Номер провадження: 22-ц/785/8425/15
Головуючий у першій інстанції Пепеляшков О. С.
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А. суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі - Желєзнові В.В

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про застосування наслідків нікчемного правочину, витребування майна та визнання права власності за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Суворівського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2015 року, -

встановила:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про застосування наслідків нікчемного правочину, повернення майна торгівельного павільйону площею 44,4 кв.м. по АДРЕСА_1 - позивачу, повернення відповідачу 24625 грн.

Ухвалою Суворівського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2015 року, позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору в розмірі 6090 грн. який не перевищує п'яти днів з дня отримання даної ухвали.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду в зв'язку з тим, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, сторони, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків, а саме сплати судового збору в розмірі 6090 грн., суд першої інстанції посилався на те, що за положеннями п.2 ч.1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України, позовна заява має містити зазначення ціни позову, до позову має додаватися документ, що підтверджує сплату судового збору.

Проте подана позовна заява викладеним вимогам не відповідає.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону, судовий збір справляється у розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною першою ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», з 01 січня 2015 року мінімальна заробітна плата встановлена у місячному розмірі - 1218 гривень 00 коп.

Відповідно до п.1.1) ч.2 ст. 4 Закону, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, поданою фізичною особою становить 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (487 грн. 20 коп.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6 090 грн.).

Проте до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 488 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що предметом позову є застосування наслідків нікчемного правочину шляхом повернення майна позивачу, вартість якого позивачем не визначена (не зазначена ціна позову) - торгівельного павільйону площею 44,4 кв.м. по вул.Кримській в м.Одесі (доказів вартості його на цей час позивачем не зазначено), суд першої інстанції визначив розмір судового збору за подачу позову в частині вимог майнового характеру всього в розмірі 6 090 грн. 00 коп., яка має бути сплачена позивачем при зверненні до суду.

З зазначеним висновком суду першої інстанції колегія не погоджується.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивачем звернувся з позовом про застосування наслідків нікчемного правочину шляхом повернення майна позивачу, вартість якого позивачем визначена у розмірі 24625 грн., а тому зазначення судом першої інстанції, що позивачем не зазначена ціна позову, не відповідає обставинам справи.

На підставі наведеного, колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції від 07 вересня 2015 року підлягає скасуванню з направленням позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про застосування наслідків нікчемного правочину, повернення майна та визнання права власності та стягнення коштів, до того ж суду, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.4, 311 ч.1 п.3, 313-315 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково. Ухвалу Суворівського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2015 року скасувати.

Матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про застосування наслідків нікчемного правочину, повернення майна та визнання права власності та стягнення коштів, направити до того ж суду, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О.А. Ступаков

О.Д. Варикаша

В. А. Станкевича