АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/4259/15 Головуючий І інстанції -
Справа: № 2034/5940/2012 Юдін Є.О.
Категорія: сімейні Доповідач - Костенко Т.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Костенко Т.М.

суддів: Колтунової А.І., Гальянової І.Г.

за участі секретаря Герасимової К.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 березня 2013 року у цивільній справі за позовом Харківської міжрайонної прокуратури Харківської області в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а

Харківський міжрайонний прокурор Харківської області звернувся з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5, ОСОБА_2, у відношенні малолітньої ОСОБА_4 та стягнути з відповідачів аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання ОСОБА_4. Передати малолітню ОСОБА_4 органу опіки та піклування Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області.

21.02.2013 року прокурор подав до суду заяву про залишення без розгляду вимог стосовно позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 у відношенні малолітньої ОСОБА_4 та стягнення з неї аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що батько малолітньої ОСОБА_4 з родиною не проживає з моменту народження дитини, у шлюбі з матір'ю ОСОБА_5 не перебуває з 30.01.2002 року. Місце проживання відповідача ОСОБА_2 не відоме, зареєстрованим в м. Харкові та Харківській області не значиться, що підтверджується довідкою адресно-довідкового бюро ГУ МВС України, в Харківській області за №33 від 12.04.2012 року.

З моменту народження ОСОБА_4 її батько ОСОБА_2 покинув її, на даний час жодного разу не з'являвся.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, з урахуванням заяви про залишення частини вимог без розгляду.

Представником позивача було подано заяву до суду, в якій зазначила, що позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за відсутності позивача.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином шляхом розміщення повідомлення в газеті «Слобідський край», поважних причин неявки суду не повідомив.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 березня 2015 року позовні вимоги Харківського міжрайонного прокурора Харківської області відносно позбавлення батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у відношенні малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнення з неї аліментів на утримання дитини - залишено без розгляду.

Позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Вирішено питанння щодо судових витрат.

Представником ОСОБА_2. - ОСОБА_3 була подана апеляційна скарга, у якій вона просила зупинити виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 27.03.2013 року, скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в позові Харківського міжрайонної прокуратури Харківської області в повному обсязі.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 29 січня 2015 року зазначене рішення суду першої інстанції було змінено: у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав було відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року було скасовано рішення суду апеляційної інстанції та передано справу на новий апеляційний розгляд.

При повторному перегляді рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч.І ст.303 ЦПК України, у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Проте повністю з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі, який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 01 квітня 2003 року, розірвано ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 народила дочку, ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 серіїНОМЕР_1, виданого 10 березня 2010 року, її батьком є ОСОБА_2.

Разом із тим, за висновками експерта відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_9 від 26 травня 2015 року № 151, біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4 - виключається.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30 червня 2015 року, що набрало законної сили, виключено запис про ОСОБА_2 як батька дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з актового запису, зробленого 10 березня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції за № 06.

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Факт того, що ОСОБА_2 не є батьком ОСОБА_4, підтвердила також ОСОБА_5

Статтею 164 СК України визначені підстави позбавлення осіб батьківських прав, при чому перелік цих підстав є вичерпним.

Звертаючись із позовом до суду, Харківський міжрайонний прокурор Харківської області просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні ОСОБА_4 та посилався на те, що ОСОБА_2 з родиною не проживає, його місце проживання не відоме, участі в утриманні та вихованні дитини він не приймає.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не є біологічним батьком ОСОБА_4, до народження дитини тривалий час разом з ОСОБА_5 не проживав, хоч і перебував із нею в зареєстрованому шлюбі, судова колегія вважає, що рішення районного суду підлягає зміні з відмовою в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст.180 СК України обов'язок утримувати дитину несуть саме батьки. Оскільки ОСОБА_2 не є батьком ОСОБА_4, то і аліменти з нього на утримання дитини утримуватись не можуть.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище, рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 березня 2013 року, ухвалене по справі, не може бути визнане цілком законним, обґрунтованим, а тим більш справедливим, у зв'язку з чим судова колегія вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України змінити це судове рішення в частині, що стосується позовних вимог про позбавлення батьківських прав та стягненні аліментів та відмовити в їх задоволенні.

В іншій частині рішення не оскаржувалось та судовою колегією не переглядається.

Таким чином, на підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 березня 2013 року змінити.

Відмовити Харківській міжрайонній прокуратурі Харківської області, що діє в інтересах ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в задоволенні позову до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області, про позбавлення батьківських прав та стягненні аліментів.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -