Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Світлицька В.М. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 331/7519/14
28 квітня 2015 року Справа № 22ц/778/2544/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Подліянова Г.С., Дашковська А.В.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора - адвоката -

__________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 25.02.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Житлово-будівельний кооператив № 351 "Кристал-14" про поділ майна подружжя, визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 26.12.1987 року по 19.11.2009 рік. За рахунок повної виплати пайових внесків у лютому 1995 року набули право власності на квартиру АДРЕСА_1. Натепер, між ними немає згоди щодо здійснення прав придбаним майном, тому просила поділити його, визнавши за нею право власності на 1/2 спірної квартири.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 25.02.2015 року позовні вимоги відхилені, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

У скарзі позивач не погоджується з рішенням суду, стверджуючи на тому, що суд неправильно застосував норми права щодо застосування наслідків спливу строків позовної давності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК в апеляційному провадженні може бути скасоване рішення суду першої інстанції, у разі невідповідності висновків суду обставинам та неправильного застосування норм матеріального права.

За положеннями ст.15,17 Закону України "Про власність" при внесенні паю в ЖБК за рахунок коштів, одержаних внаслідок сумісної праці сім'ї члена кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю - квартира є спільною сумісною власністю членів сім'ї.

Згідно ст.22 КпШС України (який діяв на той час), ст.60 СК майно, нажите подружжям за час шлюбу, є спільною сумісною власністю.

Із матеріалів справи спостерігається, що сторони перебували у шлюбі з 26.12.1987 року по 19.11.2009 рік.

За час шлюбних стосунків у Житлово-будівельному кооперативі №351 "Кристал-14" вони отримали кооперативну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.8).

Повна вартість квартири оплачена подружжям 11 лютого 1995 року (а.с.7).

В такому разі, враховуючи те, що пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах.

На цей час, право власності на вказане житлове приміщення зареєстровано в органах державної реєстрації за відповідачем (а.с.81.82).

Стаття ст.68 ч.1 СК визначає, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

За змістом ст.22,28 КпШС, ч.2. ст.372 ЦК України та ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Положеннями ч.1 ст.71 СК України визначено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Судом встановлено, що 19 листопада 2009 року за рішенням суду шлюб між сторонами було розірвано. У рішення суду з цього питання спір про майно не вирішувався. (а.с.80).

Позивач, вважаючи вказану квартиру спільно нажитим майном подружжя, у вересні 2014 року звернувся до суду з позовом про поділ майна нажитого за час шлюбу.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч.2 ст.72 СК України до вимог про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Визначаючи початок перебігу позовної давності з дня ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що до часу виникнення спору у суді, подружжя разом проживало в окремому житловому будинку в АДРЕСА_3 й цей факт не заперечує сам відповідач (а.с.6, пояснення а.с.78).

Спору щодо права власності на спірну квартиру між колишнім подружжям після розірвання шлюбу не виникало.

З вимогою про визнання права на спірне майно позивач звернувся після того як дізнався, що відповідач вчинив дії щодо оформлення права власності на квартиру лише на своє ім'я у вересні 2014 року.

Тому саме із цієї події має визначатися початок перебігу позовної давності, а отже він не сплив.

При ухвалені рішення, наведене суд першої інстанції не врахував, а тому рішення у справі підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.307,309,313,314,316,317 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 25.02.2015 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Поділити спільне майно подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.

Решту 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 залишити у власності ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави на відшкодування судових витрат пов'язаних з оплатою судового збору 365 грн. 40 коп..

Рішення судової колегії може бути оскаржене безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Судді: