АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №657/1669/14-ц
Номер провадження: 22-ц/791/1199/2015 Головуючий в І інстанції Скригун В.В.
Категорія 69 Доповідач: Колісниченко А.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Колісниченка А.Г.,
суддів:Капітан І.А.,
Радченка С.В.,
при секретарі:Сікорі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 23.02.2015 року за заявою ОСОБА_5, заінтересована особа: Каланчацький районний сектор Управління державної міграційної служби України в Херсонській області про встановлення факту проживання на території України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 23.02.2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_5 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги на належні докази, які ОСОБА_5 подав на підтвердження факту постійного проживання, а саме: довідка Каланчацької селищної ради від 03.11.2014 року № 2879, яка підтверджує те, що він проживав в АДРЕСА_1 з 04.1991 року по 2008 рік.; довідка квартального комітету Комсомольського району м. Херсона, яка підтверджує, що він проживав в АДРЕСА_2 з 2008 року по листопад 2014 року; довідка посольства Республіки Узбекистан від 12.08.2014 року, з якої вбачається, що ОСОБА_5 не є громадянином Республіки Узбекистан, у зв'язку з тим, що на момент розпаду СРСР постійно не проживав на його території. Також до апеляційної скарги додає, як додатковий доказ виписку з по господарської книги Привільненської сільської ради Каланчацького району Херсонської області, яка підтверджує, що він проживав на території Привільненської сільської ради з 1990 року зі своєю співмешканкою. На підставі чого, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його заяву в повному обсязі.

ОСОБА_5 та його представниця ОСОБА_7 у судовому засіданні на задоволенні апеляції наполягали, з підстав зазначених у скарзі.

Представниця Управління державної міграційної служби України в Херсонській області - Демидова А.В., у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, які з'явилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно- процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_5 був громадянином СРСР, паспорт втратив.

Згідно довідки директора агрофірми заявник працював в агрофірмі імені «Татарбунарського повстання» Татарбунарського району Одеської області з 11.11.1992 року (а.с.4).

Згідно довідки голови ОСН Комсомольського району кварталу № 21 ОСОБА_5 проживав в м. Херсоні з 2008 по 2014 рік (а.с.5-а).

Як вбачається з довідки Каланчацької селищної ради, ОСОБА_5 проживав на території смт. Каланчак з 04.1991 до 2008 рр. (а.с.6).

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У заяві фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів ст.258 ЦПК України.

Згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними врегульовано Указом Президента України № 215/2001 від 27 березня 2001 року «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», з подальшими змінами і доповненнями, яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Відповідно до зазначеного Порядку рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, є одним із необхідних документів для встановлення належності особи до громадянства України та видачу відповідного документу, що підтверджує громадянство України, зокрема, паспорту громадянина України.

Відтак, встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України. Юридичне значення має факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України, тобто станом на 24 серпня 1991 року.

Разом з тим, оскільки в матеріалах справи відсутні докази в розумінні ст.ст.57,58 ЦПК України, які б містили інформацію щодо предмета доказування, а саме докази, які б свідчили про те, що саме станом на 24.08.1991 року, як це передбачено чинним законодавством, ОСОБА_5 проживав на території України. Тому колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_5, законним та обґрунтованим.

Також колегія суддів відзначає, що ОСОБА_5 не надав доказів законності свого перебування на території України. Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про громадянство України» проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Оскільки заявник, за його ж свідченнями втратив свій паспорт, то встановити вищевказані обставини неможливо. Окрім того, ОСОБА_5 не надано доказів його звернення до компетентних органів України щодо належного оформлення свого статусу на території держави, зокрема з приводу отримання посвідки про постійне чи тимчасове проживання.

Посилання апелянта на виписку з погосподарської книги Привільненської сільської ради Каланчацького району Херсонської області, з якої вбачається, що ОСОБА_5 проживав на території Привільненської сільської ради з 1990 року зі своєю співмешканкою, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки зазначена по господарська книга не містить даних про дату реєстрації ОСОБА_5

Також колегія суддів до уваги не приймає довідку видану Каланчацькою селищною радою Херсонської області, з якої вбачається, що ОСОБА_5 проживав на території смт. Каланчак з 04.1991 року по 2008 рік, оскільки надана довідка належним чином не підтверджує, що ОСОБА_5 постійно проживав на цій території. Окрім того вказані докази належним чином не оформлені.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, а відтак і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 23.02.2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: