У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 22 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4, діючи в інтересах малолітньої ОСОБА_5 звернулася до суду із указаним позовом та просила визнати ОСОБА_6 таким, що втратив право користування квартирою № 458 будинку № 29 по вул. Волинської Дивізії у м. Рівне.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що відповідач не проживає за зазначеною адресою понад шість місяців та не несе витрат по утриманню житла.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 22 січня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із недоведеності та необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 22 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова