Справа № 544/576/15-ц
№ пров. 2/544/205/2015
Номер рядка звіту 26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 червня 2015 року м.Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді Нагорної Н.В.,
за участю секретаря Ралець О.С.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пирятин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення боргу,
Відповідач у судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином шляхом опублікування оголошення про виклик до суду в засобах масової інформації (а.с.51). Заяви про розгляд справи у її відсутність від відповідача не надходило.
Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення.
22.06.2015р. згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Після встановлення зазначених обставин та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що спірні правовідносини регулюються ст.ст.526, 625, 1046-1050 ЦК України. Також, встановлюючи природу спірних правовідносин, судом відповідно до вимог ст..360-7 ЦПК України була врахована правова позиція, яка міститься в постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року по справі №6-63цс13.
Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до положень ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми.
За частиною 2 цієї статті передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно з вимогами ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Що стосується вимог про стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, то суд зазначає, що такі вимоги також заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно положень статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, оскільки позика є грошовим зобовязанням, то у звязку з невиконанням позичальником ОСОБА_3 умов договору позики про своєчасне повернення позики настають наслідки, передбачені ч.1 ст.1050, ст.625 ЦК України.
Підсумовуючи вищевикладене суд зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, то відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у сумі 1517,18грн., які складаються: з судового збору в розмірі 1275,38грн. (а.с.1) + оголошення у пресі 120грн. (а.с.43) + судового збору за заяву про забезпечення позову 121,80грн. (а.с.21), належить стягнути з відповідача на користь позивача.
Також з відповідача відповідно до вимог ст.ст.84, 88 ЦПК України підлягають стягненню понесені позивачем витрати на правову допомогу адвоката в сумі 1200грн. (а.с.54-55). Вказана сума є обґрунтованою, доведеною та не перевищує встановлений граничний розмір, передбачений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011р. №4191-VI.
Керуючись ст.ст.5-11, 57-60, 79, 84, 88, 212-215, 224-228, 292 ЦПК України, на підставі ст.ст.526, 625, 1046-1050 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення боргу - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: Н.В.Нагорна