АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 669/1400/14-ц
Провадження № 22-ц/792/699/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Фанди В.П.,

суддів : Спірідонової Т.В., Купельського А.В.,

при секретарі : Дорощук О.М.,

за участі:представника банку Москалюк С.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк ,,ПРИВАТБАНК" на рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 лютого 2015 року

у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ,,ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та судових витрат.

Заслухавши доповідача, пояснення представника банку, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а

У листопаді 2014 року позивач звертаючись до суду з позовом, який подальшому уточнив, просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 362,79 грн. та судові витрати. Зазначав, що 27 лютого 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір за яким відповідач отримала кредит у розмірі 1125,55 грн. під 12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте взяті на себе зобов'язання не виконує в зв'язку із чим в неї виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути.

Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 лютого 2015 року в задоволені позову відмовлено за його недоведеністю.

В апеляційній скарзі представник апелянта з рішенням суду не погоджується, посилається на порушення норм матеріального та процесуального законодавства, просить його скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Зазначає, що апелянтом були надані усі належні докази, а саме кредитний договір, та розрахунок заборгованості. Проте суд не надавши належної їм оцінки, не застосувавши до даних правовідносин норми матеріального права, що підлягають застосуванню та допустивши порушення норм процесуального права прийняв рішення яке підлягає скасуванню.

На апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, вважає, що її слід задовольнити з підстав вказаних у апеляції.

ОСОБА_2 на перегляд справи не з'явилася, належним чином повідомлена про день, час і місце слухання справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 16 квітня 2015 року.

______________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Бараболя Н.С.

Доповідач - Фанда В.П. Категорія : 27

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу визначено, що підставами для скасування, зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Вирішуючи спір, суд вважав не доведеними вимоги позивача, оскільки відповідними належними та допустимими доказами вони не доводяться.

Проте з таким висновком суду повністю погодитися не можна, оскільки вони вчинені без всебічного, повного з'ясування обставин справи; не всі вони відповідають фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що банком було надано відповідачу кредит строком на 12 місяців, з 27.02.07 року по 26.02.08 року, на суму в 1125,55 грн. під 12 % річних, згідно укладеного 27 лютого 2007 року кредитного договору № НМХRRХ10760435. Факт укладення такого договору підтверджується оглянутим у апеляційному суді оригіналом заяви відповідача на укладення кредитного договору від 27.02.07 року. Із вказаної суми банком, цього ж дня, перераховано ПП ОСОБА_4 938 грн. на придбання відповідачем пральної машини та мобільного телефону, що доводиться відповідним рахунком та накладною про їх отримання відповідачем. Різниця між сумою кредиту та вартістю товарів банком стягнута з відповідача за надання адміністративних послуг.

З врахуванням цього, висновок суду щодо відсутності доказів щодо укладення такого договору, строк його дії, факт отримання коштів не відповідає матеріалам справи.

Як слідує із матеріалів справи представник банку не був присутнім при розгляді справи, однак при наявності сумнівів щодо допустимості доказів (заяви на укладення договору, отримання кредитних коштів) місцевий суд не усунув їх шляхом витребування відповідних матеріалів.

Безпідставним є посилання місцевого суду щодо наявності іншого кредитного договору й відповідного судового наказу по ньому, так як 12.02.15 року банк уточнив позовні вимоги, вказав, що дійсно наявний ще один кредитний договір, судовий наказ по ньому, але посилання на них у первинній позовній заяві є помилковим. В уточнених позовних вимогах банк не посилався на цей договір та відповідно на наявність судового наказу. Така позиція банку узгоджується і з наявними матеріалами справи.

Взяті на себе зобов'язання відповідач належним чином не виконує в зв'язку із чим в нього виникла заборгованість по кредитному зобов'язанню, яку на користь банку слід стягнути. При цьому колегія суддів враховує, що станом на 10.06.14 року відповідач повністю розрахувалася щодо тіла кредиту, однак залишилася заборгованість по відсоткам (4817,8 грн.), пені по тілу кредиту та сплаті комісійних (13438,59 грн.), розрахунок яких підтверджується наданим банком розрахунком заборгованості станом на 02.02.15 року.

Відповідач у місцевому суді заперечувала проти позову, в тому числі і у частині нарахування пені. У відповідності із ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Апеляційний суд враховує, що розмір пені (13 438,59 грн.) значно перевищує суму заборгованості по тілу кредиту (0 грн.) та відсоткам (4817,8 грн.).

Частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків (правова позиція ВС України №6-100цс14).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення розміру пені до 5000 грн..

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на суму 9923,2 грн., з яких 4 817,8 грн. - відсотки за користування кредитними коштами, 5000 грн. - пеня, 106,4 грн. - комісійні.

При вирішенні спору суд першої інстанції вказані обставини не врахував, таке неправильне застосування норм матеріального та процесуального права є обов'язковою підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового про часткове задоволення позову банку.

Судові витрат у відповідності із ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у розмірі 365,4 грн. (243,6 грн. + 121,8 грн.)

Керуючись ст.ст. 218, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк ,,ПРИВАТБАНК" задовольнити.

Рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 лютого 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк ,,ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 4817,8 грн. - відсотків за користування кредитними коштами, 5000 грн. - пені, 106,4 грн. - комісійних, а всього 9923,2 грн..

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 365,4 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: підписи Судді: підписи

З оригіналом згідно : суддя апеляційного суду В.П. Фанда