У х в а л а

20 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - міський відділ державної виконавчої служби Кам»янець-Подільського міськрайонного управління юстиції, про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, мотивуючи вимоги тим, що рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 19 липня 2012 року з ОСОБА_4 на її користь стягнуто заборгованість за договором позики у сумі 343 928 грн 31 коп. На підставі даного рішення видано виконавчий лист, який знаходився на виконанні в міському відділі державної виконавчої служби Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції. В ході примусового виконання судового рішення державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника, а саме: 1/3 частки нежитлового приміщення та земельної ділянки по АДРЕСА_1, які виділені йому рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 серпня 2012 року. Зазначене майно реалізовано не було, у зв'язку з чим ОСОБА_3 погодилася на його отримання в рахунок погашення боргу. За актом передачі від 08 липня 2013 року їй як стягувачу у виконавчому провадженні було передано нереалізоване майно. 19 грудня 2013 року вона звернулася до нотаріуса для оформлення права власності на майно, проте їй було відмовлено у реєстрації права власності у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності боржника на майно. Посилаючись на викладене, просила визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2014 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частки нежитлової будівлі по АДРЕСА_1, до складу якої входять приміщення першого поверху: 1-13 коридор площею 4,5 кв. м, кладова площею 2.2 кв. м, 1-12 приміщення площею 18,5 кв. м, 1-10 сходова клітка площею 1,3 кв. м, 1-11 коридор площею 3,5 кв. м, разом по першому поверху 30 кв. м; та приміщення другого поверху: 1-14 площею 14,6 кв. м, 1-15 площею 8,3 кв. м, 1-16 коридор площею 1,1 кв. м, 1-17 приміщення площею 7,1 кв. м, 1-18 коридор площею 13,6 кв. м, 1-19 душова площею 2,0 кв. м, 1-20 вбиральня площею 1,4 кв. м, 1-21 коридор площею 6,6 кв. м, 1-22 приміщення площею 12, 2 кв. м. Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,0224 га по АДРЕСА_1. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 21 липня 2014 року рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2014 року скасовано. Ухвалено нове рішення про відмову в позові.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення апеляційного суду Хмельницької області від 21 липня 2014 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме: ст. 392 ЦК України.

На підтвердження своїх доводів заявник посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа від 10 грудня 2014 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за заявою ОСОБА_3 про перегляд судового рішення слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353 - 360 Цивільного процесуального кодексу України», заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, може бути подана за сукупності таких умов: судом (судами) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права полягає, зокрема: у різному тлумаченні судами змісту і сутності правових норм, що призвело до різних висновків про наявність чи відсутність суб'єктивних прав та обов'язків учасників відповідних правовідносин; у різному застосуванні правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням юридичної сили цих правових норм, а також їх дії у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; у різному визначенні предмета регулювання правових норм, зокрема застосуванні різних правових норм для регулювання одних і тих самих правовідносин або поширенні дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосуванні цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; у різному застосуванні правил аналогії права чи закону у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень означає, що суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ за подібних правовідносин при однаковому їх матеріально-правовому регулюванні дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків.

Наведені заявником доводи з посиланням на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа від 10 грудня 2014 року не містять ознак, які згідно вимог вищевказаної норми є підставою для перегляду судового рішення, оскільки із доданого до заяви судового рішення не вбачається однакових фактичних обставин та подібних правовідносин у порівнянні з судовим рішенням, яке оскаржується.

За таких обставин колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відмовляє у допуску до провадження Верховного Суду України зазначеної справи.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - міський відділ державної виконавчої служби Кам»янець-Подільського міськрайонного управління юстиції, про визнання права власності на нерухоме майно, за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська