17.04.2015 Справа № 363/959/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Підкурганного В.В.

при секретарі Подшибякіній О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

у березні 2015 року позивачка звернулася до суду із названим позовом у якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем вони перебували у незареєстрованому шлюбі з березня 2013 року. ОСОБА_1 у них народився син ОСОБА_3. У жовтні 2014 року відповідач залишив сім'ю та перестав виконувати свої батьківські обов'язки по утриманню дитини. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні.

У судове засідання позивачка не з'явилася надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала та просила про його задоволення.

Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав суду заяву в якій позов визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина у визначеному позивачкою розмірі. Однак, заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною троьх років, та надав суду копію рішення суду згідно якого з нього також стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є спільною дитиною ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, яке видане 19 серпня 2014 року виконавчим комітетом Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 24 (а.с. 3).

Згідно довідки від 24 лютого 2015 року № 82, виданої Гаврилівською сільською радою Вишгородського району Київської області ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с. 4).

З копії рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2015 року, вбачається, що з відповідача на стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 15).

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 5 Сімейного кодексу України визначено, що держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім'ї.

Стаття 180 Сімейного кодексу України встановлює, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні.

Відповідач не надає матеріальної підтримки, та не бере участі у вихованні дитини.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років судом зазначається наступне.

Відповідно до частини 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частиною 4 статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Однак, в супереч вимог статті 60 ЦПК України позивачем не надано суду належних доказів того, що відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

За таких обставин, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 3 березня 2015 року і до досягнення ним повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах стягнення платежу за один місяць у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України.

Решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя