Номер провадження: 22-ц/785/2865/15
Головуючий у першій інстанції Івченко В. Б.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Мартинової К.П., Оверіної О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2014 року,-

встановила :

ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.05.2006 року між АКБ "Райффайзенбанк Україна" правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №ML-300/1645/2006, згідно якого Банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 148910 доларів США у тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, строковості, платності в строк до 12.05.2021 року на придбання нерухомого майна. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором, 26.06.2007 року між АКБ "Райффайзенбанк Україна" та ОСОБА_2 був укладений Іпотечний договір №PCL-300/1603/2006, відповідно до умов якого Іпотекодавець передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1. В зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 06.06.2012 року виникла заборгованість перед позивачем, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 148053,64 доларів США, що в еквіваленті складає 1182948,58 грн.; заборгованості по відсоткам в розмірі 59993,24 доларів США, що в еквіваленті складає 479345,99 грн. В рахунок виконання основного зобов'язання позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття предмету іпотеки у власність згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в Іпотечному договорі. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2014 року у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовлено. Не погоджуючись з рішенням суду представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" - Янковська І.В. подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм процесуального та не правильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2014 року та ухвалити нове рішення, яким звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, через свого представника-адвоката Веселова А.В. подала заяву про відкладення розгляду справи за її відсутності у зв'язку з хворобою.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Оскільки відповідач має представника - адвоката Веселова А.В., колегія суддів вважає, що не явка відповідача не перешкоджає розгляду справі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено, що 12.05.2006 року між АКБ "Райффайзенбанк Україна" правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №ML-300/1645/2006, згідно якого Банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 148910 доларів США у тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, строковості, платності в строк до 12.05.2021 року на придбання нерухомого майна. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором, 26.06.2007 року між АКБ "Райффайзенбанк Україна" та ОСОБА_2 був укладений Іпотечний договір №PCL-300/1603/2006, відповідно до умов якого Іпотекодавець передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1. В зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 06.06.2012 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 208046,88 доларів США, що в еквіваленті станом на 06.06.2012 року складає 1662294,57 грн.

12.11.2010 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг України" було укладено договір про відступлення права вимоги відповідно якого, ПАТ "ОТП Банк" передав ТОВ "ОТП Факторинг Україна" права вимоги за Кредитним договором №ML-300/1645/2006 від 12.05.2006 року згідно Додатку №1 до даного Договору.

Згідно копії Витягу із Статуту Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", вбачається, що ПАТ "ОТП Банк" є правонаступником всіх прав та обов'язків ЗАТ "ОТП Банк", яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов'язків АКБ "Райффайзенбанк Україна".

Як на підставу правонаступництва ПАТ "ОТП Банк" прав та обов'язків АКБ "Райффайзенбанк Україна" посилався на Витяг вказаний рішенні позачергових Загальних Зборів акціонерів АКБ "Райффайзенбанк Україна" від 09.10.2006 року Протокол №40, рішення Загальних Зборів акціонерів ЗАТ "ОТП Банк" від 23.04.2009 року Протокол №40, проте ці рішення до суду надані не були.

На ухвалу суду про витребування доказів по справі, представник позивача надав до суду заяву про звільнення від доказування, згідно якої на думку позивача, витребування деякої інформації зазначеної в ухвалі суду суперечить положенням Закону України "Про захист персональних даних" та підриває економічну безпеку Позивача та просив звільнити позивача від обов'язку доказування фактів переходу права вимоги позивача до ОСОБА_2 від ПАТ "ОТП Банк" до ТОВ "ОТП Факторинг Україна" за договором купівлі-продажу кредитного портфелю 12.11.2010 року та всіма договорами забезпечення; набуття позивачем, ПАТ "ОТП Банк", ЗАТ "ОТП Банк", АКБ "Райффайзенбанк Україна" статусів фінансових установ з дозволами на проведення певних операцій.

Відмовляючи в задоволені позову районний суд виходив з того, що неможливо встановити процесуальне правонаступництво ПАТ "ОТП Банк" від ЗАТ "ОТП Банк", в свою чергу ЗАТ "ОТП Банк" від АКБ "Райффайзенбанк Україна", суму заборгованості за Кредитним договором та відсутністю відомостей стосовно виконання відповідачем зобов'язань за Кредитним договором, а також беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні докази переходу прав та обов'язків за Іпотечним договором до позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" - відсутні.

Колегія суду погоджується з таким висновком районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Посилання апелянта, як на підставу від звільнення від доказування, на ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2014 року про заміну сторону у виконавчому провадженні є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановленні судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В ухвалі на яку посилаються апелянт, встановлені обставини, щодо інших осіб та не стосуються предмету доказування, а саме правонаступників за кредитним договором №ML-300/1645/2006 від 10.05.2006 року.

Крім того, необхідно зазначити, що доводи апеляційної скарги по сутті стосуються ухвали про забезпечення доказів, яка апелянтом в установленому порядку не оскаржена та не виконана.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань. Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України, судова колегія,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.В.Оверіна

К.П.Мартинова