АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Черненковій Л.А., Пищиди М.М., при секретареві Прудченко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 3 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (третя особа: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_3 «ПРАВЕКС-БАНК») про стягнення страхового відшкодування,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Жовтневого райсуду м.Дніпропетровськ від 3.12.2014р. з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_2 стягнуто 40396грн.50коп. страхового відшкодування. В апеляційній скарзі ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» просило скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

20.09.2013р. між ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту відносно автомобіля НОМЕР_1. Зокрема, у п.1.7. договору передбачена франшиза у розмірі 603грн.50коп. (а.с.12-16,28). У період дії договору, 26.12.2013р. за участю вказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_2 сталась дорожньо-транспортна подія. Під час руху, уникаючи зіткнення з невстановленим автомобілем під керуванням невстановленого водія, який рухався у попутному напрямку та виїхав на його смугу, ОСОБА_2 відвернув кермо ліворуч, застосував засоби гальмування, внаслідок чого його автомобіль продовжив некерований рух, виїхав за межі проїзної частини, скоїв наїзд на електроопору та отримав механічні пошкодження (а.с.10). 26.12.2013р. ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» отримано повідомлення про зазначений страховий випадок (а.с.141). 30.12.2013р. фахівцем страхової компанії складено протокол огляду пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 (а.с.145,146). Того ж дня ОСОБА_2 подано страховій компанії заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.139). Згідно рахунку-фактури від 11.06.2014р. ОСОБА_2 придбано запасні частини для автомобіля НОМЕР_2, вартістю 41692грн.19коп. (а.с.53). Страхове відшкодування ОСОБА_2 не виплачено.

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.509,526,629,979,988,990,991 ЦК України ухвалив рішення про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_2 40396грн.50коп. страхового відшкодування за вирахуванням передбаченої договором франшизи.

Посилання страхової компанії в апеляційній скарзі на те, що право на отримання страхового відшкодування мав вигодонабувач ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» безпідставні, оскільки за повідомленням ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» від 26.09.2014р. ОСОБА_2 фактично виконано перед банком усі зобовязання за кредитним договором і дію договору застави автомобіля НОМЕР_2, припинено (а.с.17-24,56). Доводи страхової компанії в апеляційній скарзі про те, що підтвердження ОСОБА_2 розміру збитків рахунком-фактурою не відповідає умовам договору, суперечить дійсним умовам останнього. Так, відповідно до положень п. 8.1., 8.1.2., 8.1.2.1. та 8.1.2.2. договору страхування основними документами, які підтверджують розмір збитків, поряд зі звітом (дослідженням) судового експерта або оцінювача, передбачено також і наряди-замовлення, фіскальні чеки або інші фінансові документи. Між тим, у передбаченому п.10.1. порядку уповноваженою особою страховика аварійний сертифікат не підготовлено, розмір збитків не визначено та взагалі відмовлено ОСОБА_2 у виплаті відшкодування. Зокрема, при відмові у виплаті страхового відшкодування страхова компанія керувалась п.11.1.3. договору та посилалась на надання ОСОБА_2 недостовірної інформації щодо факту, часу та обставин страхового випадку (а.с.138). Відповідно до положень п.11.1.3. договору добровільного страхування у якості підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування передбачено подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору або про факт настання страхового випадку. Однак доказів подання ОСОБА_2 страховій компанії свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку матеріали справи не містять. Письмові пояснення, надані ОСОБА_2 керівнику страхової компанії 30.12.2013р., відображають ті ж самі фактичні обставини страхового випадку, що встановлені і органом ДАІ (а.с.140). Останнім встановлено, що дії не встановленого водія, який залишив місце ДТП, не відповідали вимогам п.1.3., 1.5. та 10.1. Правил дорожнього руху України та створили аварійну обстановку для водія ОСОБА_2 В діях останнього порушень правил не виявлено (а.с.10). Відмова страхової компанії у виплаті страхового відшкодування є необгрунтованою та такою, що суперечить фактичним обставинам. З врахуванням наведеного, визначення розміру цього відшкодування на підставі рахунка-фактури відповідає положенням договору сторін та дійсним обставинам.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 3 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: Пономарь З.М.

ОСОБА_4

ОСОБА_5