У Х В А Л А

23 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів: Охрімчук Л.І., Гуменюка В.І., Сеніна Ю.Л., -
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року, ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 7 жовтня 2014 року та рішення Хмельницького міськрайонного суду від 12 серпня 2014 року у справі за позовом квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького до ОСОБА_4, третя особа - служба у справах дітей Хмельницької міської ради, про виселення,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 7 жовтня 2014 року та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року, позовні вимоги квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького задоволено: виселено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та його малолітнього сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з незаконно займаного ними жилого приміщення у гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення.

ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року, ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 7 жовтня 2014 року та рішення Хмельницького міськрайонного суду від 12 серпня 2014 року з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції статей 125, 132 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК Української РСР) у поєднанні з нормами статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» та статті 12 «Про основи соціального захисту бездомних осіб та безпритульних дітей».

На обґрунтування підстав для подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, передбачених пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник надав ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2015 року, в якій, на його думку, по-іншому застосовано вищезазначені правові норми.

Перевіривши наведені в заяві ОСОБА_4 доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького, суд першої інстанції, з висновками якого погодились апеляційний та касаційний суди, вважав, що ОСОБА_4 та його син, ІНФОРМАЦІЯ_2, не належать до кола осіб, яких не може бути виселено з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення, з таких підстав: гуртожиток, в якому проживає відповідач, використовується для проживання військовослужбовців Збройних Сил України або осіб, які перебувають у трудових відносинах зі Збройними Силами України; у вищезазначену кімнату гуртожитку відповідач вселився як член сім'ї військовослужбовця, який на час виникнення спірних правовідносин у вказаному приміщенні не проживав; ОСОБА_4 у трудових відносинах зі Збройними Силами України не перебуває, його житлове право є похідним від права його батька, ОСОБА_5, а той факт, що він проживає у спірному приміщенні зі своїм сином, правового значення не має, та дійшов висновку про наявність підстав для виселення відповідача та його сина з указаного приміщення на підставі статті 124 ЖК Української РСР.

Разом із тим в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2015 року, яка надана заявником для порівняння, касаційний суд скасував судові рішення судів попередніх інстанцій з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції для здійснення судами перевірки, чи належать відповідачка, яка вселилась у спірне приміщення гуртожитку на законних підставах, та її малолітній син до кола осіб, які підлягають виселенню із спірного приміщення з обов'язковим наданням іншого жилого приміщення.

Отже, порівняння наведеного судового рішення із судовим рішенням суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Оскільки зі змісту наведеного судового рішення та судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, не вбачається неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького до ОСОБА_4, третя особа - служба у справах дітей Хмельницької міської ради, про виселення за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року, ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 7 жовтня 2014 року та рішення Хмельницького міськрайонного суду від 12 серпня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

Ю.Л. Сенін