Номер провадження 2/643/7082/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2015 року суддя Московського районного суду м. Харкова Мамалуй М.В. розглянувши заяву про забезпечення позову представника позивача за довіреністю ОСОБА_1 у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Московський відділ Державної міграційної служби у м. Харкові, третя особа Московський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Харкова про визнання недійсним договір купівлі продажу та довіреність, визнання права власності на квартиру, зобовязання повернути залишок грошей, відшкодування збитків та моральної шкоди, позбавлення права власності, зобовязання зняти з реєстрації місця проживання,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шляхом введення в оману або обманним шляхом заволоділи майном ОСОБА_2 квартирою №75 у буд. 93 по пр. Тракторобудівників у м. Харкові та можливим іншим майном; визнати недійсним договір купівлі-продажу р№571 від 12.07.2007 р.; визнати недійсною довіреність, якою ОСОБА_2 уповноважувала ОСОБА_3 здійснювати правочини щодо продажу, купівлі майна та інших правочинів; визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру зв вищевказаною адресою; зобовязати ОСОБА_3 та ОСОБА_5 повернути залишок грошей, відшкодувати ОСОБА_2 збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у звязку з вчиненням правочину; позбавити ОСОБА_3 права власності, права користування на зазначену квартиру, інше майно, придбане за гроші позивача, виселити її та ОСОБА_4 з квартири; зобовязати Московський РВ ДМС у м. Харкові зняти з реєстрації ОСОБА_4

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2015 року провадження по справі №643/19295/15-ц було відкрите.

17.12.2015 року до канцелярії суду представником позивача ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності, подано заяву про забезпечення позову, яка отримання суддею 18.12.2015 року, у заяві він просить: накласти арешт на вказану у позові квартиру, власником якої є ОСОБА_3; на гроші, які залишилися від продажу земельної ділянки і будинку; автомобіль Нісан серебристого кольору та інші автомобілі, власниками яких є ОСОБА_3 і ОСОБА_4; холодильник, диван та 2 кресла і іншу мебель та предмети обіходу, що знаходяться у квартирі, крім майна позивача; заборонити вчиняти інші певні дії, державну реєстрацію правочинів, спрямованих на перехід речових прав на оспорювань квартиру та інше вищевказане майно; якщо майно буде арештовано, то зупинити продаж цього арештованого майна; заборонити передачу майна, що є предметом спору, на зберігання іншим особам; у разі необхідності застосувати інші види забезпечення позову. В обґрунтування заяви зазначив, що вказані заходи необхідні з метою унеможливлення відчуження відповідачем спірного майна та забезпечення можливості виконання судового рішення по справі.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Таким чином, арешт може бути накладено лише на майно, яке перебуває у власності відповідача.

Проте всупереч вимог статей 10, 60 ЦПК України будь-яких доказів того, що вказана квартира, машина, інші вказані у заяві речі, в т.ч. грошові кошти, перебувають у власності відповідачів, суду не надано. Клопотання про витребування у компетентних органів даних щодо належного відповідачам майна, не заявлено.

На підставі наведеного, у суду відсутні підстави для задоволення заяви від 17.12.2015 року про забезпечення позову.

Керуючись ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви від 17.12.2015 року про забезпечення позову представника позивача за довіреністю ОСОБА_1 у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Московський відділ Державної міграційної служби у м. Харкові, третя особа Московський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Харкова про визнання недійсним договір купівлі продажу та довіреність, визнання права власності на квартиру, зобовязання повернути залишок грошей, відшкодування збитків та моральної шкоди, позбавлення права власності, зобовязання зняти з реєстрації місця проживання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Мамалуй