Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 236/164/15 Головуючий у 1 інстанції: Саржевська І.В.
Провадження № 22-ц/778/2476/15 Суддя-доповідач: Кримська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючий Кримська О.М.,

Судді Дашковська А.В.,

Подліянова Г.С.,

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 26 січня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з Управління Пенсійного фонду України у м. Жданівка Донецької області нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначала, що працювала в Управлінні Пенсійного фонду України у місті Жданівка Донецької області з 26.10.2012 року по 28.11.2014 року включно на посаді головного спеціаліста відділу з призначення пенсій з 01.12.2011 року по день звільнення. Звільнена з роботи на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

На день її звільнення боржником нарахована, але не виплачена заробітна плата за жовтень та листопад 2014 року, після утримання податків і обов'язкових платежів в загальній сумі 5332 грн. 23 коп..

Спору щодо суми заборгованості з боржником не має, про що свідчить довідка-розрахунок НОМЕР_1 від 28.11.2014 року, що видана боржником.

Відсутній також спір з боржником з приводу прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення з неї.

На підставі зазначеного просила видати судовий наказ про стягнення з Управління Пенсійного фонду України у місті Жданівка Донецької області нарахованої, але невиплаченої заробітної плати без урахування обов'язкових утримань в загальній сумі 5332,23 грн. на її рахунок в установі банку.

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 26 січня 2015 року у прийнятті заяви відмовлено у зв'язку з тим, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на відсутність спору з боржником з приводу прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення з неї, існування спору між працівником та роботодавцем, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року №27/0/38-14 про визначення територіальної підсудності справ, підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

Особи, що беруть участь у справі, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України.

ОСОБА_3, за її клопотанням в апеляційній скарзі повідомлена телефонограмою, що зареєстрована в Журналі телефонограм №01-20 за №44 (а.с.29).

Управління Пенсійного фонду України у місті Жданівка Донецької області повідомлено за вказаною позивачем адресою, проте судова повістка повернута поштою з відміткою про відсутність адресата, що у силу ст.77 ЦПК України дає підстави для висновку, що повістка вважається доставленою (а.с.24-26).

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу суду без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суддя обґрунтовано виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки між сторонами виник спір з приводу невиплати заробітної плати державному службовцю, який відповідно до ст.17 КАС України відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" роз'яснено, що у порядку цивільного судочинства не можуть розглядатись заяви про видачу судового наказу щодо вимог, які підлягають розгляду в порядку господарського чи адміністративного судочинства. У разі заявлення такої вимоги суд відмовляє у прийнятті заяви на підставі пункту 1 частини 2 статті 122 ЦПК України.

Згідно з п. 2 ч 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 15 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено поняття публічної служби, якою є діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно ст. 1 Закону України "Про державну службу" державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Указом Президента України від 06.04.2011р. №384/2011 затверджено Положення про Пенсійний фонд України, відповідно до п.1 якого Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та збору, ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи ( п.7 вказаного Положення).

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що ОСОБА_3 працювала в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Жданівка Донецької області, обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу з призначення пенсій.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 не містить доводів стосовно того, що головний спеціаліст відділу з призначення пенсій не є державним службовцем.

Доводи скарги про те, що відсутній спір щодо розміру нарахованої заробітної плати та порядку проходження державної служби, а відтак, на думку апелянта, справа має бути вирішена в порядку цивільного судочинства, є неприйнятними, оскільки критеріями розмежування справи цивільного судочинства від справи адміністративного судочинства є суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Не спростовує законність ухвали і той довід, що на час звернення до суду заявник у Управлінні Пенсійного фонду України не працює, оскільки ОСОБА_3 просить про видачу судового наказу відносно грошової суми, яка належить їй до виплати за час роботи в органах Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3, п. 2 ч. 1 ст. 17 КАС України вирішення вимоги про виплату заробітної плати, нарахованої під час проходження державної служби, але невиплаченої при звільненні, розглядаються за правилами адміністративного судочинства.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 26 січня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: