Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/364/15 Головуючий у 1-й інстанції: Колодіна Л.В.
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

Осоцького І.І.

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 лютого 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 і малолітнього ОСОБА_6, до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 і малолітнього ОСОБА_6, який в ході розгляду справи уточнила.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 посилалась на те, що 19 грудня 2012 року приблизно о 21.00 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки "ВАЗ-21102", реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по пр. Б. Хмельницького у м. Мелітополі Запорізької області у південному напрямку. На шляху прямування ОСОБА_3, маючи об'єктивну можливість своєчасно виявити автомобіль марки "Volvo FН-12", реєстраційний номер НОМЕР_2, з напівпричепом "Lambret", реєстраційний номер НОМЕР_3,який стояв біля правого краю проїзної частини пр. Б. Хмельницького по ходу руху на південь, і маючи технічну можливість запобігти на нього наїзд, своєчасно не знизив швидкість і не вжив заходів до безпечного об'їзду перешкоди, у результаті чого у районі АЗС "Укрнафта" по пр. Б. Хмельницького № 113, скоїв на нього наїзд. У результаті ДТП пасажир автомобіля "ВАЗ-21102", реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_8 (чоловік позивача) отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці ДТП.

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 березня 2013 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Позивач зазначала, що від шлюбу з ОСОБА_8 вона має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач зазначає, що нею були понесені витрати на поховання чоловіка ОСОБА_8 в загальній сумі 10 968 грн. 70 коп.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована на підставі полісу від 04 жовтня 2012 року АТ "СК "АХА Страхування". Про настання страхового випадку страхова компанія повідомлена своєчасно, яка здійснила страхові виплати на суму 12 728 грн. 99 коп.

Позивач зазначала, що на момент загибелі чоловік не був офіційно працевлаштований, у зв'язку з чим допомога у зв'язку із втратою годувальника не нараховується, а виплачується соціальна допомога у зв'язку з втратою годувальника розмірі по 300 грн. на кожну дитину. З 15 серпня 2011 року по 15 серпня 2014 року позивач знаходиться у декретній відпустці та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 917 грн. 33 коп. щомісячно.

ОСОБА_4 вказує, що крім майнової шкоди, їй та її дітям була завдана і моральна шкода, яка полягає у їх моральних та душевних стражданнях, що негативно вплинули на психічний стан, і оцінюється нею в загальну суму 300 000 грн., по 100 000 грн. кожному.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд: стягнути з ОСОБА_3 на її користь майнову шкоду у загальному розмірі 10 968 грн. 70 коп.; стягнути з ОСОБА_3 на її користь на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шкоду, спричинену смертю їх батька, у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" на її користь моральну шкоду у сумі 5 000 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на її користь моральну шкоду в розмірі 95 000 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на її користь моральну шкоду, завдану неповнолітнім ОСОБА_5 та ОСОБА_6 внаслідок втрати батька, по 100 000 грн. кожному; стягнути з відповідачів на її користь судові витрати, що складаються з витрат на правову допомогу у сумі 4 000 грн.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 лютого 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в якості відшкодування майнової шкоди грошову суму в розмірі 10 968 грн. 70 коп. (складається з: оплата поминального обіду - 2 257 грн., оплата утримання на кладовищі, одноразове прибирання - 538 грн. 70 коп., оплата облаштування місця поховання, а саме, стіл гранітний - 2 736 грн., лавка гранітна - 2 686 грн., плитка гранітна - 1 536 грн., кладка плитки - 930 грн., встановлення та доставка - 285 грн.).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, шкоду, спричинену смертю їх батька - ОСОБА_8, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до 15 серпня 2018 року, а потім - за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення молодшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на користь ОСОБА_4, моральну шкоду у сумі 5 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в якості відшкодування моральної шкоди грошову суму в розмірі 50 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в якості відшкодування моральної шкоди, завданої неповнолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, спричинену смертю його батька ОСОБА_8, грошову суму в розмірі 50 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в якості відшкодування моральної шкоди, завданої малолітньому ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, спричинену смертю його батька ОСОБА_8, грошову суму в розмірі 50 000 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА страхування" на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в сумі 4 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у сумі 1 612, 12 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА страхування" в дохід держави судовий збір у сумі 243,12 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішення суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду відповідачем АТ "СК "АХА Страхування" не оскаржено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 25 червня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 лютого 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в якості відшкодування майнової шкоди грошову суму в розмірі 10 968,70 грн., що складається з: оплати номінального обіду - 2 257 грн., оплати утримання на кладовищі, одноразове прибирання - 538 грн. 70 коп., оплати облаштування місця поховання, а саме, стіл гранітний - 2 736 грн., лавка гранітна - 2 686 грн., плитка гранітна - 1 536 грн., кладка плитки - 930 грн., встановлення та доставка - 285 грн.;

