УХВАЛА

ІМЕНЕМ України

15 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євтушенко О.І.,

суддів: Євграфової Є.П., Коротуна В.М.,

Попович О.В., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Стадіон «Авангард» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 23 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

24 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Стадіон «Авангард» (далі - КП «Стадіон «Авангард») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме: з 12 вересня 2012 року до 16 вересня 2014 року, у розмірі 105 135 грн, зазначаючи наступне.

12 вересня 2012 року її було звільнено з посади головного бухгалтера КП «Стадіон «Авангард». З наказом про звільнення її було ознайомлено 18 вересня 2012 року, розрахунок у виді заробітної плати вона отримала 20 вересня 2012 року.

Актом перевірки Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області від 10 жовтня 2012 року встановлено, що на день перевірки КП «Стадіон «Авангард» не виплатило ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Судовим наказом Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 вересня 2013 року у справі № 308/10393/13ц стягнуто з КП «Стадіон «Авангард» на користь ОСОБА_3 2 580 грн, які були виплачені 16 вересня 2014 року.

Посилаючись на норми ст. ст. 116, 117 КЗпП України, ОСОБА_3 просила стягнути середній заробіток з 12 вересня 2012 року (день звільнення) до 16 вересня 2014 року (день фактичного розрахунку) у сумі 105 135 грн.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 листопада 2014 року провадження у справі закрито.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 23 грудня 2014 року ухвалу суду першої інстанції в частині закриття провадження про стягнення з КП «Стадіон «Авангард» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12 вересня 2012 року до 31 липня 2013 року залишено без змін.

У решті ухвалу суду першої інстанції скасовано, справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу апеляційного суду в частині закриття провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Закриваючи провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд першої інстанції зазначав, що вже набрало законної сили рішення з приводу спору між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. На думку суду, у даному спору позивачка тільки збільшила розмір шкоди, що підлягає стягненню.

Апеляційний суд ухвалу суду першої інстанції в частині закриття провадження про стягнення з КП «Стадіон «Авангард» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12 вересня 2012 року до 31 липня 2013 року залишив без змін, у решті ухвалу суду першої інстанції скасував, справу повернув до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

При цьому апеляційний суд зазначав наступне.

Сторони та предмет у даній справі одні й ті ж, що були при ухваленні рішення Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 04 грудня 2013 року, однак змінився період, за який позивач просить стягнути середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні. Вищезазначеним рішенням суд вирішив питання про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 12 вересня 2012 року до 31 липня 2013 року, тому вимоги у період після 31 липня 2013 року до 16 вересня 2014 року судом не розглядалися.

Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме: виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Оскільки підстави позову за цими двома справам є різними, апеляційний суд вважав, що у суду першої інстанції не було підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України для закриття провадження у вищезазначеній справі за всіма вимогами.

Разом із тим з висновками судів погодитися не можна з огляду на таке.

Звертаючись до суду у серпні 2013 року (а. с. 40-41), ОСОБА_3 просила стягнути заборгованість із заробітної плати у сумі 1 591 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 12 вересня 2012 року до 31 липня 2013 року в загальній сумі 70 520 грн. У подальшому ОСОБА_3 збільшила вимоги та просила стягнути 77 797 грн 47 коп.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 грудня 2013 року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 24 квітня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та в задоволенні позову відмовлено.

З останнього вбачається, що згідно з повідомленням про розрахунок при звільненні ОСОБА_3 нараховано: заробітну плату за вересень (8 робочих днів) в розмірі 1 720 грн, враховуючи утримання, до видачі - 1 409 грн 37 коп.; компенсацію за невикористану відпустку за 1 календарний день - 160 грн 66 коп, враховуючи утримання, до видачі - 131 грн 55 коп.; компенсацію за несвоєчасно виданий розрахунок з 12 вересня 2012 року до 20 вересня 2012 року у розмірі 1 505 грн, враховуючи утримання 1 505 грн.

Згідно з актом перевірки Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області від 10 жовтня 2012 року (а. с. 6), про що також зазначено у вказаному судовому рішенні, розрахунок із ОСОБА_3 проведено не в день звільнення, внаслідок чого нараховано, проте не виплачено станом на 10 жовтня 2012 середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 2 580 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначена сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - 2 580 грн стягнута на корить позивачки судовим наказом від 11 вересня 2013 року (а. с. 50), який набрав законної сили 10 червня 2014 року.

Зазначені грошові кошті отримані позивачкою від ДВС 25 липня 2014 року (а. с. 5).

Цим судовим наказом стягнута заробітна плата, а у справі, що розглядається зараз, позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні на підставі ст. 117 КЗпП України.

Разом із тим, вирішуючи питання про закриття провадження у справі, суди як першої, так і апеляційної інстанцій не звернули увагу на те, що сума за затримку, щодо виплати якої позивачка просить застосувати наслідки, визначені ст. 117 КЗпП України, не є заробітною платою, щодо якої вирішувався спір в іншій справі, та у позові в якій було відмовлено, а є саме нарахованим середнім заробітком за час затримки розрахунку, до якого наслідки, передбачені ст. 117 КЗпП України, не застосовуються.

Суди на порушення вимог ст. 210 ЦПК України на зазначене уваги не звернули, із матеріально-правовими вимогами та характером спірних правовідносин, що передані на вирішення, в повній мірі не визначилися та висновків про наявність судового рішення між тими сторонами та з того самого предмета спору дійшли помилково.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 23 грудня 2014 року скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Євтушенко

Судді: Є.П. Євграфова

В.М. Коротун

О.В. Попович

О.М. Ситнік