АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/1706/15 Головуючий 1 інст. - Блага І.С.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Котелевець А.В.,

Кіпенка І.С.,

за участю секретаря - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус", ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у сумі 27 036,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 21.07.2006 року між ПАТ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 1 896,70 грн. на картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 25,08% на рік строком на 18 місяців по 21.01.2008 року. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Взяті на себе зобов'язання по кредитному договору банк виконав своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_2 вище вказані грошові кошти. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 03.04.2014 року має заборгованість - 27 036,41 грн., яка складається з: 1 630,18 грн. - заборгованість за кредитом, 8 285,90 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 15 356,69 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов"язань за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 263,64 грн. - штраф (процентна складова).

Зобов'язання ОСОБА_2 за кредитним договором забезпечено порукою у розмірі 10 000 грн., а саме - договором поруки, укладеним з поручителем - ТОВ "УФА "Верус" в особі філії ТОВ "УФА "Верус" у Дзержинському районі м. Харкова. Згідно п.п. 2, 4 Договору поруки від 01.09.2010 року у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2014 року позов ПАТ КБ "ПриватБанк" - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, судові витрати стягнути на користь ПАТ КБ "ПриватБанк".

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказує, що позивач звернувся до суду у межах строку позовної давності, оскільки цей строк переривався через звернення Банку до суду із заявою про видачу судового наказу; крім того, договором, укладеним між сторонами, встановлений збільшений строк позовної давності у п'ять років.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходи з того, що позивачем пропущений строк позовної давності, який відповідач просив застосувати.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 21 липня 2006 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 укладений договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 1 896,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8).

Зобов'язання за кредитним договором забезпечене договором поруки, укладеного між ТОВ "Українське Фінансове Агенство "Верус" та ПАТ "КБ "ПриватБанк" 01 вересня 2010 року (а.с.13).

Станом на 03 квітня 2014 року ОСОБА_2 має заборгованість перед ПАТ КБ "ПриватБанк" за неналежне виконання умов кредитного договору у розмірі 27 036,41 грн., яка складається з: 1 630,18 грн. - заборгованість за кредитом, 8 285,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 15 356,69 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1 263,64 грн. штраф (процентна складова) (а.с.7).

Так, згідно частини 1 статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) передбачено, що терміни позовної давності до вимог про стягнення кредиту, процентів за користування ним, винагороди, неустойки - пені, штрафів за договором установлені сторонами тривалістю в п'ять років.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Матеріали справи свідчать, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю в п'ять років, не містять підпису відповідача.

Крім того, не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались.

Заява позичальника від 21 липня 2006 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності не містить

Доводи апеляційної скарги щодо звернення позивача до суду у межах строку позовної давності спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства, оскільки Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 21 липня 2006 року.

Така правова позиція викладена і у Постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі №6-16 цс15, що відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного суду України.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог через сплив позовної давності.

Суд повно та всебічно з'ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне рішення.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді: