвідчений 09 листопада 2011 року приватним нотаріусом, за умовами якого все своє майно остання заповіла ОСОБА_4 У визначений законом шестимісячний термін ОСОБА_4 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, де дізнався, що отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на фермерське господарство він не може через відсутність правовстановлюючих документів на фермерське господарство, як на нерухомість у вигляді єдиного майнового комплексу. На теперішній час ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину, має оригінали статутних документів фермерського господарства «Юнона 2012», обробляє земельну ділянку, однак через відсутність правовстановлюючих документів на підставі яких державний реєстратор зможе внести зміни та провести відповідну реєстрацію, позивач не може провести реєстрацію змін до статуту фермерського господарства.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 16 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26 березня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції дійшов вірного висновку що позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, не було надано доказів відповідно до викладених обставин, якими позивачі обґрунтовували свої вимоги, у зв'язку з чим у суду не було правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Новопавлівської сільської ради Оріхівського району, третя особа - державний реєстратор реєстраційної служби Оріхівскього районного управління юстиції Запорізької області, про визнання права власності на спадкове майно.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук