Справа № 598/8/15-ц
провадження № 2/598/79/2015
РІШЕННЯ

іменем України

"18" березня 2015 р.Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.

при секретарі Довбуш М.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Посилається на те, що він навчається в ПТУ №25 м. Збараж за професією муляр, штукатур, маляр і в подальшому буде продовжувати навчання. Оскільки, в даний час погіршився його майновий стан, просить визначити розмір аліментів на його утримання, в зв'язку з продовженням навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, до закінчення навчання, а також на лікування та розвитку здібностей в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно.

В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав і пояснив, що стипендії, яку він отримує в сумі 275 грн. йому не хватає, на даний час він не лікується, але потребує лікування, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надати, оскільки займається бізнесом. Окрім того, позивач просить суд призначити стягнення аліментів з 14 травня 2014 року.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що на даний час його стан здоров'я значно погіршився, він є інвалідом другої групи, сплачує аліменти на другу неповнолітню дитину в сумі 300 грн., щомісячно, періодично надає матеріальну допомогу позивачу, а тому не має можливості сплачувати аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_3, який продовжує навчання та на лікування в майбутньому ОСОБА_3 у розмірі 6000 грн. щомісячно, оскільки його дохід складається лише із пенсії по інвалідності в сумі 1052 грн.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підставний i підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Зокрема при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини: 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника інших дітей, непрацюючих чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 перебували у шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб між сторонами розірваний і вони проживають окремо.

ОСОБА_1 проживає разом із матір'ю ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 і навчається на державній формі навчання на третьому курсі ДНЗ «Збаразького ПТУ» з 01.09.2012 року по 30.06.2015 року.

ОСОБА_2 є інвалідом другої групи з/з опорно-рухового апарату з встановленням інвалідності до 01.11.2015 року і отримує пенсію в розмірі 1052 грн., про що зазначено у рішенні апеляційного суду Тернопільської області від 11.11.2014 року.

Як вбачається із довідки з ЄДРЮО та фізичних осіб ОСОБА_2 не є суб'єктом підприємницької діяльністі.

Проаналізувавши докази представлені сторонами, суд вважає, що в даному конкретному випадку позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього ОСОБА_1, який продовжує навчання, підлягають до задоволення частково, в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення ним у разі продовження навчання, двадцяти трьох років. При цьому суд враховує, стан здоров'я відповідача, розмір його пенсії, а також і ті обставини, що на утриманні ОСОБА_2 перебуває неповнолітня дитина, на яку він згідно виконавчого листа сплачує аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно.

Відповідно до ст.191СК України, суд вважає за необхідне стягнення аліментів на утримання повнолітнього ОСОБА_1, який продовжує навчання, призначити з дня пред'явлення позову, тобто з 05 січня 2015 року. При цьому суд приймає до уваги рішення апеляційного суду Тернопільської області від 11.11.2014 року, яким відмовлено в позові ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_1, який продовжує навчання.

Позовні вимоги, щодо стягнення із відповідача на користь позивача 3000 грн. щомісячно на лікування та розвитку здібностей до задоволення не підлягають, оскільки чинним законодавством не передбачено стягнення коштів на лікування в майбутньому та на розвиток здібностей на повнолітню дитину.

Як вбачається із повідомлення Хмельницького МСТ «Кооператор» від 02.03.2011 року, в якому зазначено, що ОСОБА_2 у разі здійснення продажу узбецьких приправ в м'ясному павільйоні ринку, як фізична особа проводить оплату за користування торговим місцем, яке суд не приймає до уваги, як доказ здійснення ним підприємницької діяльності, оскільки, як зазначено у цій же довідці та в довідці з ЄДРЮО та фізичних осіб ОСОБА_2 суб'єктом підприємницької діяльності не являється, та сторонами по справі суду не надані докази про розмір його доходу від здійснення такого продажу та докази щодо тривалості періоду здійснення продажу узбецьких приправ.

Суд не бере до уваги, повідомлення головного управління ДФС у Хмельницькій області від 19.01.2015 року, подане позивачем в судовому засіданні, як доказ про здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_2, оскільки із змісту даного повідомлення лише вбачається, що за результатами перевірки на ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.164 КУпАП за порушення порядку провадження господарської діяльності, який направлений на розгляд Хмельницького міськрайсуду.

Керуючись ст.ст. 198, 199, 200 СК України, ст.ст. 3,10, 11, 60 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 300 грн., щомісячно, до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення дитиною, яка продовжує навчання, двадцяти трьох років, починаючи з 05.01.2015 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом десяти днів після його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Щербата Г.Р.