Справа № 372/1739/15-ц
провадження № 2-776/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2015 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Мори О. М.,

при секретарі Василенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики -,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач), в якому просила суд стягнути з відповідача по справі на її користь заборгованість за договором позики в сумі 188 076 гривень 00 копійок, що еквівалентно 8 000,00 доларів США по курсу НБУ на момент звернення, три відсотки річних за період прострочення виконання грошового зобов'язання з 03.10.2014 року по 06.04.2015 року - 2 774,89 гривень, суму інфляційних витрат за період прострочення виконання грошового зобов'язання з 04.10.2014 року по 06.04.2015 року - 31 371,08 гривень, витрати на правову допомогу -3 000,00 гривень та сплачений судовий збір - 2 222,22 гривень.В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 04 жовтня 2012 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей ( далі по тексту - договір), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ніколіцею В.Ф. та зареєстрований в реєстрі № 2051, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу в борг 63 944,00 гривень, що станом на день укладення договору еквівалентно 8000,00 доларів США зі строком повернення до 04 жовтня 2014 року. За умовами договору відповідач повинен був здійснювати щомісячно погашення позики сплачуючи по 2 664, 33 гривні, але в розмірі не менше суми еквівалентної 333, 33 доларів США на дату сплати таких коштів. Оскільки відповідач умов Договору не дотримався та ним не було сплачено жодного платежу внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в вищезазначеному розмірі.

13 липня 2015 року відповідачем через представника було подано заяву про зменшення позовних вимог, оскільки відповідачем було повернуто позивачеві частину боргу за договором 3 050, 00 доларів США, а тому просив остаточно стягнути з відповідача основний борг в сумі - 116 325,00 гривень; три відсотки річних від простроченої суми заборгованості за користування коштами - 1 730,54 гривень; суму інфляційних витрат - 33 850, 57 гривень; витрати на правову допомогу -3 000,00 гривень та сплачений судовий збір - 2 222,22 гривень з підстав зазначених в позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на порушення відповідачем договірних зобов'язань та просив позов задовольнити в повному обсязі з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Відповідач в судовому засіданні позов з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог визнав частково, за зазначивши, що не погоджується з сумою інфляційних витрат.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2012 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 прийняла грошові кошти в сумі 63 944,00 гривень, що станом на день посвідчення договору еквівалентно 8000,00 доларів США, на строк до 04 жовтня 2014 року, а остання зобов'язалась повернути грошові кошти в строк зазначений в договорі. Даний договір укладено в письмовій формі та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ніколіцею В.Ф. і зареєстровано в реєстрі за № 2051.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду, такої ж якості.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Даний договір укладено в письмові формі .

Згідно зі ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Підтвердженням передачі грошової суми у розмірі 63 944,00 гривень, що станом на день посвідчення договору еквівалентно 8000,00 доларів США позивачем відповідачеві являється укладення і підписання договору позики грошей від 04 жовтня 2012 року, оскільки в п. 1 договору зазначено, що кошти одержані позичальником від позикодавця до підписання договору позики грошей.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони ( кредитора ) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 5 укладеного між сторонами договору позики грошей від 04 жовтня 2012 року, відповідач зобов'язався повернути позивачеві отримані в позику кошти в строк 04 жовтня 2014 року.

Відповідно до ст. 545 ЦК України виконання боржником свого обов'язку підтверджує наявність у нього боргового документу.

Відповідно до п. 5 договору позики грошей сплата боргу підтверджується нотаріально засвідченою заявою позикодавця про сплату суми позики в повній сумі.

З пояснень представника позивача та відповідача в судовому засіданні та з заяви про зменшення розміру позовних вимог встановлено, що відповідач повернув позивачеві частину коштів в рахунок погашення боргу за договором позики грошей в розмірі 3050,00 доларів США. Іншу частина боргу, в сумі 4 950 доларів США до цього часу позивачу не повернуто відповідачем.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та визнає правомірними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості станом на 03.04.2015 року за договором позики в сумі 118055 ( сто вісімнадцять тисяч п'ятдесят п'ять) гривень 54 копійки, що включає в себе: основний борг в сумі 4 950,00 доларів США, що еквівалентно станом на 03.04.2015 року 116 325 ( сто шістнадцять тисяч триста двадцять п'ять) гривень 00 копійок; 3% річних від простроченої суми заборгованості за користування коштами - 1730 ( одна тисяча сімсот тридцять) гривень 54 копійки, оскільки відповідач не виконав зобов'язання у строк встановлений в договорі позики та в односторонньому порядку відмовився від виконання своїх зобов'язань щодо повернення коштів, в зв'язку з чим порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Суд вважає, що вимоги про стягнення інфляційних втрат (нарахувань) по даному договору є необґрунтованими, оскільки борг перераховано по гривневому еквіваленту від суми в доларах США, а індекс інфляції може застосовуватись до гривні, а не до іноземної валюти, в якій перераховано боргові зобов'язання відповідача.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 1180 гривень 55 копійок та витрати на правову допомогу в сумі 3 000 гривень 00 копійок, оскільки дані вимоги ґрунтуються на положеннях ст. 88 ЦПК України та підтвердженні документальними доказами по судових витратах.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 118055 ( сто вісімнадцять тисяч п'ятдесят п'ять) гривень 54 копійки, що включає в себе: основний борг в сумі 116 325 ( сто шістнадцять тисяч триста двадцять п'ять) гривень 00 копійок; 3% річних від простроченої суми заборгованості за користування коштами - 1730 ( одна тисяча сімсот тридцять) гривень 54 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат сплачений судовий збір в сумі 1180 (одна тисяча сто вісімдесят ) гривень 55 копійок та витрати на правову допомогу в сумі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області.

СуддяМора О. М.