Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1039/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Окрушко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 06.12.2012р. стягуються аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 2010р. народження у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% неоподатковуваного мінімуму, встановленого для відповідної вікової категорії на дитину, починаючи з 15.05.2012р. до її повноліття.

Крім того, рішенням Черкаського райсуду від 08.01.2013р. стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4, 1950р. народження аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 13.12.2012р. до втрати нею права на отримання аліментів.

22.02.2014р. у позивача та ОСОБА_5 народилася дочка і 30.08.2014р. між ним та ОСОБА_5 укладено шлюб. На даний момент ОСОБА_1 мобілізований до лав Збройних Сил України, зарплата ОСОБА_5 не є достатньою для тримання себе та дочки.

Посилаючись на ст.ст. 182, 184, 192 ч.1 СК України позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 за рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 06.12.2012р. на утримання сина ОСОБА_3, 22.12.2010р. народження з розміру ? частина всіх видів заробітку до розміру 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% н.м., встановленого для відповідної вікової категорії на дитину, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття; відкликати з виконання в/л, виданий Придніпровським райсудом м. Черкаси про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, 2010р. народження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_6 повністю підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_7 позовні вимоги не визнали і просили відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав:

встановлено, що за рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 06.12.2012р. стягуються аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 22.12.2010р. народження щомісячно у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% неоподатковуваного мінімуму, встановленого для відповідної вікової категорії на дитину, починаючи з 15.05.2012р. до його повноліття.

Дане судове рішення набрало законної сили та звернуто до примусового виконання через органи ДВС.

Крім того, з рішення Черкаського райсуду Черкаської області від 08.01.2013р. вбачається, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4, 1950р. народження його матері, стягуються аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 13.12.2012р. до втрати нею права на отримання аліментів.

Також, за даними свідоцтва про народження (серія І-СР №186794), позивач є батьком ОСОБА_8, 22.02.2014р. народження.

Крім того, 30.08.2014р. між позивачем та ОСОБА_5 укладено шлюб, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб (серія І-СР №109183).

Як вбачається з довідки, виданої 30.01.2015р., ОСОБА_1 працює у ПП «Компанія «Глобал Кемікал» за основним місцем роботи і його посадовий оклад становить 1800грн. 00коп. Саме за даним місцем роботи утримуються аліменти з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 2010р. народження. Таким чином, за період часу з липня по грудень включно 2014р. середньомісячний розмір аліментів, який сплачував позивач на користь ОСОБА_2 на утримання сина складав 337грн. 82коп. на місяць.

Проти даних обставин сторони та їх представники не заперечували під час розгляду справи.

Також в судовому засіданні встановлено, що за даними довідки ДПІ у м. Черкаси загальна сума доходів ОСОБА_1 за період з 01.08.2014р. по 28.02.2015р. за виключенням аліментів становить 40412грн. 10коп.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 ч.1СК України).

При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позивачем не надано до суду жодних належних, допустимих та переконливих доказів, які б свідчили про наявність обставин щодо погіршення стану здоров»я позивача або членів його сім»ї, погіршення його матеріального стану. Сам по собі факт наявності судового рішення від 08.01.2013р., яке набрало законної сили, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь його матері ОСОБА_4, не дає підстав вважати, що дане рішення дійсно виконується. Крім того, розмір доходів позивача, зазначений у довідці ДПІ у м. Черкаси у порівнянні з даними довідок від 30.01.15р. та від 27.01.2015р. про розміри його зарплат, навпаки свідчить про поліпшення його матеріального стану. А той розмір аліментів, який утримується із зарплати ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання їхнього сина ОСОБА_3, 2010р. народження, що зазначений у довідці від 30.01.2015р., на думку суду, не є таким, що підлягає до зменшення, оскільки зменшення аліментів порушить права дитини на належне матеріальне забезпечення та достатній рівень життя.

Також, суд вважає, що факт зміни сімейного стану позивача укладення 30.08.2014р. шлюбу з ОСОБА_5 та народження 22.02.2014р. дочки ОСОБА_9, - не дає підстав для зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітнього ОСОБА_10, враховуючи, що його дружина ОСОБА_5 працевлаштована і отримує відповідну заробітну плату, що підтверджується даними довідки Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаського міськради від 04.02.2015р.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити.

На підставі викладеного та, керуючись Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 181, 182, 183, 184, 192 СК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 88, 57 - 60, 174, 209 - 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:

ОСОБА_11