У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 03 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, треті особи: Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Миколаєва головного управління Міндоходів у Миколаївській області, ОСОБА_3, про стягнення безпідставно набутих коштів,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Миколаївської міської ради про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, посилаючись на те, що 26 березня 2010 року між нею як фізичною особою-підприємцем та Миколаївською міською радою укладено договір оренди землі № 7488, відповідно до умов якого відповідач передала, а позивач прийняла в оренду земельну ділянку загальною площею 125 кв. м для обслуговування вбудовано-прибудованих приміщень весільного салону, які розташовані на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 в м. Миколаєві, з річною орендною платою у розмірі 3 % від нормативної вартості земельної ділянки. 26 грудня 2012 року сторони уклали договір № 456-12 про зміни до вищевказаного договору оренди землі, зокрема щодо заміни у тексті договору слів «приватний підприємець ОСОБА_2» на «громадянка ОСОБА_2».

Позивач зазначала, що 29 березня 2011 року за нотаріально посвідченим договором дарування вона подарувала ОСОБА_3 нежитлові приміщення весільного салону, що знаходиться по АДРЕСА_1 в м. Миколаєві, а тому з цього часу укладений із Миколаївською міською радою договір оренди земельної ділянки для обслуговування вбудовано-прибудованих приміщень весільного салону припинився.

Посилаючись на викладене та ст. 1212 ЦК України, позивач просила стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти, що були нею сплачені в рахунок орендної плати за період з 29 березня 2011 року по 31 грудня 2013 року в сумі 13 650,12 грн.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 03 березня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, оскільки набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, треті особи: Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Миколаєва головного управління Міндоходів у Миколаївській області, ОСОБА_3, про стягнення безпідставно набутих коштів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова