Р І Ш Е Н Н Я провадження №2/200/3363/14

Іменем України справа №200/13822/14-ц

30 січня 2015 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Решетніка М.О.

при секретарі - Медведєвій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міськради, треті особи: державний нотаріус 7-ї ОСОБА_2 держнотконтори ОСОБА_3, КП "Бюро обліку майнових прав" ОСОБА_2 міськради "Про визнання права власності", -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що її діду ОСОБА_4 та бабці ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належала спірна квартира. 19.04.2000р. ОСОБА_4 помер, залишивши заповіт, за яким все своє майно, в тому числі спірна квартира, заповідав позивачці. 13.05.2012р. померла ОСОБА_5, залишивши заповіт, за яким своє майно, в тому числі спірну квартиру, заповідала також позивачці. Звернувшись до 7-ї ОСОБА_2 держнотконтори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом вона отримала постанову про відмову у посвідченні нотаріальної дії, оскільки державна реєстрація права власності спадкодавців на вказану квартиру не здійснювалась.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник 7-ї ОСОБА_2 держнотконтори проти задоволення позову не заперечував, надав заяву про слухання справи без його участі. Представник КП "Бюро обліку майнових прав" ОСОБА_2 міськради проти задоволення позову також не заперечував.

Заслухавши осіб, які приймали участь у справі, та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно дублікату свідоцтва про право власності на житло, виданого 03.03.2014р. органом приватизації - управлінням житлового господарства ОСОБА_2 міськради, квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

19.04.2000р. ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть І?КИ №545034, виданим повторно 05.02.2013р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криничанського районного управління юстиції в Дніпропетровській області.

Померлий ОСОБА_4 залишив заповіт, посвідчений 7-ю ОСОБА_2 держнотконторою 13.06.1997р., реєстр №2?4726, за яким все своє майно, з чого б воно не складалось, в тому числі спірну квартир, заповідав позивачці ОСОБА_1.

13.05.2012р. померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть І?КИ №452743, виданим 16.05.2012р. відділом державної реєстрації смерті ОСОБА_2 міського управління юстиції в Дніпропетровській області.

Померла ОСОБА_5 залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_6 14.10.2009р., реєстр №1973, за яким спірну квартиру також заповідала позивачці ОСОБА_1.

12.06.2014р. за зверненням позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом державний нотаріус 7-ї ОСОБА_2 держнотконтори ОСОБА_3 видала постанову про відмову у посвідченні нотаріальної дії. У якості причини відмови вказує, що державна реєстрація права власності дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно: квартири АДРЕСА_1 не здійснена, що згідно ст.49 Закону України "Про нотаріат" є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

На час відкриття спадщини після померлого ОСОБА_4 (19.04.2000р.) здійснення права на спадкування за заповітом регулювалось нормами ЦК УРСР, за ст.548 якого для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Оскільки позивачка, відповідно до ст.549 ЦК УРСР, протягом шести місяців з дня смерті подала державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, вона вчинила дії, які вказують на прийняття спадщини.

На час відкриття спадщини після померлої ОСОБА_5 (13.05.2012р.) здійснення права на спадкування за заповітом регулювалось нормами ЦК України. Так, відповідно до ч.ч.3,4 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Позивачка подала до 7-ї ОСОБА_2 держнотконтори заяву про прийняття спадщини, при цьому на момент смерті спадкодавця ОСОБА_5 проживала разом з нею, що підтверджується відміткою про реєстрацію місця проживання в її паспорті.

Таким чином позивачка вчинила дії, які вказують на прийняття спадщини від обох співвласників квартири АДРЕСА_1, що є підставою для задоволення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.548,549 ЦК УРСР, ст.ст.16,1216-1218,1268,1270 ЦК України, ст.ст.3,10,11,57,60,212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка складається з двох житлових кімнат площею 16,6кв.м. і 10,4кв.м., кухні площею 6,2кв.м., коридору площею 3,6кв.м., балкону площею 0,8кв.м., комори площею 1,7кв.м., санв узлу площею 2,7кв.м., (загальною площею 42,0кв.м., житловою - 27,0кв.м.) в порядку спадкування за заповітом.

Строк апеляційного оскарження рішення - 10 днів.

Суддя