Справа №489/401/15-ц 16.04.2015 16.04.2015 16.04.2015
Провадження № 22ц/784/889/15 Суддя першої інстанції Спінчевська Н.А.
Категорія 50 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

16 квітня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Царюк Л.М,

суддів: Козаченка В.І., Мурлигіної О.Я.,

при секретарі Шпонарській О.Ю.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з продовженням навчання, -

В С Т А Н О В И Л А:

23 січня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її утриманні. На час звернення до суду донька досягла повноліття та є студенткою Харківського обласного вищого училища фізичної культури і спорту. ЇЇ дохід не дозволяє повноцінно утримувати доньку, відповідач добровільної допомоги не надає.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на доньку ОСОБА_4 в розмірі ? частини від усіх видів заробітку до закінчення навчання, але не більш як до досягнення нею 23 років.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився у м. Миколаєві, на користь ОСОБА_2 аліменти на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 23 січня 2015 року, на весь час навчання ОСОБА_4, до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення 23 років.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги її позову в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, невірну оцінку наданих доказів та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2).

Відповідно до довідки Харківського обласного вищого училища фізичної культури і спорту № 209 від 24 листопада 2014 року ОСОБА_4 є студенткою цього учбового закладу та навчається на першому курсі денного відділення волейболу на підставі державного замовлення. Навчання закінчується 30 червня 2016 року (а.с.3).

Згідно довідки державного підприємства НВКГ «Зоря» - «Машпроект» від 16 лютого 2015 року ОСОБА_3 працює в конструкторському відділі серійних та ремонтних приборів (а.с. 21).

Відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, від якого мають сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 24, 28).

Згідно з ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками районного суду, що дитина, досягнувши повноліття, продовжує навчання та потребує допомоги, а відповідач має матеріальну можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці.

Такий висновок суду відповідає встановленим судом обставинам справи та нормам матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Частиною 1 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, належно оцінив надані сторонами докази, врахував матеріальне становище батька дитини, його сімейний стан та наявність на утриманні малолітньої дитини, ті обставини, що дочка навчається на основі державного замовлення, отримує стипендію, та, виходячи з обов'язку обох батьків щодо утримання дитина, а також з балансу інтересів сторін, обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та визначення аліментів у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не враховано, що під час навчання позивачкою здійснюються витрати, пов'язані з проїздом дитини до місця навчання, проживання в гуртожитку, оплатою участі у змаганнях не можуть бути прийняті до уваги, оскільки такі витрати та їх розмір не підтверджені позивачкою відповідними письмовими доказами.

На підставі викладеного, твердження скаржника про те, що судове рішення ухвалено без дослідження всіх обставин справи є непереконливим, доводи останньої зводяться до тлумачення як обставин, так і норм права на свою користь та не спростовують викладених в судовому рішенні висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав, передбачених ст. 309 ЦПК України, для скасування рішення суду першої інстанції

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: