Дата документу 20.04.2015
Справа № 320/760/15-ц
УХВАЛА

20 квітня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Купавської Н.М.

при секретарі Чудаковій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: секретар Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області ОСОБА_3, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_4, посвідчений 08 січня 2014 року секретарем Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області ОСОБА_3

Вимоги позову мотивовані тим, що вказаним заповітом, складеним його матір'ю, померлою 23.01.2014 року, на користь відповідачки ОСОБА_2 порушуються його права на спадщину, як спадкоємця першої черги за законом. Позивач зазначає, що мати до підписання заповіту захворіла на злоякісну мезотеліому плеври правої легені та середостіння, стан якої на початку січня 2014 року погіршився до того, що вона не могла розуміти значення своїх дій, не сприймала дійсних подій та втратила правильну життєву орієнтацію.

В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи з тих підстав, що мати позивача тяжко хворіла, з 08.12.2013 року по 19.12.2013 року вона лікувалася у терапевтичному відділені №1 Мелітопольської ЦРБ, а на початку січня 2014 року стан матері позивача погіршився до того, що вона не могла розуміти значення своїх дій, не сприймала дійсних подій та втратила правильну життєву орієнтацію, що підтверджують свідки.

Відповідачка ОСОБА_2 пояснила, що догляд за ОСОБА_4 вона здійснювала оскільки про це її попрохала сама ОСОБА_4, так як із своїм сином вона була в поганих стосунках. Після того, як ОСОБА_4 повернулася додому з лікарні, вона себе почувала добре. Що могла вона робила, викликала лікаря додому для відкачування рідини з легенів. Ініціатором складання заповіту була сама ОСОБА_4, при цьому вона була адекватна, усвідомлювала, що робить. Проведення посмертної експертизи вона відносить на розсуд суду.

Представник відповідачки підтримав заперечення відповідачки проти позову та думку щодо проведення експертизи.

Третя особа секретар Вознесенської сільської ради Мелітопольського району ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 неодноразово зверталася до неї із проханням підїхати для складання заповіту. 08 січня 2014 року ОСОБА_4 при складанні заповіту була в своєму розумі, адекватна, сказала, що хоче зробити заповіт на племінницю. При цьому вона їй повідомила, що у такому разі її син ОСОБА_5 ніякого майна не отримає. З чим вона була згодна, пояснивши, що він своє отримав.

Допитаний в судовому засіданні позивач вказує на те, що про матір він піклувався. Однак, у період її знаходження в лікарні з 08.12.2013 року по 19.12.2013 року він не мав можливості надавати допомогу хворій матері, оскільки сам знаходився на амбулаторному лікуванні після дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, він бачив, що коли сестра матері ОСОБА_6 привела в їх дім відповідачку ОСОБА_2, то остання постійно давала ОСОБА_4 якісь таблетки та ставила уколи, але стан здоровя матері ставав з кожним днем гірше.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що померла доводилася їй рідною сестрою, а позивач її племінник. За життя відносини між позивачем та його матірю були погані, він ніколи не називав її мамою, бив її, вона його боялася, казала, що ніколи не складе на його користь заповіт. Сестра її прохала знайти родичку ОСОБА_2, яка догляне її, оскільки чула, що ОСОБА_2 вже когось доглядала і люди були задоволені. Коли сестра в грудні 2013 року потрапила до лікарні, то позивач її не відвідував. У лікарні сестра її впізнавала, була в доброму гуморі, усвідомлювала, що їй потрібен сторонній догляд. До себе її не забирала, так як сестрі не подобалось жити на 5 поверсі. Після повернення сестри з лікарні додому її вже доглядала ОСОБА_7. Коли вона приїжджала до сестри на «Різдво», то сестра була задоволена доглядом відповідачки, її психічний стан був нормальний. Після лікарні до сестри додому викликали лікаря для відкачки рідини з легенів. Останній раз проводили цю процедуру за тиждень до смерті. Сестра ліки ніякі не приймала, окрім сечогінних та знеболюючих препаратів. Їй було тяжко дихати та підіймати руки вверх.

У судовому засіданні допитаний в якості свідка лікар ОСОБА_8 пояснив, що померлу ОСОБА_4 знав як пацієнтку. Вона в грудні 2013 року поступила в терапевтичне відділення районної лікарні, де він був завідуючим. Хвора поступила до лікарні в запущеному стані. Була недообстежена, діагноз: злоякісна пухлина їй було встановлено вперше. Стан її був критичний, тяжкий. Вона не могла дихати, спала сидячи. З легенів у неї відкачували рідину. Хвороба не піддавалася ніякому лікуванню, хіміотерапію вона не приймала. У неї спостерігались ознаки інтоксикації, критично до свого стану вона не відносилась, була дезорієнтована, у неї був поганий сон, галюцінації, але наркотичних засобів у стаціонарному відділенні лікарні хвора не отримувала. Приймала обезболююче, заспокійливе, оскільки спостерігалась неадекватна поведінка. Хвора приймала симптоматичне лікування. Була виписана додому без позитивної динаміки, потрібен був сторонній догляд. Спочатку у лікарню до хворої ніхто не приходив, а потів зявилася сестра.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що з померлою вони були сусідами. Відносини між нею та сином були добрі, він приносив матері їжу, пити, виконував її прохання. Після того, як ОСОБА_4 захворіла, її поведінка змінилася, вона була неадекватна, плутала імена, не вгадувала знайомих їй людей. Коли вона виходила на вулицю, то її погляд був дивний, вона ніби-то бачить, але не чує, не могла відповісти на прості запитання.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні зазначив, що він працював поряд з домівкою ОСОБА_4, постійно йдучи з роботи заходив до неї провідати., допомагав їй, відремонтував пічку, прочистив свердловину. Спочатку вона почувала себе добре, але потім захворіла. Чув від людей, що вона лежала в лікарні. Останній раз він заходив до ОСОБА_4 перед Новим 2014 роком. Вона його не впізнала, він їй говорить одне, вона йому інше. Попросила його подати пляшку з ліками, яка стоїть під сервантом. Але, її там не було і він по її стану зрозумів, що розмовляти з нею немає сенсу.

Свідок ОСОБА_11 підтвердив, що він досить часто заходив до ОСОБА_4, допомагав їй по-сусідськи, купував хліб, ліки. Потім вона захворіла, лежала в лікарні. Коли ОСОБА_4 захворіла, то він навідував її приблизно 03 січня. ОСОБА_4 лежала, не розуміла про що з нею розмовляють. Була неадекватна: очі бігали, не реагувала на звернення.

Свідок ОСОБА_12 також підтвердила, що ОСОБА_4 з літа 2014 року почала хворіти. В листопаді, грудні вже не пізнавала людей, була несамовита. Останній час не розуміла питань. У неї бігали очі. Останній раз бачила її за 2 тижні до смерті. Допомагали їй сусіди, син ОСОБА_5 давав гроші на продукти. ОСОБА_4 гарно відносилася до сина, він був поруч з нею, допомагав.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що працює листоношею і з 1992 року приносила пенсію ОСОБА_4 Так, 04 .01.2014 року вона принесла їй пенсію, яку ОСОБА_4 отримала особисто в руки. При цьому ОСОБА_4В, була адекватна, вони розмовляли з нею, вона завжди її впізнавала, про отримання пенсії вона сама розписалася, запитувала за товар, який свідок продавала, зокрема, тройний одеколон. Іноді вона скаржилася на сина, який проживав окремо від неї у времянці.

Лікар-хірург ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснив, що пацієнтку ОСОБА_4 оглядав вдома в січні 2014 року. Її стан був тяжкий, але вона була адекватна, оскільки на поставлені їй запитання відповідала зрозуміло. За допомогою до нього звернулася ОСОБА_2 і він приїжджав до хворої додому приблизно 8-9 січня 2014 року о 11-00 13-00 годинах. Він зробив їй маніпуляцію відкачав рідину з легенів, при цьому хвора дала згоду на це особисто, оскільки без її згоди, навіть якщо про це просять родичі, він би не зробив. На момент огляду вона наркотичні ліки не приймала.

Заслухавши думку сторін, їх представників щодо призначення судової експертизи та враховуючи, що для вирішення питань, що мають значення у справі, у даному випадку необхідні спеціальні пізнання, суд вважає за необхідне призначити по справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Запорізької обласної психіатричної експертизи.

ОСОБА_4 згідно відповіді головного лікаря Мелітопольської ЦРБ на обліку у лікаря-психіатра не перебувала /а.с.74/.

Згідно п.3 ч.1 ст. 145 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Суд вважає, що в даному випадку необхідні спеціальні пізнання і для повного та всебічного розгляду справи слід призначити судову експертизу.

Для проведення експертизи необхідно витребувати з медичного закладу амбулаторну картку хворої ОСОБА_4

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.143, 144, 202 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Зобов'язати головного лікаря Мелітопольської центральної районної лікарні надати Мелітопольському міськрайонному суду для проведення експертизи медичну карту амбулаторної хворої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, що померла 21 січня 2014 року.

Призначити посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити Запорізькій обласній психіатричній лікарні.

На вирішення експертизи поставити наступні питання:

1. Чи могла ОСОБА_4, яка померла 21 січня 2014 року, зважаючи на її фізичний та психічний стан, хворобу, її вікові особливості, в момент складання заповіту 08 січня 2014 року усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними?

Для проведення експертизи надати експертам оригінал амбулаторної карти ОСОБА_4, історію хвороби за 2013 рік та цивільну справу №320/760/15-ц.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Витрати за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: секретар Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області ОСОБА_3, про визнання заповіту недійсним зупинити до отримання висновку експертизи.

СУДДЯ: