Справа № 456/2254/15-ц
Провадження № 2/456/1091/2015
РІШЕННЯ

іменем України

22 червня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Саса С. С. ,

при секретарі Петренко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення позики,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду та уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 в свою користь борг за договором позики у розмірі 23500,00 грн., 243,60 грн. сплаченого судового збору, 2000,00 грн. витрат на правову допомогу. Покликається на те, що відповідач відмовляється належно виконувати укладений між ними 07.03.2014 року договір позики, відповідно до якого позивач надав у борг відповідачу 23500,00 грн., строком до 07.04.2014 року. Про отримання грошових коштів, відповідачем було складено письмову розписку, копія якої містяться у матеріалах справи. У встановлений строк відповідач борг не повернув, а тому позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнений позов підтримав, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 уточнений позов визнав повністю та не заперечує проти стягнення з нього боргу за договором позики.

Суд проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до письмової розписки від 07 березня 2014 року вбачається, що ОСОБА_1 надав у позику ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 23500,00 гривень, а ОСОБА_2 в свою чергу отримавши грошові кошти написав письмову розписку з зазначенням терміну повернення позички до 07 квітня 2014 року. В обумовлені договором строки відповідач борг не повернув.

З квитанції № 2 від 18.05.2015 року виданої ОСОБА_3 вбачається, що останній сплатив адвокату ОСОБА_4 за надання правової допомоги 2000 гривень.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

На підставі зібраних доказів судом встановлено, що відповідач не виконав свої зобовязання перед позивачем щодо повернення суми позики, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати, зокрема суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 625, 1046-1050 ЦК України, суд -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 борг у розмірі 23500,00 грн., 243,60 грн. сплаченого судового збору, 2000,00 грн. витрат на правову допомогу, а всього разом 25743,60 грн. (двадцять пять тисяч сімсот сорок три гривні 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сас С.С.