Справа № 653/1727/15-ц
Провадження № 2/653/631/15
РІШЕННЯ

іменем України

"29" липня 2015 р. м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Калімбета Л.І.

при секретарі Соколович О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Генічеська державна нотаріальна контора, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на частку спадкового майна

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 третя особа Генічеська державна нотаріальна контора, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на частку спадкового майна, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4, є її батьками. В червні 2003 року опікуном ОСОБА_1 було призначено її бабусю з боку матері, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, з якою вона стала проживати однією сім'єю в належному їй житловому будинку. Батьку заявниці ОСОБА_3 та його матері, ОСОБА_6, належала 1/2 частина квартири № 2 житлового будинку, який знаходиться в м. Генічеську по провулку Петровського, 29. Після смерті батька, заявниця була неповнолітня і не замислювались над такими поняттями, як спадщина, порядок її прийняття та оформлення. У заявниці з бабусею, яка була її опікуном, взагалі не було розмов на цю тему. Лише через деякий час заявниця чула від бабки, що після смерті батька їй залишилась частина належного йому житла, але про документальне оформлення цього права вона нічого не говорила. На момент смерті батька, ОСОБА_5, яка була опікуном ОСОБА_1, було 67 років і вона часто хворіла. Через стан свого здоров'я вона не змогла пояснити чи вчиняла вона будь-які дії в інтересах заявниці по прийняттю спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 В 2013 році ОСОБА_6 померла. В 2014 році державний нотаріус Генічеської державної нотаріальної контори, куди заявниця звернулась для оформлення спадщини, повідомив, що всю спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3П прийняла і оформила на себе його мати, ОСОБА_6, яка 17.09.2009 року продала належну їй 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_2 за 36688 грн., яка на теперішній час заперечує право заявниці на частину цього житла. З наведеного вище слідує, що при видачі ОСОБА_6 свідоцтва про право на спадщину на усе майно, яке належало ОСОБА_3, від нотаріуса було приховано факт існування інших спадкоємців, а нотаріусом ця обставина не була перевірена, у зв'язку з чим були порушені права заявниці, як особи, яка також є спадкоємцем майна ОСОБА_3 і має право на 1/8 частину вказаної квартири. Оскільки на момент смерті ОСОБА_3 заявниця була неповнолітня і її опікун, діючи в її інтересах, не відмовлявся від спадщини, то вважає себе такою, що прийняла спадщину і має право на 1/8 її частину. Просить суд визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі № 2-3855, виданого 16.12.2006 року державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в Генічеському ДБТІ в електронному реєстрі прав власності (реєстраційний номер 16796769) на імя ОСОБА_6 на 1/8 частину спадкового майна у вигляді квартири АДРЕСА_2. Визнати за ОСОБА_6 Дарєю Миколаївною, право власності на 1/8 частину спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_3, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, 13.06.2006 року.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, наполягає на його задоволенні

Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав, не заперечує проти його задоволення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників судового процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносин.

ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується копієї свідоцтва про народження серії ІП-КГ № 273260.

Відповідно до свідоцтв про смерть серії 1-КГ № 192658 та серії 1-КГ № 192659, батьки ОСОБА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 померли 20 травня 2003 року та 13 червня 2006 року відповідно.

12 червня 2003 року піклувальником над ОСОБА_1 була призначена ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується листом Служби у справах дітей Генічеської РДА № 300/56-09/01-14 від 29.01.2015 року.

Як слідує з Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.11.2005 року квартира АДРЕСА_4 належала ОСОБА_3 і його матері ОСОБА_6 в рівних частках, по 1/4 частки кожному.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори 16.12.2006 року, ОСОБА_7 успадкувала належну ОСОБА_3 1/4 частину вказаного житла, здійснивши 28.12.2006 року державну реєстрацію цього майна.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому Законодавством України порядку.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Суд вважає, що договір купівлі продажу від 17.09.2009 року 1/2 частини житлового будинку в АДРЕСА_5 є нікчемним, у відповідності до ч.1, 2 ст. 228 ЦК України, в яких вказано, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частиною 2 ст. 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ст.. 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Згідно ч. 1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст 236, 1268, 1296 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Генічеська державна нотаріальна контора, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на частку спадкового майна задовольнити.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі № 2-3855, виданого 16.12.2006 року державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в Генічеському ДБТІ в електронному реєстрі прав власності (реєстраційний номер 16796769) на імя ОСОБА_6 на 1/8 частину спадкового майна у вигляді квартири АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_6 Дарєю Миколаївною, право власності на 1/8 частину спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_3, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, 13.06.2006 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Генічеського районного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_8