в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, шкоду, спричинену смертю їх батька - ОСОБА_8, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3, а потім - за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення молодшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4;

та в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрат на правову допомогу у сумі 4 000 грн. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову ОСОБА_4 у задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року рішення апеляційного суду Запорізької області від 25 червня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 майнової шкоди, витрат на утримання неповнолітніх дітей, витрат на правову допомогу, скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного суду залишено без змін.

Таким чином, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 майнової шкоди, витрат на утримання неповнолітніх дітей, витрат на правову допомогу.

За положеннями ч. 4 ст. 338 ЦПК України, яка визначає підстави для скасування рішення судом касаційної інстанції та передачі справи на новий розгляд, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

При новому розгляді справи сторони, їх представники до апеляційного суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що у справі є докази (розписка про отримання судової повістки та рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення). Представник позивача ОСОБА_4 - Сивова Я.В. у своїх запереченнях на апеляційну скаргу просила розглядати справу без її участі та без участі позивача, проти задоволення апеляційної скарги заперечувала. Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, така неявка сторін, їх представників не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Справа розглянута у відсутність осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19 грудня 2012 року близько 21.00 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки "ВАЗ-21102", реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по пр. Б.Хмельницького у м. Мелітополі Запорізької області, здійснив наїзд на автомобіль марки "Volvo FН-12", реєстраційний номер НОМЕР_2, з напівпричепом "Lambret", реєстраційний номер НОМЕР_3, який стояв біля правого краю проїзної частини, у результаті чого пасажир автомобіля "ВАЗ-21102", реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці ДТП.

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від26 березня 2013 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (т. 1, а.с. 8-9, 12).

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП ОСОБА_8 знаходився у шлюбі з позивачем ОСОБА_4 Від шлюбу мають двох дітей: неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1, а.с. 13, 14, 15).

Позивачем були понесені витрати на поховання ОСОБА_8 в сумі 10 968 грн. 70 коп., що складається з витрат на:

- оплату поминального обіду 21 грудня 2012 року в сумі 2 257 грн., що підтверджується рахунком кафе "ІНФОРМАЦІЯ_5" ФОП ОСОБА_10 (т. 1, а.с. 18);

- оплату утримання на кладовищі, одноразове прибирання в сумі 538 грн. 70 коп., що підтверджується Актом № 65 про приймання виконаних робіт (послуг) від 20.12.2012р. КП Ритуальна служба "Ритуал" (т. 1, а.с. 19);

- оплату облаштування місця поховання в сумі 8 173 грн., а саме: стіл гранітний - 2 736 грн., лавка гранітна - 2 686 грн., плітка гранітна - 1 536 грн., кладка плітки - 930 грн., встановлення та доставка - 285 грн. (т. 1, а.с. 21),

а всього - 10 968 грн. 70 коп.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 застрахована на підставі полісу № 9975206 від 04.10.2012 року АТ "СК "АХА" Страхування" (т. 1, а.с. 24).

Витрати на поховання були частково відшкодовані АТ "СК "АХА" Страхування" в сумі 12 728,99 грн. (т. 2, а.с. 20). Щодо відшкодування на підставі ст. 1200 ЦК України АТ "СК "АХА" Страхування", розглянувши наданий позивачем пакет документів та керуючись положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначило, що не має правових підстав для здійснення вказаного відшкодування (т. 1, а.с. 25).

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України, встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується:

1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) інвалідам - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім'ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п'яти років після його смерті.

Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1195 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати

Як зазначалося вище, судом встановлено, що 19 грудня 2012 року сталася ДТП, внаслідок якої помер ОСОБА_8, вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 березня 2013 року винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_3 ОСОБА_8 був батьком неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановивши наведені обставини, суд прийшов до правомірного висновку про обов'язок ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 1200 ч. 1 ЦК Українивідшкодувати шкоду, завдану смертю потерпілого його дітям.

Проте, суд першої інстанції помилково на підставі ст.ст. 180-182 СК України визначив розмір матеріальної шкоди, завданої смертю потерпілого, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття, а потім - за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення молодшою дитиною повноліття.

Враховуючи ту обставину, що в момент завдання шкоди потерпілий не працював, при визначенні розміру відшкодування необхідно керуватися вимогами ч. 2 ст. 1195 ЦК України, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати визначається Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік та змінюється відповідно до положень цього закону.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" установлено на 2012 рік мінімальну заробітну плату з 1 грудня - 1134 гривні.

З урахуванням вимог ст. 1200 ч. 2 ЦК Українита з вирахуванням частки, яка припадала на самого ОСОБА_8, до відшкодування на кожну дитину підлягає шкода у розмірі 378 грн. (1134 грн. : 3) щомісячно.

До спірних правовідносин неможливо застосовувати вимоги ст.ст. 180-182 СК України, які були застосовані судом першої інстанції, оскільки зазначені норми права регулюють обов'язок матері, батька утримувати дитину та його виконання, а розмір відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, визначено ст. 1200 ЦК України.

У відповідності до вимог ст. 309 ч. 1 п. 4, ч. 2 ЦПК Українипідставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Судом першої інстанції при ухваленні рішення в частині вимог про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, порушено норми матеріального права, оскільки застосовано закон - ст.ст. 180-182 СК України, який не поширюється на правовідносини сторін у справі, що є підставою для скасування судового рішення в цій частині та ухвалення нового рішення.

Також, судом при вирішенні справи не визначений час, з якого необхідно здійснювати відшкодування шкоди.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992 року роз'яснено, що в рішенні суд повинен навести точний розрахунок присуджених сум для відшкодування шкоди, зазначені строки їх виплати.

Суми на відшкодування шкоди мають присуджуватись особам, які мають право на виплату у зв'язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого.

У відповідності до вимог ст. 1200 ч. 1 ЦК Українипередбачено відшкодування шкоди дитині до досягнення нею вісімнадцяти років.

Таким чином, шкода підлягає відшкодуванню на утримання неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня смерті його батька, тобто з 19 грудня 2012 року і до досягнення ним вісімнадцяти років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6, а малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 - починаючи з дня смерті його батька, тобто з 19 грудня 2012 року і до досягнення ним вісімнадцяти років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до ст. 1201 ЦК Україниособа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Стаття 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу"визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Тобто, виходячи із визначення поняття поховання відповідно до закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.

Суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені положення діючого законодавства, не врахував, що витрати на проведення поминального обіду на суму 2 257 грн., який проведено після поховання, не відносяться до витрат на поховання, відшкодувати які зобов'язаний заподіювач шкоди відповідно до ст. 1201 ЦК України, а відтак стягненню не підлягали.

