Cправа № 127/8305/15-ц
Провадження № 2/127/3196/15
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

22 квітня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П., розглянувши заяву представника позивача релігійної організації «Релігійна Громада Української православної церкви святої преподобної ОСОБА_1» ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом представника позивача релігійної організації «Релігійна Громада Української православної церкви святої преподобної ОСОБА_1» ОСОБА_2 до Вінницької міської ради, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування рішення Вінницької міської ради, державного акту про право власності на землю,-

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває вищезазначена цивільна справа.

Представником позивача була подана заява про забезпечення вищезазначеного позову, шляхом заборони ОСОБА_3 та будь-яким юридичним чи фізичним особам проведення будь-яких (підготовчих та будівельних) робіт на земельній ділянці за адресою: вул. ОСОБА_5, б/н у м. Вінниці, кадастровий номер № :03:019:0026, а також заборонити департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області видавати будь-які дозвільні документи на будівництво будь-яких обєктів на вищезазначеній земельній ділянці, приймати рішення або вносити зміни в документи, які були раніше видані чи зареєстровані на виконання будівельних робіт на даній земельній ділянці.

В заяві зазначено, що територія, на якій знаходиться земельна ділянка, яка передана в приватну власність гр. ОСОБА_3 відповідно до Генерального плану міста Вінниці, затвердженого рішенням Вінницької міської ради від 23 листопада 2007 року №1498, зі змінами від 01 лютого 2013 року № 1140 (розробник Український державний науково-дослідний інститут проектування міст імені ОСОБА_6 «Дніпромісто») та Плану зонування міста Вінниці, затвердженого рішенням Вінницької міської ради від 04 липня 2008 року, знаходиться в межах Центрального історичного ареалу міста, в зоні Старовинного єврейського кладовища обєкту що відноситься до категорії Всесвітньої культурно та природної спадщини (перелік єврейських кладовищ на території Вінницької області, які занесенні до списку кладовищ культурної спадщини за кордоном, номер обєкту за списком комісії UA 01010102).

В даний час на вказаній земельній ділянці здійснюється будівельні роботи: земельна ділянка спеціальною технікою була розчищена та розпочато риття котловану, а тому, з метою недопущення знищення історичної території єврейського кладовища, як обєкта, що відноситься до всесвітньої культурної спадщини, представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, дослідивши матеріалами справи, вважаю, що дану заяву слід повернути заявнику з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.151, ч.3 ст.152 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається із поданої заяви про забезпечення позову, а також позовної заяви та доданих до них матеріалів, відповідно до повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, зареєстрованого 17 березня 2015 року за № 57-03.257 в департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області гр. ОСОБА_4 було повідомлено про початок виконання підготовчих робіт з нового будівництва на земельній ділянці, розташованої в м. Вінниці по вул. Гліба Успенського, б/н, кадастровий № :03:019:0026.

Мотиви, викладені у заяві щодо необхідності вжиття заходів для забезпечення позову в частині заборони на проведення будівельних робіт на земельній ділянці не дають достатніх підстав, дійти висновку про те, що на даний час ведуться будівельні роботи, а фото, які надано на підтвердження зазначених обставин, не можуть розцінюватись, як беззаперечний доказ, оскільки з них не можливо встановити чи дійсно саме ця земельна ділянка, відносно якої просять вжити заходи забезпечення позову.

Щодо вимоги про встановлення заборони департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, реєструвати, видавати будь-які дозвільні документи на будівництво на земельні ділянці, суд виходив з наступного.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», яким врегульовується правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, встановлено, що після набуття права на земельну ділянку замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, державними стандартами і правилами, крім винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю (ст. 35).

Механізм виконання підготовчих робіт визначено Порядком виконання підготовчих робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466.

Зазначеним Порядком встановлено, що підготовчі роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію, а також після подання Держархбудінспекції або її територіальному органу повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, крім винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень, або отримання зареєстрованої декларації про початок виконання підготовчих робіт (п. 2).

Тобто, підготовчі роботи можуть здійснюватись за наявності у замовника документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку та подання до Держархбудінспекції або її територіальному органу повідомлення про початок виконання підготовчих робіт.

Як вже зазначалось, в матеріалах справи наявна копія повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, зареєстрованого 17 березня 2015 року у департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, а тому, заборона щодо вчинення дій територіальним органом Держархбудінспекцією щодо видачі та реєстрації дозвільних документів на будівництво, станом на день розгляду заяви про забезпечення позову є такою, що вчинена, оскільки зазначеним органом 17 березня 2015 року за № 57-03.257 було зареєстровано повідомлення про початок виконання підготовчих робіт.

Відповідно частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Із заяви про забезпечення позову та позовної заяви не можливо встановити, належними та допустимими доказами, ту обставину, у кого у власності на даний час перебуває земельна ділянка, відносно якої представник заявника просить вжити заходи забезпечення позову.

Разом з тим, якщо у сторони є складнощі щодо отримання доказів, суд за їх клопотанням витребовує (ч. 1 ст. 137 ЦПК України), а тому, позивач не позбавлений можливості звернутись до суду із клопотанням про витребовування доказів, зокрема, щодо відомостей про право власності на земельну ділянку відносно якої просить вжити заходів.

Частиною 3 статті 151 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зазначені представником заявника обставини, що викладені у заяві про забезпечення позову, не обґрунтовують необхідності в застосуванні такого заходу забезпечення позову, як заборона проведення будівельних робіт та заборона відповідним державним органам вчиняти певні дії щодо реєстрації дозвільних документів на будівництво, оскільки позовні вимоги повязані з скасуванням рішення Вінницької міської ради та державного акту, а у разі задоволення таких позовних вимог, навіть якщо не буде вжито заходів забезпечення позову, рішення суду може бути виконане, шляхом його реєстрації в відповідних органах, а відтак відсутня реальна загроза, яка може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пленум Верховного Суду України в пункті 7 своєї Постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснив судам, що питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Частиною 8 ст. 153 ЦПК України встановлено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявникові.

З огляду на вище викладене та враховуючи те, що в заяві про забезпечення позову не обґрунтовано вид забезпечення позову, який належить застосувати та його необхідності, а також відсутні інші відомості потрібні для забезпечення позову, вважаю за доцільне дану заяву повернути заявнику.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

Заяву представника позивача релігійної організації «Релігійна Громада Української православної церкви святої преподобної ОСОБА_1» ОСОБА_2 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_7