РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/22215/14-ц

пр. № 2/759/2813/15

23 липня 2015 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чалої А.П.,

при секретарі - Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

3-ті особи: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної

служби Головного управління юстиції в м.Києві,

Головне управління юстиції у м.Києві

про визнання права власності на ? частину будинку в порядку спадкування за законом, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, 3-ті особи: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції в м.Києві, Головне управління юстиції у м.Києві та просив визнати за ним право власності на ? частину будинку по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, обґрунтовуючи позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, після смерті якої залишилось спадкове майно: житловий будинок по АДРЕСА_1, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого Біличанською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області від 10.03.1967р. Заповітом від 07.03.1986р. ОСОБА_4 заповіла будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_3 - матері позивача, яка в порядку ст.549 ЦК Української РСР 1963р. спадщину прийняла, оскільки фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, в тому числі: проводила ремонтні роботи будинку, обробляла земельну ділянку, укладала договори страхування спадкового майна по АДРЕСА_1, хоча до нотаріальної контори не зверталась і спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Її діти: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 спадщину прийняли, у зв*язку із чим звернулись до нотаріальної контори із заявою у встановлені законом строки. Оскільки у спадкодавця були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, право власності на ? частину житлового будинку по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 було визнано за ОСОБА_2 рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 20.07.2011р. Позивач вважає, що він, як другий спадкоємець майна матері ОСОБА_3, має право на визнання за ним в судовому порядку права власності на іншу ? частину спадкового майна, а саме: на ? частину житлового будинку по АДРЕСА_1. А тому просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 15, 392, 1218, 1261, 1267, 1269, 1297 ЦК України, ст.ст. 534, 549 ЦК Української РСР, постанови пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на порушення майнових і спадкових прав позивача, а також пояснила про те, що предметом даного спору і об*єктом визнання права власності за позивачем є житловий будинок по АДРЕСА_1, який належав спочатку ОСОБА_4, а в подальшому був успадкований ОСОБА_3, ? частина якого за судовим рішенням успадкована сестрою позивача відповідачкою ОСОБА_2, він існує на час розгляду справи та не був зруйнований в результаті пожежі, оскільки в справі відсутні докази про його знищення, а на земельній ділянці по АДРЕСА_1 позивач не будував нового будинку і самочинне будівництво там відсутнє.

Треті особи: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції в м.Києві і Головне управління юстиції у м.Києві явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, про день і час розгляду справи повідомлялись належним чином, що стверджується поштовими повідомленнями (а.с. 82, 84, 96, 97 Том №1), заперечень проти позову суду не надали, про поважність причин неявки представників суд не повідомили.

Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представників третіх осіб на підставі матеріалів, що є в справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до частини 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 (а.с. 7 Том №1 - копія запису про смерть), після смерті якої залишилось спадкове майно: житловий будинок по АДРЕСА_1, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого Біличанською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області від 10.03.1967р., що встановлено судовими рішеннями в порядку частини 3 ст.61 ЦПК України і сторонами не оспорювалось.

Заповітом від 07.03.1986р. ОСОБА_4 заповіла будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_3 (а.с. 8 Том №1 - копія заповіту), яка була матір*ю ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (а.с. 126 Том №1 - копії свідоцтв про народження).

Відповідно до частини 3 ст.61 ЦПК України встановлено, що ОСОБА_3 в порядку ст.549 ЦК Української РСР 1963р., що діяв на час відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 і на час виникнення спірних правовідносин, спадщину прийняла, оскільки фактично вступила в управління і володіння спадковим майном по АДРЕСА_1, в тому числі: проводила ремонтні роботи будинку, обробляла земельну ділянку, укладала договори страхування спадкового майна, хоча до нотаріальної контори не зверталась і спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась (а.с. 12-26 Том №1 - копії судових рішень).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (а.с. 10 Том №1 - копія свідоцтва про смерть).

Її діти: син ОСОБА_1 і дочка ОСОБА_2 спадщину прийняли, у зв*язку із чим звернулись до нотаріальної контори із заявою у встановлені законом строки, а саме: 26.12.2003р. (а.с. 122 Том №1 - копія заяви).

Оскільки у спадкодавця були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, зокрема, житловий будинок по АДРЕСА_1, постановою нотаріуса від 13.03.2012р. ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину даного спадкового майна (а.с. 193 Том №1 - копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії).

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 20.07.2011р. позов ОСОБА_2 було задоволено і визнано за нею право власності на ? частину будинку по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом (а.с. 22 Том №1 - копія рішення суду).

Апеляційний суд м.Києва 29.02.2012р. постановив нове рішення, яким рішення Святошинського районного суду м.Києва від 20.07.2011р. скасував і у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовив (а.с. 23-24 Том №1 - копія рішення суду).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.07.2012р. рішення Апеляційного суду м.Києва від 29.02.2012р. скасовано, а рішення Святошинського районного суду м.Києва від 20.07.2011р. залишено в силі (а.с. 25-26 Том №1 - копія ухвали суду).

Питання щодо спадкування ОСОБА_5 ? частини житлового будинку АДРЕСА_1, також, вирішувалось в судовому порядку, про що в справі існують судові рішення.

Так, рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 14.06.2007р. позов ОСОБА_1 задоволено частково і визнано за ним право власності на ? частину будинку по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, а в іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 12-14 Том №1 - копія рішення суду).

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 23.01.2008р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Святошинського районного суду м.Києва від 14.06.2007р. залишено без змін (а.с. 15 Том №1 - копія ухвали суду).

Ухвалою Верховного суду України від 20.05.2009р. касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Святошинського районного суду м.Києва від 14.06.2007р. і ухвало Апеляційного суду м.Києва від 23.01.2008р. скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 16-17 Том №1 - копія ухвали суду).

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 06.06.2012р. (а.с. 18-19 Том №1 - копія рішення суду), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 08.08.2012р. (а.с. 20-21 Том №1 - копія ухвали суду) в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

При цьому, як вбачається із вказаних вище судових рішень, під час розгляду справи ОСОБА_1 багато разів уточнював позовні вимоги та в останньому їх формулюванні просив визнати за ним право власності на реконструйований і новозбудований ще за життя матері ОСОБА_3 на земельній ділянці ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 житловий будинок, який підлягав знесенню і відселенню мешканців по рішенню виконкому Київської міської Ради народних депутатів №1145 від 25.12.1989р., який згорів в 2000р. і після пожежі не зберіг навіть своїх контурів бувшого домоволодіння ОСОБА_4, у зв*язку із чим він розпочав його відбудову і реконструкцію. На початку вересня 2005р. він закінчив укладку фундаменту, а в кінці 2005р. реконструкцію фактично нової споруди.

У вказаному вище судовому рішенні є посилання на те, що в його матеріалах є фотографії земельної ділянки по АДРЕСА_1 за квітень 2005р., де був раніше будинок ОСОБА_4, на яких будь-які споруди відсутні.

А також, згідно акту міжвідомчої комісії з питань здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель у Святошинському районі м.Києва від 15.09.2005р., земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1, огорожена парканом, на земельній ділянці розпочато будівництво фундаменту, інші будівлі та споруди відсутні.

По перевірці прокуратури Святошинського району м.Києва станом на 2005р. не встановлено будь-яких збудованих будівель чи самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1.

В межах вказаної цивільної справи Святошинською районною в м.Києві державною адміністрацією до ОСОБА_1 пред*являвся зустрічний позов про знесення самочинного будівництва, який ухвалою суду від 06.04.2012р. було залишено без розгляду.

Підсумовуючи викладене, можливо зробити висновок про те, що зазначені вище обставини в їх сукупності свідчать про повну руйнацію будинку по АДРЕСА_1 в 2000р. в результаті пожежі, а ОСОБА_1 фактично побудував на його місці нову будівлю починаючи з фундаменту.

Оскільки зазначені вище обставини встановлені рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 06.06.2012р., яке набрало законної сили 08.08.2012р., а тому вони є встановленими згідно правил частини 3 ст.61 ЦПК України.

Постановою нотаріуса від 04.12.2014р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину будинку по АДРЕСА_1 у зв*язку із відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 216 Том №1 - копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії).

Крім цього, в обгрунтування даного позову щодо вартості спадкового майна, на ? частину якого він просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом, ОСОБА_1 надав суду Звіт про оцінку майна по АДРЕСА_1, проведену станом на 13.01.2006р., де вказано, що об*єкт оцінки можна оцінити як «незавершений новий», загальна площа приміщень становить 48,70 кв.м. і його вартість складає 40 510 грн., що є еквівалентним 8 021 доларам США 78 центів (а.с. 28-30 Том №1 - копія звіту).

З технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1, виготовленого 08.02.2013р. на замовлення ОСОБА_1, вбачається, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок літ. «Д», загальною площею забудови 47,0 кв.м., який значиться як «самочинний» (а.с. 5-7 Том №2 - копія технічного паспорту).

В матеріалах справи є відповідь від 11.03.2015р. Департаменту комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_2, в якій, крім іншого, зазначено про те, що згідно інформації, яка надавалась Департаментом щодо пожежі, то в матеріалах інвентаризаційної справи містяться документи, в яких зазначено, що будинок по АДРЕСА_1 згорів (а.с. 16 Том №2 - копія відповіді).

Відмовляючи в позові, суд виходив з наступного.

Прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 встановлено в порядку частини 3 ст.61 ЦПК України, про що зазначалось вище.

Таким чином, спірні правовідносини виникли в день відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

В пункті 5 Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України 2004р. вказано, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

В спірному випадку, спадщина після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до набрання чинності ЦК України 2004р., її спадкоємці: син ОСОБА_1 і дочка ОСОБА_2 спадщину прийняли шляхом звернення 26.12.2003р. до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, при вирішенні спору в частині спадкування майна ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, суд вважає за необхідне керуватися нормами ЦК Української РСР 1963р.

Так, згідно частини 1 ст.548 ЦК Української РСР 1963р., для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв…

Відповідно до частини 1 ст.549 ЦК Української РСР 1963р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Аналізуючи такі норми права, можливо зробити висновок про те, що може бути прийнято як спадщина, тобто, успадковано фактично існуюче та індивідуально визначене нерухоме майно, в управління або володіння яким вступає спадкоємець у способи, визначені в частині 1 ст.549 ЦК Української РСР 1963р.

Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР 1963р., позивач є спадкоємцем першої черги майна своєї матері ОСОБА_3

Крім цього, стаття 16 ЦК України в частині 2 визначає способи захисту цивільних прав та інтересів, серед яких є спосіб визнання права, в даному спірному випадку - визнання права власності на спадкове нерухоме майно, яке належало спадкодавцю ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Однак, в судовому засіданні встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, такий об*єкт нерухомого майна як житловий будинок по АДРЕСА_1, який спадкодавець прийняла у спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, в тих його індивідуально-визначених технічних характеристиках, в яких він був власністю спадкодавця ОСОБА_4, фізично не існував, оскільки в 2000р. згорів і на час відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вже фактично був відсутнім, а тому не міг входити до спадкової маси.

Як встановлено судовими рішеннями, які набрали чинності та іншими письмовими доказами в даній цивільній справі в їх сукупності та співставленні, на час розгляду даної справи в суді та постановлення судового рішення, на земельній ділянці по АДРЕСА_1, на якій до 2000р. знаходився житловий будинок, який належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Біличанською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області від 10.03.1967р., є відсутнім, а на його місці розташований новостворений об*єкт нерухомого майна, який має статус «самочинного», має площу забудови 47,0 кв.м. і позначений на плані літ. «Д», а інші об*єкти нерухомого майна на земельній ділянці за вказаною адресою не встановлені.

Враховуючи викладене вище, у суду відсутні правові підстави вважати, що житловий будинок по АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Біличанською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області від 10.03.1967р., увійшов до складу спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 і є тим самим нерухомим майном, яке на час розгляду даної справи знаходиться на земельній ділянці за цією ж адресою і має статус «самочинного», у зв*язку із чим відсутнім фактично є предмет спору, а саме: житловий будинок по АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Біличанською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області від 10.03.1967р., натомість існує інше нерухоме майно, що має інший правовий статус самочинного будівництва, порядок визнання права власності на яке регулюється іншими правовими нормами, зокрема ст.376 ЦК України, а визнання права власності в порядку спадкування на новостворене нерухоме майно діючим законодавством не передбачено.

Оцінюючи зібрані по справі доказ в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв*язку, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог та необхідність відмовити в позові.

Керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України 2004р., ст.ст. 529, 548, 549 ЦК Української РСР 1963р., ст.ст. 10, 11, 57-61, 2120215, 223 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ті особи: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції в м.Києві, Головне управління юстиції у м.Києві про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: