Провадження № 2/641/1108/2015 Справа № 641/2341/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Мельник І.М.

за участю секретаря Бєлової А.М.

за участю позивача, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1

за участю відповідача, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2

за участю представника позивача, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3

за участю представника відповідача, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розділ майна при розірванні шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в який просить шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної службу Харківського міського управління від 02 червня 2012 року між ним та ОСОБА_2 розірвати.

В обґрунтування своїх позовних вимог, посилається на те що, на протязі останніх років сумісне сімейне життя між нею та відповідачем погіршилось, взаєморозуміння та довіра між подружжям відсутня.

Шлюбно-сімейних відносин не має, сімя розпалась остаточно і відновленню не підлягає.

Примирення та збереження сімї не можливо і не є доцільним.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог не заперечувала, та в свою чергу звернулась до суду з зустрічним позовом в якому просить здійснити поділ спільного майна подружжя, а саме виділити у власність ОСОБА_2 ? частину квартири № 223, яка знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Героїв Сталінграда, 41-А., та виділити у власність ОСОБА_1 ? частину квартири № 223, яка знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Героїв Сталінграда, 41-А.

В обґрунтування своїх позовних вимог, вказала, що під час шлюбу з позивачем, відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1, була придбана у власність однокімнатна квартира № 223, що розташована за адресою: м. Харків, проспект Героїв Сталінграду, б. 41-А, в м. Харкові, та зазначила що дана квартира була придбана за спільні кошти.

Позивач, відповідач за зустрічним позов ОСОБА_1 проти задоволення позовних вимог викладених у зустрічному позову не заперечував.

Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

02 червня 2012 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уклав шлюб з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 369, після укладання шлюбу прізвище дружини «Семенко», (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 185878).

Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 36076689 від 08.04.2012 року, вбачається, що відповідно до договору купівлі продажу, квартири, серія та номер: 332, виданий 25.02.2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7АДРЕСА_1, у будинку 41-А, що розташована по проспекту Героїв Сталінграда в м. Харкові на праві приватної власності належить ОСОБА_1.

Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитині інваліда, та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що спільне сімейне життя подружжя не склалось через різні погляди на життя, різні характери, шлюбно-сімейних відносин не має, сімя розпалась остаточно і відновленню не підлягає.

Спільного господарства не ведуть з січня 2015року.

Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу у судовому засіданні не надано та судом не встановлено, тому подальше збереження сімї та не доцільно.

За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, шлюб повинен бути розірваний.

Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до положень ч.2 ст. 60 Сімейного кодексу України, вважається, що кожна річ, набута за ас шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. 69-72 Сімейного кодексу України, ст. 372 Цивільного кодексу України. Уразі коли неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

За таких обставин суд вважає що вимоги зустрічного позову підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 57, 60, 69-72, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 372 ЦК України суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та позовні вимоги зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна при розірванні шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений 02 червня 2012 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 369- розірвати.

Виділити у власність ОСОБА_2 1/2 частину квартири № 223, яка знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Героїв Сталінграда, 41-А. Виділити у власність ОСОБА_1 1/2 частину квартири № 223, яка знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Героїв Сталінграда, 41-А.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя:

ОСОБА_8