Ухвала

іменем україни

10 квітня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 травня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 17 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3, діючої в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання права на спадкове майно та витребування майна із чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

У січні 2014 року ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2, малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, звернулася в суд із позовом до ОСОБА_6 про визнання права на спадкове майно та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 17 березня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, керуючись ст. 387 ЦК України, виходив із того що позивачем не надано жодного доказу та не доведено факту наявності спадкового майна, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3, діючої в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання права на спадкове майно та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