Провадження по справі №2/276/174/15
Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді Мельника М.Л.
секретаря Ігнатенко О.М.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду цивільну справу за позовом
стягнення заборгованості,
Після уточнення позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь 126405 гривень заборгованості, згідно договору позики від 28 грудня 2011 року з яких: 119250 грн. - основна сума заборгованості; 7155 грн. - 3 % річних та судові витрати по справі.
Позивач в судовому засіданні позов підтримав та дав пояснення по суті заявленого позову.
Відповідачка будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи через газету "Житомирщина" 35-36 від 07.04.2015 року, в судове засідання не прибула, причину неявки суд не повідомила.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із слідуючих підстав.
Відповідно до ст. 203 ч. 3 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Згідно ст.1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1050 ч. 1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З договору позики слідує, що відповідачка на момент підписання договору всю суму грошей отримала. У визначений договором позики строк, тобто 28.12.2012 року відповідачка позивачу гроші в національній валюті, що еквівалентна 4770 доларів США не повернула та до даного часу свої зобов'язання по поверненню коштів не виконала.
Виходячи із змісту договору позики слідує, що сторони укладаючи договір позики домовились, що відповідачка зобов'язалась повернути гроші в національній валюті еквівалентній 4770 доларів США. Цю обставину підтвердив в судовому засіданні позивач посилаючись на те, що з метою інфляції національної грошової одиниці та валютних коливань вони домовились, що гроші відповідачка поверне з урахуванням курсу долара до гривні на час їх фактичної виплати. Так, як до даного часу борг не повернуто, суд на день прийняття рішення проводить розрахунок суми боргу еквівалентній 4770 доларів США.
Станом на 21.04.2015 року курс долара США до гривні становить: 100 дол. США = 2225,4387 грн.
Тому сума боргу за договором позики становить: 4770 доларів США х 22,254387 грн. = 106153,43 грн.
Відповідно до ст. 625 ЦК України суд стягує з відповідачки на користь позивача 3 % річних від простроченої суми боргу, що становить:
844 - кількість прострочених днів з 29.12.2012 року по 21.04.2015 року;
365 - кількість днів в році.
Тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню 106153,43 грн. + 2663,80 грн = 108817,23 грн.
Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 1088,17 грн. + 114,70 грн. = 1202,87 грн. та витрати по справі за надання юридичної допомоги в сумі 1500 грн, а всього 2702,87 грн, що підтверджується наданими позивачем доказами.
Позивач не надав суду доказів про витрати по справі пов'язані з розміщенням оголошення в газеті "Житомирщина" про виклик відповідача, а тому вказані витрати задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст 208, 212- 215, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 553, 1049 ЦК України, суд-
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 108817,23 гривень заборгованість за договором позики від 28 грудня 2011 року та судові витрати по справі в сумі 2702,87 гривень.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Володарсько-Волинського районного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
Головуючий: /підпис/
Суддя: М.Л. Мельник