_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1613/15-ц
Провадження № 2/520/2267/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі - Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, суд, -

в с т а н о в и в :

09.02.2015 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до відповідачів, до якого 23.03.2015 року надана заяву про збільшення позовних вимог, а саме просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 60 000,00 грн. та стягнути судовий збір у рівних частках. При цьому позивач посилається на те, що відповідачами самочинно, без затвердженої проектної документації, без згоди позивача реконструйовано буд АДРЕСА_1. Неправомірними діями відповідачів, позивачу завдано моральну шкоду, у зв'язку із чим вона змушена звернутися до суду із позовом.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не з'явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши позивача та відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.10.2013 року по справі № 1512/2-138/11 зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3 власними силами і за рахунок власних коштів привести у попередній стан об'єкт за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до технічної документації КП «ОМБТІ та РОН». Згідно вказаного рішення ОСОБА_1 є суміжним користувачем земельної ділянки з відповідачами по справі. Рішення набрало законної сили 11.11.2013 року /а.с. 7-8/.

Положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Судом досліджено надані ОСОБА_1 докази на підтвердження позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, а саме: акт від 24.09.2007 року, складений представниками КРА /а.с. 6/; лист Одеського міського управління ГУ ДСЕС в Одеській області № 03/Б-328 від 25.09.2013 року /а.с. 9/; лист начальника Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області № 31/19-1610 від 27.02.2013 року /а.с. 10/; копія медичної довідки /а.с. 11/; довідка про причину смерті № 3 від 21.01.2010 року ОСОБА_5 /а.с. 12/; копія рекомендованого повідомлення кур'єрської доставки /а.с. 13/; заява голови виконавчого комітету Київського району /а.с. 14/; фототаблиці /а.с. 15-16, 23, 37/; лист Управління архітектури та містобудування ОМР № 01-13/524/о від 19.11.2013 року /а.с. 28/; дозвіл каналізаційного товариства від 11.03.2005 року /а.с. 30/; копія заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2014 року по справі № 520/4670/14-ц /а.с. 31-33/; додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.03.2015 року по справі № 520/4670/14-ц /а.с. 34-35/; акт № 84493 від 28.11.2013 року представника Служби з контролю за водокористуванням філіалу «Інфоксводоканал» /а.с. 36/; досудову вимогу ТОВ «Інфокс» філіал «Інфоксводоканал» від 17.02.2014 року /а.с. 38/; повідомлення ТОВ «Інфокс» філіал «Інфоксводоканал» від 23.12.2013 року /а.с. 39/; розрахунок інсоляції кв. 1 будинку 8 з урахуванням збудованого 2-х поверхового будинку № АДРЕСА_1 /а.с. 40-48/.

Проаналізувавши вказані докази, суд вважає, що позивачем не доведено наявність заподіяної їй моральної шкоди, факту заподіяння страждань або витрати немайнового характеру. Напроти, ряд письмових доказів, наданих самою позивачкою спростовують її пояснення. А саме, акт від 24.09.2007 року /а.с. 6/, довідка лікаря від 25.09.2007 року /а.с. 11/, звернення від 21.03.2006 року, - вказані докази отримані позивачем понад 6-8 років тому, у зв'язку із чим не можуть прийматися судом як належні докази по даній справі. Інші докази, надані позивачем, датовані 2010-2013 рр. були досліджені в судових справах за позовами як ОСОБА_1 так і Київської районної адміністрації Одеської міської ради. Наявність судових рішень, які стосуються реконструкції житлового будинку відповідача, не підтверджують позовних вимог, окрім того, в разі невиконання боржниками прийнятих судових рішень, вказані рішення мають бути виконані в примусовому порядку, а до підстав звернення позивача з позовом про моральну шкоду не мають відношення, лише свідчать про неприязні сусідські відносини, що склалися між сторонами по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Положеннями абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В ході судового розгляду, позивачем ОСОБА_1 у судовому засіданні 21.04.2015 року заявлялося клопотання про призначення по справі судово-будівельної експертизи. Однак, ухвалою суду в задоволенні клопотання про призначення експертизи відмовлено, оскільки, викладене у клопотання питання для експерта не має жодного значення для вирішення спору за позовом ОСОБА_1

Крім того, позивачем ОСОБА_1 не наведено, в чому саме в даному випадку полягає моральна шкода, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір вимог як у первісному позові у сумі 24 300,00 грн., так в після уточнення вимог у розмірі 60 000,00 грн. Надані позивачем на підтвердження вимог докази суд вважає неналежними, оскільки не встановлено причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідачів та негативними наслідками для позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, так як недоведені та необґрунтовані.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 15, 23, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.