Номер провадження: 22-ц/785/3676/15
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Доценко Л.І., Кварталової А.М.,

за участю секретарів - Томашевської К.В., Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Одеської міської ради при визнання права власності, за апеляційною скаргою Одеської міської ради на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 липня 2013 року,

встановила:

У березні 2013 р. ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду з вищезазначеним позовом, в якому просили визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на ? частину за кожним, а за ОСОБА_6 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 (далі - Квартира), загальною площею - 150 кв. м.

У позові ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 посилалися на те, що вони є співвласниками спірної квартири у зазначених вище частинах. До квартири вони прибудували приміщення загальною площею - 84 кв. м. Право сусідів, житлово-комунальних підприємств здійсненням будівництва прибудови не порушено. Побудована прибудова відповідає будівельним та санітарним нормам.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Представник позивачів - ОСОБА_7 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у випадку неявки відповідача вважав можливим ухвалити заочне рішення. Від відповідача заяв та клопотань не надійшло. Причини його неявки суду не повідомлено.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03.07.2013. р., з врахуванням ухвали цього ж суду від 06.12.2013 р. про виправлення описки, позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задоволено. Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на ? частину квартири за кожним, а за ОСОБА_6 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею - 150 кв. м.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.02.2015 р. заява Одеської міської ради від 31.01.2015 р. про перегляд вищевказаного заочного рішення була залишена без задоволення.

Одеська міська рада в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі.

Позивачі письмових заперечень на апеляційну скаргу не надали. В судовому засіданні ОСОБА_4, особисто та як представник ОСОБА_6 та ОСОБА_5, вважав необхідним скаргу відхилити, заочне рішення залишити без змін. Додатково надав декларацію про готовність об'єкта експлуатації від 30.07.2014 р.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухвалені рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 11, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам законодавства заочне рішення суду не відповідає.

Ухвалюючи заочне рішення про задоволення позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що права інших осіб проведеною реконструкцією квартири не порушені. Реконструйована квартира відповідає будівельним нормам (а. с. 61 - 62).

Колегія суддів вважає, що погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна, цих висновків він дійшов з порушенням норм матеріального (ст. 41 Конституції України, ст. ст. 319, 328, 331, 382, 383 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 10, 11, 60, 179 ЦПК України) права.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 29.03.1993 р. (а. с. 15) квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності в рівних частках ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Право власності за вказаними особами на зазначену квартиру було зареєстровано Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 30.06.1993 р. в реєстровій книзі 28 пр. під реєстровим № 585 на сторінці 46 (а. с. 16).

На підставі договору купівлі-продажу від 26.10.2010 р. ОСОБА_8 продала ОСОБА_6 ? ч. квартири. Перехід права власності було зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно 12.11.2010 р. (а. с. 17 - 19).

Із наявних у справі технічного паспорту на квартиру від 14.10.2010 р. (а. с. 20 - 22), технічного паспорту на квартиру від 11.04.2013 р. (а. с. 34 - 35, 166 - 168), технічного паспорту на квартиру від 16.10.2014 р. (а. с. 125 - 126) вбачається, що квартира знаходиться на першому поверсі. В процесі користування квартирою до неї співвласниками було прибудовано приміщення загальною площею - 84 кв. м. Прибудова знаходиться на землях територіальної громади м. Одеси. Відповідного рішення про виділення земельної ділянки під будівництво прибудови матеріали справи не містять. Не містять матеріали справи і доказів щодо надання згоди на розроблення проекту реконструкції квартири, його затвердження, надання згоди на виконання будівельних робіт.

Між сторонами виникли правовідносини щодо набуття права власності на нерухоме майно - реконструйовану квартиру.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За правилами, передбаченими ст. ст. 319, 328, 331 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) вникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. ст. 382, 383 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Пунктами 2, 11 «Порядку прийняття в експулатацію закінчених будівництвом об'єктів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.11 р. № 461, передбачено, що прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до І - ІІ категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорту, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Датою прийняття в експлуатацію об'єкта в такому випадку є дата реєстрації декларації.

Таким чином, діючим законодавством не передбачено набуття права власності на реконструйовану квартиру на підставі рішення суду і, зокрема, на самочинно реконструйовану квартиру.

Реконструкція квартири була здійснена без одержання відповідного дозволу органу місцевого самоврядування чи місцевих органів виконавчої влади, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю. В результаті проведеної реконструкції квартира втратила тотожність з тією квартирою, на яку було отримано право власності, а тому реконструйована квартира є об'єктом самочинного будівництва.

Колегія суддів не приймає до уваги надану позивачами Декларацію № ОД 59 від 30.07.2014 р. про готовність об'єкта до експлуатації (Реконструкція квартири без зміни геометричних розмірів, за адресою АДРЕСА_2) (а. с. 120 - 124, 180 - 191), оскільки вона була видана після набрання заочним рішенням законної сили. Відповідно до Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.09.2014 р. (а. с. 207), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.09.2014 р. (а. с. 127 - 128, 208 - 209) право власності на спірну реконструйовану квартиру було зареєстровано на підставі рішення суду.

За встановлених на час ухвалення судом заочного рішення обставин, колегія суддів вважає, що права позивачів не підлягають захисту, а тому в задоволенні позову необхідно повністю відмовити. Доводи апелянта щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права, які полягають в тому, що проект будівництва прибудови не затверджувався, не погоджувалися містобудівні умови та обмеження, відсутній відповідний дозвіл на виконання будівельних робіт, побудована прибудова не приймалася до експлуатації, а тому є об'єктом самочинного будівництва, є обґрунтованими.

Ураховуючи, що порушення судом першої інстанції вищевказаних норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про повну відмову в задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення по суті позовних вимог є порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради - задовольнити.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 липня 2013 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Одеської міської ради при визнання права власності - повністю відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. І. Доценко

А. М. Кварталова