Справа № 307/2574/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

16 квітня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів: Бондаренка Ю.О., Куцин М.М.,

при секретарі - Чейпеш С.І.,

з участю - позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління Держкомагенства у Тячівському районі про визнання недійсним Державного акту на право власності на землю, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що рішенням Тересвянської селищної ради від 12 січня 2012 року № 205 йому було надано дозвіл на розробку проекту відводу земельної ділянки у власність та під будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 площею 0,14 га, а рішенням селищної ради від 18 січня 2013 року № 389 розроблений проект на передачу даної земельної ділянки з уточненою площею 0,1359 га було затверджено.

Однак, державним кадастровим управлінням Держземагенства у Тячівському районі було відмовлено у внесенні відомостей про надану земельну ділянку до Державного земельного кадастру у зв'язку з тим, що на сусідню земельну ділянку відповідачки ОСОБА_2 вже виготовлено та зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 16 березня 2012 року таким чином, що її земельна ділянка по виданому їй державному акту частково накладається на його - смугою шириною від вулиці 0,81 м. і з тильного боку 0,71 м., що без належних підстав зменшує його земельну ділянку на 0,0073 га. На усне прохання відповідачка належним чином не реагувала і в добровільному порядку перенесла огорожу та змістила фундамент, для якого по межі вже були залиті траншеї, але внести в добровільному порядку зміни у виданий їй державний акт відмовилася.

Вважає, що оскільки згідно ст. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр України» та пунктів 150-153 Порядку ведення Державного земельного кадастру України зміни в Державний земельний кадастр (державний акт) в позасудовому порядку можуть бути внесені лише за заявою особи, в інтересах якої вони внесені в державний кадастр або який виданий держаний акт і лише після того як ці зміни вже внесені в технічні матеріали, які послужили джерелом цих помилок (в даному випадку накладки), а відповідачка від подачі такої заяви, то виданий їй Державний акт підлягає визнанню недійсним, так як з одного боку не відповідає фактичному розташуванню земельної ділянки на місцевості, а з другого - порушує право на реєстрацію у встановленому порядку наданої йому земельної ділянки у державному земельному кадастрі, та на отримання ним витягу із Державного земельного кадастру про належність йому на праві власності даної земельної ділянки, яка надана йому у власність у встановленому законом порядку і яка вже реально знаходиться у його користуванні. Позивач стверджує рішенням Тересвянської селищної ради від 12 січня 2012 року № 205 та від 18 січня 2013 року № 389 щодо надання йому дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність та про затвердження проекту, кадастровим планом виданої йому ділянки, рішенням державного реєстратора від 24.05.2013 року № РВ - 013 і доданими до нього відомостями та протоколом перевірки невідповідності електронного документа і викопіювання з кадастрового плану, державним актом, виданим ОСОБА_2 та планом геодезичних замірів ПП «Закарпатземля» по фактичним розмірам та наявним межовим знакам, з яких на думку позивача вбачається, що при розробці проектних матеріалів для відведення земельної ділянки і видачі ОСОБА_2 допущено помилки в геодезичних замірах, внаслідок яких наявні у державній базі даних заміри її земельної ділянки частково накладаються на реальну його земельну ділянку у виді вузької смуги по спільній між ними на всю довжину його ділянки шириною збоку вулиці 81 см., а з тильного боку 71 см., а також тими обставинами, що огорожа між їх ділянками і траншея під будівлю вже зміщені відповідачкою на належне місце, а протокол погодження меж його ділянки від 13 січня 2012 року підписаний у відповідності з наявною зараз реальною межею між їхніми ділянками і реальною площею його ділянки.

Оскільки, без особистої заяви відповідачки ОСОБА_2 або без визнання виданого їй державного акту недійсним неможливо усунути допущені помилки, що перешкоджають його реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, він згідний оплатити чи компенсувати за свій рахунок всі додаткові витрати по оплаті внесення відповідних змін в документи відповідача на її земельну ділянку просив визнати Державний акт серії НОМЕР_1 від 16 березня 2012 року, виданий ОСОБА_2 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га по АДРЕСА_1 недійсним.

Рішенням Тячівського районного суду від 12 січня 2015 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_2, яка просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Підстави та порядок набуття права на землю, а також порядок передачі земельних ділянок визначено у ст.ст. 116, 118 ЗК України.

Згідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання недійсним актів органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Підставами визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів особи.

Встановлено, що сторони є суміжними землекористувачами земельних ділянок в смт. Тересва, по вул. Молодіжна і до звернення із відповідними заявами до органу місцевого самоврядування і земельні ділянки перебували у їх фактичному користуванні.

В заявлених позовних вимогах ОСОБА_1 просив визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_1 від 16 березня 2012 року на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_2 площею 0,15 га по АДРЕСА_1, який виданий Тересвянською сільською радою і яка не була залучена до участі у справі, оскільки його оспорення впливає на її права та обов'язки.

Крім того, оспорюваний Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_2 виданий на підставі рішення 8 сесії 6 скликання №131 від 29.09.2011 року Тересвянської селищної ради, яке не оспорено, а тому визнання незаконним та скасування цього акту у даному випадку без визнання недійсним або відміни рішення на підставі якого він виданий, є неправильним.

За таких обставин, суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, оскільки ним не наведено належних і допустимих доказів щодо порушення процедури прийняття рішення про передачу відповідачці земельної ділянки чи виготовлення державного акту на землю у межах, які зазначені у цьому акті, та порушення у зв'язку з цим права позивача на землю.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від 12 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Собослой Г.Г.