Справа № 303/1507/15-ц
Номер рядка стат.звіту-4
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Штець І.І.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обавської сільської ради Мукачівського району, треті особи реєстраційна служба Мукачівського МРУЮ в Закарпатській області, ОСОБА_3 про визнання права власності в поряду спадкування,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Обавської сільської ради Мукачівського району про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує тим, що зазначений будинок належав його матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 також помер його батько ОСОБА_5 Після смерті батьків відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1. На день смерті матері ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали син (позивач) ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_6, яка ІНФОРМАЦІЯ_3 померла. За життя батьки заповіту не залишили, а тому єдиним спадкоємцем за законом вважає себе, оскільки на день смерті матері ОСОБА_4 та сестри ОСОБА_6 був зареєстрований в спірному будинку, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Звернувшись до Мукачівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, так як при житті батьки не зареєстрували право власності на будинок. Спадщину він фактично прийняв, тому як в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України постійно проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини та не заявив відмови від спадщини, однак у встановленому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння не може тому, що відсутні правовстановлюючі документи на нього. У зв'язку з цим просить визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Представник Обавської селищної ради Мукачівського району в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечення щодо позову відсутні.

Представник реєстраційної служби Мукачівського МРУЮ Закарпатської області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, повідомлявся належним чином.

Третя особа ОСОБА_3 вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки як пояснив в судому засідання, що перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, а тому вважає, що також має право на частку в спірному будинку.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.02.2015 року батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Також встановлено, що згідно з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 12.08.1977 року батько позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, матір позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 від 02.03.2009 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 18.10.2013 року сестра позивача ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

З довідок № 02-23/533 від 10.10.2014 року та № 02-23/187 від 06.03.2015 року, виданих виконкомом Обавської сільської ради Мукачівського району, вбачається, що дворогосподарство за адресою АДРЕСА_1, зазначене в погосподарській книзі сільської ради під номером об'єкта погосподарського обліку 0068-1, зареєстровано за ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Забудовником житлового будинку була ОСОБА_4. Будинок побудовано в 1961 році згідно з запису в погосподарській книзі.

Відповідно до технічного паспорту на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: адресою АДРЕСА_1, Мукачівський район від 11.10.2014 року, до складу останнього входить житловий будинок позначений під літ. «А» (рік побудови - 1961), житловий будинок позначений під літ. «Д» (рік побудови - 1989) та надвірні споруди.

Довідкою № 02-23/1500, виданою Обавської сільською радою Мукачівського району 26.09.2014 року, стверджується, що на день смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, в спірному будинку були зареєстровані ОСОБА_1, 1962 року народження, - син та ОСОБА_6, 1959 року народження, - донька, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Також відповідно до довідки № 02-23/532, виданої виконкомом Обавської сільської ради Мукачівського району 10.10.2014 року, на день смерті ОСОБА_6 в спірному будинку був зареєстрований її брат ОСОБА_1

Після смерті матері ОСОБА_4 та відповідно сестри ОСОБА_6 позивач ОСОБА_1 звернувся до Мукачівського районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в АДРЕСА_1. 05.03.2015 державний нотаріус Мукачівської районної нотаріальної контори Шпеник М.Ю., розглянувши подані документи, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього про, що прийняла відповідну постанову.

Згідно з ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як передбачено ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином судом встановлено, що позивач, враховуючи рівність часток спадкоємців, поряд із сестрою ОСОБА_6, прийняв спадщину за померлою матір'ю, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та в силу ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом, як син спадкодавця. Крім того, позивач також прийняв спадщину і за померлою сестрою ОСОБА_6, яка в свою чергу успадкувала спадщину за померлою матір'ю, так як постійно проживав разом із нею на час відкриття спадщини, як спадкоємець другої черги за законом відповідно до ст. 1262 ЦК України.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Як роз'яснив Вищий спецiалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Щодо посилання третьої особи ОСОБА_3 на те, що він має право на частку в спірному будинку, то суд виходить з наступного.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 18.03.1995 року, шлюб між померлою ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірвано у 1995 році.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Як вже було згадано відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, враховуючи той факт, що ОСОБА_3 на день смерті ОСОБА_6 з останньою не перебував в зареєстрованому шлюбі, разом з нею не проживав з 1995 року, коли шлюб було розірвано, будь-якої заяви про прийняття спадщини до нотаріуса не подавав, а тому жодних майнових прав на спадкове майно в такого не виникло. Крім того будь-яких доказів проживання ОСОБА_3 в спірному будинку до 1995 року, а також доказів того, що ОСОБА_3 приймав участь в будівництві спірного будинку суду не представлено.

Із врахуванням вище наведеного, а також того, що позивач, будучи єдиним спадкоємцем спадкового майна за законом як після смерті матері ОСОБА_4 так і після смерті сестри ОСОБА_6 прийняв спадщину, інші спадкоємці відсутні, вирішуючи спір в межах пред'явленого позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 Закарпатської області в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 174, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216-1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1262, 1267, 1268, 1269, 1270 ЦК України суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 Закарпатської області в порядку спадкування.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Заболотний