Вказана стаття встановлює обов'язок особи, відповідальної за завдання шкоди смертю потерпілого, відшкодувати витрати на поховання такої особи та на спорудження надгробного пам'ятника. Поняття поховання надається Законом України "Про поховання та похоронну справу"(ст. 1).

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"вимоги про стягнення витрат на поховання можуть пред'являтись як особами, що мають право на відшкодування шкоди у зв'язку зі смертю годувальника, так і сторонніми до потерпілого громадянами і організаціями, що фактично понесли ці витрати. Витрати на виготовлення пам'ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників і огорож в даній місцевості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з ОСОБА_3 витрат на утримання на кладовищі, одноразове прибирання в сумі 538 грн. 70 коп., оплати облаштування місця поховання: стіл гранітний - 2 736 грн., лавка гранітна - 2 686 грн., плитка гранітна - 1 536 грн., кладка плитки - 930 грн., встановлення та доставка - 285 грн., вартість яких не вище граничної вартості в даній місцевості.

Таким чином, рішення суму в частині стягнення з ОСОБА_3 витрат на проведення поминального обіду на суму 2 257 грн. необхідно скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у стягненні зазначених витрат. У зв'язку з чим, сума витрат на поховання підлягає зменшенню до 8 711,70 грн. (10 968,70 грн. - 2 257 грн.).

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК Українидо витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК Українивитрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах"розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Так, із матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору про надання юридичної допомоги від 29.04.2013 року та квитанції від 29.04.2013 року позивачем адвокату Сивова Я.В. за вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням було сплачено 4 000 грн., обґрунтований розрахунок витрат на правову допомогу надано позивачем (т. 1, а.с. 38, 39, 92, 93, 94). Також, адвокат Сивова Я.В. приймала участь у судових засіданнях: 03 лютого 2014 року - 13 хвил., 24 лютого 2014 року - 15 хвил., 26 лютого 2014 року - 06 год. 51 хвил. (т. 1, а.с. 82, 95-96, 110-112).

Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов правильного висновку, що витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн. підлягають стягненню з відповідачів, проте, з висновком суду першої інстанції про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правову допомогу погодитися не можна.

Так, відповідно до роз'яснень, викладених у п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 80 ч. 1 п.п. 1, 4, 10 ЦПК України, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України(вимога пропорційності присудження судових витрат), з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 3 895,20 грн., а з АТ "СК "АХА" Страхування" - в розмірі 104,80 грн.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо не доведення позивачем факту, що діти "втратили годувальника", оскільки померлий ОСОБА_8 не працював, не спростовують висновків суду про обов'язок ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 1200 ч. 1 ЦК Українивідшкодувати шкоду, завдану смертю потерпілого. Той факт, що в момент завдання шкоди потерпілий не працював, впливає лише на визначення розміру відшкодування, та не є підставою для відмови у стягненні на користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди, завданої смертю потерпілого.

Посилання в апеляційній скарзі на безпідставне стягнення судом першої інстанції витрат на поховання в частині стягнення вартості столу гранітного, лавки гранітної, плитки гранітної, кладки плитки в загальному розмірі 8 173 грн., спростовані під час апеляційного розгляду справи. Вартість зазначених витрат підтверджена належними та допустимими доказами та не перевищує граничної вартості вказаних витрат у даній місцевості.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про помилкове стягнення з нього витрат за утримання на кладовищі, одноразове прибирання в сумі 538 грн. 70 коп., оскільки ці витрати вже оплачені страховою компанією, не знайшли свого підтвердження. Так, з матеріалів страхової справи АТ "СК "АХА" Страхування" вбачається, що витрати на поховання дійсно були частково відшкодовані АТ "СК "АХА" Страхування" в сумі 12 728,99 грн., проте, в переліку відшкодованих витрат витрати за утримання на кладовищі, одноразове прибирання в сумі 538 грн. 70 коп. не значаться (т. 2, а.с. 13-29).

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про помилкове задоволення позову в частині стягнення витрат на проведення поминального обіду з вищенаведених мотивів. Ці витрати не відносяться до витрат на поховання, відшкодувати які зобов'язано ОСОБА_3, а відтак стягненню не підлягають.

Посилання в апеляційній скарзі як на підставу для скасування рішення на той факт, що позивач отримує пенсію, призначену дітям внаслідок втрати годувальника, допомогу при народженні дитини та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки, як зазначалося вище, відповідно до ч. 3 ст. 1200 ЦК України особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.

Доводи апеляційної скарги про наявність у позивача транспортного засобу та житла, про краще, на думку ОСОБА_3, матеріальне становище у позивача, ніж у його родини, не спростовують висновків суду та не звільняють від відшкодування шкоди.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3, рішення суду в частині задоволення позовних вимог про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, стягнення витрат на проведення поминального обіду та в частині розподілу витрат на правову допомогу підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення, як наслідок, оскаржуване рішення в частині стягнення витрат на поховання слід змінити, зменшити загальну суму цих витрат.

Також, АТ "СК "АХА" Страхування" подало до апеляційного суду заяву про поворот виконання рішення, в якій просить апеляційний суд у випадку відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, задоволення позовних вимог у меншому розмірі, закриття провадження у справі чи залишення позову без розгляду зобов'язати ОСОБА_4 повернути АТ "СК "АХА" Страхування" безпідставно стягнене за скасованим рішенням (т. 2, а.с. 1).

Питання про поворот виконання судового рішення вирішується судом апеляційної чи касаційної інстанції відповідно до ст. 380 ЦПК України якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Як вбачається з копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 11.11.2014р. витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 грн. стягнуто з АТ "СК "АХА" Страхування" на користь ОСОБА_4 Виконавче провадження закінчено (т. 2, а.с. 33).

Як зазначалося вище, за наслідками апеляційного розгляду справи колегія суддів дійшла висновку, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 3 895,20 грн., а з АТ "СК "АХА" Страхування" - в розмірі 104,80 грн.

Приймаючи до уваги, що дана цивільна справа не належить до категорії справ, поворот виконання по яких згідно ч. 2 ст. 382 ЦПК Українине допускається, а ОСОБА_4 за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 лютого 2014 року отримала витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 грн., колегія суддів, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правову допомогу, вирішує питання за заявою відповідача АТ "СК "АХА" Страхування" про поворот виконання і зобов'язує ОСОБА_4 повернути АТ "СК "АХА" Страхування" безпідставно стягнуті витрати на правову допомогу в розмірі 3 895,20 грн. (4 000 грн. - 104,80 грн.).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 380-382 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 лютого 2014 року по цій справі в частині відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, стягнення витрат на проведення поминального обіду, стягнення витрат на правову допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту:

Позов ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду, завдану смертю потерпілого, у розмірі 378 (триста сімдесят вісім) грн. щомісячно, на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним вісімнадцяти років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6, починаючи з 19 грудня 2012 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду, завдану смертю потерпілого, у розмірі 378 (триста сімдесят вісім) грн. щомісячно, на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ним вісімнадцяти років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 19 грудня 2012 року.

У задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на проведення поминального обіду в розмірі 2 257 (дві тисячі двісті п'ятдесят сім) грн. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в сумі 3 895 (три тисячі вісімсот дев'яносто п'ять) грн. 20 коп.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 лютого 2014 року по цій справі в частині відшкодування витрат на поховання змінити, зменшити загальну суму стягнення до 8 711 (вісім тисяч сімсот одинадцять) грн. 70 коп.

Зобов'язати ОСОБА_4 повернути Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "АХА Страхування" безпідставно стягнуті витрати на правову допомогу в сумі 3 895 (три тисячі вісімсот дев'яносто п'ять) грн. 20 коп. за скасованим в цій частині рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 лютого 2014 року.

Решту рішення по цій справі в частині відшкодування витрат на поховання залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: