Справа № 191/1191/15-ц
Провадження № 2/191/756/15
У Х В А Л А

"09" квітня 2015 р.

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко Г.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, в цивільній справі № 191/1191/15-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позивач подав до суду разом з позовною заявою, заяву про забезпечення позову. В позовній заяві позивач вказав, що він має підстави побоюватись, що відповідач може розпорядитися рухомим, нерухомим та іншим майном, що належить їй на праві власності та відчужити його на користь інших осіб, для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду. На підставі вищевикладеного позивач ОСОБА_1 просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі права власності.

Оскільки нормою ст. 153 ЦПК України, що заява про забезпечення позову розглядається судом в день її надходження, то питання про забезпечення позову розглядається суддею одноособово без участі сторін.

Суд дослідивши заяву про забезпечення позову встановив наступне.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Зокрема згідно п.3 ч.2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.2 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»- розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так позивач у заяві про забезпечення позову просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідача, сума заявлених позовних вимог становить 2178655 гривень 08 копійок.

Тим самим позивач визначив вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту. однак ніяких доказів щодо належності відповідачу на праві власності будь-якого рухомого або нерухомого майна суду не надав.

Зазначені обставини позбавляють суд можливості вирішити питання відповідності виду забезпечення позову заявленим позивачем позовним вимогам.

З урахуванням викладеного суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, в цивільній справі № 191/1191/15-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з моменту її проголошення, або протягом пяти днів з моменту отримання ухвали особою, що не була присутня під час її проголошення - шляхом подання апеляційної скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд.

Суддя

ОСОБА_3