УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатською області від 06 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 06 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дій незаконними, визнання недійсним правочину у частині підвищення відсоткової ставки,

в с т а н о в и в :

У серпні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним укладений із банком кредитний договір від 03 липня 2006 року в частині зміни відсоткової ставки та визнати незаконними дії банку в цій частині, посилаючись на те, що 05 вересня 2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатською області було відкрито провадження у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до нього про стягнення боргу, із якої йому стало відомо про одностороннє збільшення банком у 2008 році процентної ставки за користування кредитним лімітом - із 18 % на 20,4 % та 40,8 % за прострочення заборгованості, про що банк належним чином його не повідомив.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатською області від 06 жовтня 2014 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Визнано недійсним договір про надання банківських послуг від 29 червня 2006 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_2, у частині зміни відсоткової ставки за користування кредитним лімітом з 18% річних на 20,4% річних та в частині встановлення ставки 40,8% річних за прострочену заборгованість та визнано неправомірними дії банку в цій частині. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 06 лютого 2015 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатською області від 06 жовтня 2014 року скасовано у частині задоволення вимоги про визнання договору недійсним у частині підвищення відсоткової ставки та ухвалено в цій частині нове рішення, яким ОСОБА_2 у задоволенні цієї вимоги відмовлено. Рішення суду першої інстанції у частині задоволення вимоги позову про визнання дій незаконними змінено, викладено резолютивну частину рішення суду першої інстанції у такій редакції: «позов ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання дій незаконними задовольнити, визнати дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо зміни в односторонньому порядку відсоткової ставки за користування кредитним лімітом за договором про надання банківських послуг від 29 червня 2006 року з 18% річних на 20,4% річних та щодо встановлення ставки 40,8% річних за прострочену заборгованість - незаконними». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу передати на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції змінюючи та скасовуючи в частині рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та дійшов вірного висновку що позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, доведено та надано докази відповідно до викладених обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, у зв'язку з чим, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання незаконними дій банку в частині неправомірного підвищення в односторонньому порядку відсоткової ставки, а також вірного висновку щодо нікчемності правочину.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дій незаконними, визнання недійсним правочину у частині підвищення відсоткової ставки.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук