Провадження № 2/712/189/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді - Дерунець О.А.
при секретарі - Сагун Я.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрія-Фарм" про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що він працював на посаді майстра дільниці бракеражу та пакування виробничого департаменту ТОВ "Юрія-Фарм". Наказами відповідача № ЮФ000041-ОС від 27.12.2011 року та № ЮФ/090-ОД від 27.12.2011 року його було звільнено з займаної посади. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 02.11.2012 року позивача було поновлено на роботі на вказаній вище посаді. Однак рішення суду про поновлення на роботі і досі не виконано.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.12.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 26.02.2014 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Юрія-Фарм" середній заробіток за період з 06.06.2013 року по 30.11.2013 року в сумі 49253,52 грн., в решті позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.09.2014 року рішення Соснівського суду від 04.12.2013 року та ухвала Апеляційного суду Черкаської області від 26.02.2014 року скасована, а справа на правлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

При повторному розгляді справи в суді позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі, з заявами до суду не звертався.

Зі згоди позивача та його представника суд керуючись ст. 224-226 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді.

Заслухавши пояснення позивача то його представника, дослідивши матеріали справи, в результаті повного та всебічного дослідження, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді майстра дільниці бракеражу та пакування виробничого департаменту ТОВ "Юрія-Фарм". 27.12.2011 року його було з даної роботи звільнено.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 02.11.2012 року ОСОБА_1 було поновлено на роботі на займаній до звільнення посаді.

Зазначені обставини встановлені рішенням апеляційного суду від 02.11.2012 року, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.02.2013 року, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 18.04.2013 року, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.06.2013 року, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 07.08.2013 року, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.05.2014 року, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 07.10.2014 року, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.10.2014 року, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 10.12.2014 року. Вказані судові рішення набрали законної сили, і не потребують повторного доказування (ч. 3 ст. 61 ЦПК України). Також ці обставини не заперечуються сторонами.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання рішення суду про поновлення на роботі, згідно ч. 1 ст. 76 Закону України "Про виконавче провадження", вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

Станом на день розгляду справи наказу про поновлення на роботі ОСОБА_1 ТОВ "Юрія-Фарм" не видано, до виконання трудових обов'язків ОСОБА_1 не допущений, жодного доказу, що свідчить про виконання рішення суду, до справи не додано. Тобто, рішення суду про поновлення на роботі не виконано.

Зазначені обставини встановлені рішеннями Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.02.2013 року, від 05.06.2013 року, від 15.05.2013 року та від 23.10.2014 року, які набрали законної сили, та не заперечувались сторонами.

Відповідно до ч. 5 ст. 235 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Як зазначив Вищий спеціалізований суд України в ухвалі від 10.09.2014 року у цій справі, оскільки рішення апеляційного суду про поновлення на роботі ухвалене 02.11.2012 року, то і виконувати його необхідно з моменту проголошення. При цьому зупинення виконання рішення про поновлення на підставі ухвали судді Вищого спеціалізованого суду від 27.11.2012 року не звільняє відповідача від відповідальності за затримку поновлення позивача на роботі та не є підставою для відмови в задоволенні вимог позивача про стягнення середнього заробітку за період з 26.11.2012 року по 13.02.2013 року.

Виходячи з того, що рішення про поновлення на роботі до цього моменту не виконано, ТОВ "Юрія-Фарм" зобов'язано сплатити позивачу середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у зв'язку з затримкою виконання рішення про поновлення на роботі за період з 02.11.12 року до сьогодні. Враховуючи середній заробіток на час звільнення, який становив 8443,46 грн. на місяць, загальна сума середнього заробітку за спірний період складає 71918,97 грн., в тому числі за період з 26.11.2012 року по 13.02.2013 року - 22665,45 грн., за період з 06.06.2013 року по 30.11.2013 року - 49253,52 грн. Будь-яких доказів стягнення середнього заробітку за спірний період в інших справах або добровільної сплати до суду не надано.

Заперечення представника відповідача надані в попередніх судових засіданнях про те, що ОСОБА_1 може отримувати доходи з інших джерел, суд відхиляє з наступних підстав.

Відповідно п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Будь-які інші доходи (проценти, пенсія, додаткові блага тощо) не впливають на розмір середнього заробітку, оскільки ані можливість отримання цих доходів ані їх розмір не пов'язані з тим працює особа чи ні, отримувати їх можна не залежно від отримання заробітної плати за основним місцем роботи.

Як вбачається із відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів ОСОБА_1 від 12.12.2014 року у спірні періоди з 26.11.2012 року по 13.02.2013 року та з 06.06.2013 року по 30.11.2013 року позивач не отримував жодної заробітної плати за новим місцем роботи (допомог по тимчасовій непрацездатності, вихідної допомоги, середнього заробітку на період працевлаштування, допомоги по безробіттю). Будь-яких доказів про отримання позивачем таких виплат відповідачем не надано.

Також суд бере до уваги те, що розмір середнього заробітку позивача (8443,46 грн. на місяць) вже встановлено судами за період з 05.11.2012 року по 25.11.2012 року (до спірних періодів), з 14.02.2013 року по 05.06.2013 року (між спірними періодами) та з 01.12.2013 року по 30.09.2014 року (після спірних періодів).

За таких обставин вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "Юрія-Фарм" про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 26.11.2012 року по 13.02.2013 року в сумі 22665,45 грн. та з 06.06.2013 року по 30.11.2013 року в сумі 49253,52 грн. є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року № 4 визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), який зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розглядаючи спір про стягнення моральної шкоди у зв'язку із затримкою попереднього (в 2011 році) поновлення на роботі ОСОБА_1 на роботі у ТОВ "Юрія-Фарм", Соснівський районний суд м. Черкаси у рішенні від 25.11.2013 року, яке в цій частині залишено без змін рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 14.02.2014 року, прийшов до висновку, що належним розміром компенсації за час затримки (10 місяців) є 5000 грн..

Враховуючи конкретні обставини даної справи, ступінь порушення життєвих стосунків ОСОБА_1, потребу у додаткових зусиллях для організації життя, тривалий термін невиконання рішення суду про поновлення на роботі (14 місяців станом на грудень 2013 року), а також те, що відповідач повторно не виконує рішення по відношенню до позивача, та виходячи із засад справедливості і розумності, суд визначає розмір моральної шкоди в сумі 7000,00 грн. (за період невиконання рішення з листопада 2012 року по грудень 2013 року), оскільки на думку суду, цей розмір моральної шкоди відповідає ступеню моральних страждань, завданих ОСОБА_1 Вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 25000 грн. є завищеними, не відповідають обставинам справи, характеру та обсягу моральних страждань.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що викладенні обставини позовної заяви знайшли своє обґрунтоване та документальне підтвердження в судовому засіданні, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме до стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 26.11.2012 року по 13.02.2013 року в сумі 22665,45 грн., за період з 06.06.2013 року по 30.11.2013 року в сумі 49253,52 грн. та моральну шкоду в сумі 7000,00 грн., а всього 78918,97 грн..

Згідно ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

При подачі позову до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, а тому, до стягнення з ТОВ "Юрія-Фарм" на користь держави підлягає судовий збір в сумі 789,19грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212 - 216, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 235, 236, 237-1 КЗпП України, ст. 76 Закону України "Про виконавче провадження", суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрія-Фарм" про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрія-Фарм" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 26.11.2012 року по 13.02.2013 року в сумі 22665,45 грн., за період з 06.06.2013 року по 30.11.2013 року в сумі 49253,52 грн. та моральну шкоду в сумі 7000,00 грн., а всього 78918,97 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрія-Фарм" на користь держави судовий збір в розмірі 789,19 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Соснівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Головуючий: