АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1354/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Пироженко (С.А.) С. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Сбербанку Росії» (далі ПАТ «ОСОБА_5 Сбербанку Росії», ОСОБА_5) на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 квітня 2015 року по справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Сбербанку Росії» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції ОСОБА_6, зацікавлена особа: ОСОБА_7 на дії державного виконавця та скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві, -

в с т а н о в и л а :

24 лютого 2015 року ПАТ «ОСОБА_5 Сбербанку Росії» звернулося до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною скаргою на дії державного виконавця Вакуленко С.М., посилаючись на те, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Черкаській області перебував виконавчий лист Соснівського районного суду м. Черкаси №2/396/11 про стягнення на користь ПАТ «ОСОБА_5 Сбербанку Росії» з ОСОБА_7 коштів в сумі 890 620 грн.

02 лютого 2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, в звязку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійсненні державним виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. ОСОБА_8 вважає оскаржувану постанову незаконною, дії та бездіяльність державного виконавця в процесі виконавчого провадження неправомірними, а тому звернувся з даною скаргою до суду.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 квітня 2015 року в задоволенні скарги ПАТ «ОСОБА_5 Сбербанку Росії» відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити скаргу ПАТ «ОСОБА_5 Сбербанку Росії». Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції є такою, що постановлена з порушенням норм матеріального права.

Заслухавши представника Банку, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у задоволенні скарги Банку суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні факт неправомірності дій чи бездіяльності державного виконавця не знайшов свого підтвердження, а тому права скаржника не були порушені.

Судова колегія погоджується з таким висновками суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи на виконані державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції ОСОБА_6 знаходився виконавчий документ виконавчий лист, виданий Соснівським районним судом м. Черкаси по справі №2/396/11 про стягнення на користь ПАТ «ОСОБА_5 Сбербанку Росії» з ОСОБА_7 коштів в сумі 890 620 грн.

Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 23.04.2014 року та направлена сторонам виконавчого провадження.

Дане виконавче провадження входило до складу зведеного виконавчого провадження за № 38380894 від 06.06.2013 року.

02 лютого 2015 року державним виконавцем Вакуленко С.М. винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві у звязку з тим, що здійснені державним виконавцем відповідно до закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Майно боржника, розшук якого здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку.

Закон України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 11 цього Закону визначає, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково, повертається стягувачеві у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Виявлення майна та звернення стягнення на майно боржника здійснюється у порядку встановленому главою 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи державним виконавцем проведено заходи по виявленню майна боржника, а саме надіслано відповідні запити до організацій та установ, що проводять реєстрацію рухомого та нерухомого майна, до Пенсійного фонду України для виявлення останнього місця роботи чи отримання пенсії, Державної податкової служби України для виявлення розрахункових рахунків та джерела отримання доходів.

Згідно довідки державної інспекції сільського господарства в Черкаській області від 15.07.2013 року за № 210-у сільськогосподарська техніка за боржником не зареєстрована.

Відповідно до повідомлення ДПС України від 30.11.2012 року за №455675 за боржником відкритих розрахункових рахунків не зареєстровано. Місцем роботи боржника є ПП «Артбудінвест», що знаходиться за адресою: 03049, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, кім. 932.

Згідно довідки Державної міграційної служби України в Черкаській області від 25.12.2012 року за № 20794 боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно даних АІС «Автомобіль» станом на 12.07.2013 року за боржником зареєстровано автомобіль легковий TOYOTA AURIS 1.6 L, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та який перебуває в заставі АБ «Укргазбанку».

17.07.2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт вищевказаного транспортного засобу та за вих. № 5009/2.1-32 направлено до ВРЕР УДАІ УМВС України в Черкаській області та сторонам виконавчого провадження. Постановою від 17.07.2013 року оголошено розшук зазначеного автомобіля, копії якої за вих. №5006/2.1-32 направлено до сектору розшуку викрадених транспортних засобів УДАІ УМВС України в Черкаській області та сторонам виконавчого провадження.

Згідно відповіді Державної авіаційної служби України від 06.03.2014 року за №20.16-2566 повітряні судна за ОСОБА_7 не зареєстровані.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.05.2014 року за боржником у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні.

Відповідно до відповіді Пенсійного фонду України від 03.06.2014 року за № НОМЕР_2 інформація щодо останнього місця роботи відсутня, пенсію боржник не отримує.

17.06.2014 року за місцем реєстрації боржником, з метою перевірки майнового стану, здійснено вихід, який виявився безрезультатним, оскільки двері до квартири ніхто не відчинив, боржнику залишено виклик до державного виконавця, про що складено відповідний акт. При повторному виході державного виконавця 27.11.2014 року за місцем реєстрації боржника встановлено, що власником квартири є ОСОБА_9, боржник за вказаною адресою не проживає, майна належному боржнику не виявлено, про що складено відповідний акт.

Державним виконавцем було направлялись подання про тимчасове обмеження в праві виїзду боржника. Ухвалами Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 жовтня 2014 року та 30 січня 2015 року подання державного виконавця залишено без задоволення.

Інші доводи апеляційної скарги неконкретні і не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Отже колегія суддів вважає, що державним виконавцем виконано всі вимоги Закону України № 606-XIV про виявлення майна боржника.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 47 вказаного Закону України повернення виконавчого документа стягувачу, з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання.

Таким чином, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Сбербанку Росії» - відхилити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :