Справа № 640/2616/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Діденко С.А..,

при секретарі - Коломойцеві М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вестрон», третя особа -генеральний директор ТОВ «Вестрон» Чернишев Михайло Анатолійович про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача та просив суд поновити його на роботі на підприємстві ТОВ «Вестрон» на посаді керівника проекту з дня звільнення - з 05.02.2015р.; стягнути з ТОВ «Вестрон» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.02.2015р. по день поновлення на роботі; стягнути з ТОВ «Вестрон» на його користь у рахунок компенсації моральної шкоди 1962,19 грн.

Свої позовні вимоги він обгрунтував тим, що він працював на підприємстві ТОВ «Вестрон» з 30.01.2001 по 28.01.2011 керівником проекту відповідно до наказу №42-К від 29.01.2001 р. Після досягнення пенсійного віку, 28.01.2011р. він був змушений звільнитися за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України (наказ №31-К від 24.01.2011 р). 01.02.2011 він був прийнятий на роботу на посаду керівника проекту за строковим договором №14/11 строком до 31.01.2013 (наказ №31-К від 24.01.2011р.). Наказом по підприємству №25-К від 17.01.2013р. він був звільнений з роботи 31.01.2013 у зв'язку із закінченням терміну дії трудового договору. 06.02.2013 р. він був прийнятий на роботу на посаду керівника проекту в ТОВ «Вестрон» наказом №40-К від 05.02.2013р. за строковим трудовим договором № 53/13, укладеним з ним роботодавцем 05.02.2013р. Таким чином, з ним було укладено два строкових трудових договору на роботу на тій же посаді на тому ж підприємстві. 05.02.2015 він був звільнений без його згоди з роботи (п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України у зв'язку із закінченням строку трудового договору, наказ №37-К від 21.01.2015 р). Вважає звільнення незаконним, оскільки з ним було укладено два строкових трудових договору на роботу в тій же посаді на тому ж підприємстві. Відповідно до ч.2 ст. 39-1 КЗпП України трудові договори, які були переукладені один чи декілька разів, вважаються заключеними на невизначений термін, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.23 КЗпП України. Згідно з цією нормою права строковий трудовий договір укладається у разі, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи або умов її виконання або інтересів робітника (роз'яснення відділу соціально-економічних, правових питань та охорони праці об'єднання профспілок Харківської області № 05-Г-60 від 13.01.2015р.).Таким чином, його трудовий договір, який переукладено два рази, слід вважати трудовим договором, укладеним на невизначений строк, відповідно до ст.39-1 КЗпП України. Також, в період з 30.01.2015 р по 11.02.2015р. він перебував на лікуванні в Харківській міській лікарні №28. У зв'язку з незаконним звільненням відповідач зобов'язаний виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня, наступного за звільненням, до відновлення на роботі. З 06.02.2015 він не працює.У зв'язку з незаконними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що були втрачені нормальні життєві зв'язки, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того, у нього була депресія і погіршення здоров'я, що призвело до необхідності госпіталізації та лікування Тому, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення моїх прав і глибину душевних страждань, вважає за необхідне стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, яку він оцінює у 1962,19грн. - це оплата його лікування в Харківській міській лікарні №28, в тому числі: 1597,19 грн. -куплені у аптеках ліки; 220,00 грн. - аналізи (УЗІ серця, аналіз крові на холестерин); 120,00 грн. - находження у лікарні; 25,00 грн. - постільні приналежності.

У судовому засіданні позивач свої позивні вимоги підтримав.

Відповідач -представник ТОВ «Вестрон» у судовому засіданні позов не визнав , надав заперечення на позов, у якому зазначив, що позивач безпідставно вважає трудовий договір укладений з ним , безстроковим , відповідно до ст.39-1 КЗпП України. Відповідач здійснює свою господарську діяльність у галузі атомної енергетики. Отримання замовлень на роботи, які виконуються для замовників, відбувається, , на підставі участі у державних закупівлях відповідно до законодавства про здійснення державних закупівель. Відповідач не має стабільного і гарантованого фінансування, що зумовлює періодично втрату потреби у найманих працівниках, тому застосування строкових трудових договорів з позивачем зумовлюється також наявністю фактів отримання замовлень на конкурсних торгах. Строковий трудовий договір з позивачем припинив свою дію 05.02.2015р., відповідачем 21.01.2015р. було видано наказ №37-К про звільнення позивача з роботи 05.02.2015р. Факт перебування позивача на лікуванні з 30.01.2015р. до 11.02.2015р. в Харківській міській лікарні №28 не впливає на законність звільнення, оскільки заборона на звільнення під час тимчасової непрацездатності стосується лише припинення трудового договору з підстав ініціативи роботодавця (ч.3 ст.40 КЗпПУ) і не поширюється на випадок припинення трудового договору у зв'язку із закінченням його строку.

Третя особа - генеральний директор ТОВ «Вестрон» Чернишев М.А. у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином .

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, свідків вчинивши дослідження матеріалів справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

05.02.2013р. між ТОВ «Вестрон» та ОСОБА_1 було укладено строковий трудовий договір №53/13, за яким позивача було прийнято на роботу на посаду керівника проекту

(а.с.10-11).

Згідно наказу №37-К від 21.01.2015р., ОСОБА_1 було звільнено з роботи 05.02.2015р. у зв'язку із закінченням строку дії строкового трудового договору (п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України)

(а.с.71).

Позивач вимог щодо скасування наказу про його звільнення не висував. Просив поновити його на роботі у зв'язку з незаконним звільненням з підстав , передбачених ст..39-1 КЗпП України , а саме з обставин, за якими вважав, що трудовий договір з ним укладений на невизначений строк.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 30.01.2001 по 28.01.2011 р. працював керівником проекту в ТОВ «ВЕСТРОН» та був звільнений за власним бажанням наказом №31-к 24.01.2011р. В наступному, Наказом Генерального директора ТОВ «ВЕСТРОН» №40-к від 01.02.2011р. ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду керівника проекту за строковим договором №14/11 на строк до 31.01.2013 р.

(а.с.16-17, 72)

З умовами строкового трудового договору ОСОБА_1 був ознайомлений і з ними погодився, . що підтверджує його підпис під текстом . (а.с.16-17)

Наказом по підприємству №25-К від 17.01.2013р. ОСОБА_1 був звільнений з роботи 31.01.2013 у зв'язку із закінченням терміну дії трудового договору. З наказом був ознайомлений і з ним погодився.

(а.с.74,74 оборот)

Наказом Генерального директора ТОВ «ВЕСТРОН» №40-К від 05.02.2013р. ОСОБА_1 з 06.02.2013 р. був прийнятий на роботу на посаду керівника проекту в ТОВ «Вестрон» згідно зі строковим трудовим договором № 53/13, укладеним 05.02.2013р. зі строком дії до 05.02.2015 року.

(а.с.10-11, 72)

З умовами даного строкового трудового договору ОСОБА_1 був ознайомлений і з ними погодився , що підтверджено його підпис під текстом договору та наказу .

. (а.с.16-17,72)

Даних обставин позивач не заперечує.

Наказом №37-К від 21.01.2015 р., ОСОБА_1 05.02.2015 р. був звільнений з роботи на підставі п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України у зв'язку із закінченням строку трудового договору.

(а.с.8,9; 71).

З відповідним наказом позивач був ознайомлений та зазначив про свою незгоду з ним.

Відповідний наказ ним в позасудовому та судовому порядку не оскаржувався.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на відповідь відділу соціально-економічних , правових питань і охорони праці об'єднання профспілок Харківської області від 13.01.2015 р. про те, що трудовий договір , переукладений два рази слід вважати трудовим договором , який укладено на невизначений термін. (а.с.21)

Проте, з відповідними висновками погодитися неможна з наступних обставин.

Відповідно до ч.2 ст. 39-1 КЗпП України трудові договори, які були переукладені один чи декілька разів, вважаються укладеними на невизначений термін, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.23 КЗпП України.

Згідно до ч.2 ст.23 КЗпП України строковий трудовий договір укладається у разі, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи або умов її виконання або інтересів робітника , та в інших випадках передбачених законодавчими актами .

Відповідач посилається на те, що характер господарської діяльності та роботи найманих працівників ТОВ «Вестрон » залежить від наявності державних закупівель, в наслідок чого відповідач немає стабільного та гарантованого фінансування, що обумовлює використання у правовідносинах з найманими працівниками строкових трудових договорів.

Відповідно до опису посадових обов'язків керівника проекту , тобто за посадою, які обіймав позивач , в їх основі передбачені заходи, що ґрунтуються на тендерних пропозиціях , які складають основу проекту. (а.с.12).

Дані обставини позивач не заперечує.

Свідок ОСОБА_3 , комерційний директор ТОВ «Вестрон » в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 було звільнено в лютому 2015 року у зв'язку з закінченням строкового трудового договору. Проект , яким керував ОСОБА_1 , а саме по договору поставки №№116,11334 від 6.03.2013 року стосовно робіт по Рівенській АЕС закінчився Теми які вів ОСОБА_1 були закриті на час його звільнення.

свідок ОСОБА_4, начальник відділу , пояснив, що строкові трудові договори на підприємстві укладаються у відповідності з циклом робіт за договорами укладеними з ТОВ «ВЕСТРОН». Роботи по проекту, яким керував позивач на час його звільнення були виконані .

На підтвердження даних щодо виконання робіт за Договорами , які було укладено в обсязі проекту, яким керував позивач , суду надано акти приймання передачі ТМЦ №041-28/6 від 11.04.2013 року; № 041-28/12 від 03.06.2013 р. , №№1,2 за червень-серпень 2014 року за договорами №171200/13.1'2.97/1 та додатковими угодами; а також Договір за темою «Ремонт верхнього рівня АСРК» , за яким строк виконання робіт визначений жовтень-листопад 2014 року.

Позивач не заперечував той факт, що був керівником відповідних проектів, але вважав що не обсяг робіт за ними виконано не в повному обсязі.

Проте, позивач не спростовує той факт, що робота найманих працівників та його, як керівника проекту безпосередньо пов'язана з Договорами по яких забезпечено поточне фінансування ТОВ «ВЕСТРОН».

Враховуючи обставини, що встановлені під час розгляду справи , суд доходить висновку про те, що зза умовами виконання роботи, так і інтересів працівника трудові договори №14/11 від 01.02.2011 року та №53/13 від 5.02.2013 року не є безстроковими.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення на роботі та , відповідно, про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Доводи ОСОБА_1 з приводу того, що на час звільнення він перебував на лікарняному у Харківській міській лікарні №28 в даному випадку не мають значення, оскільки звільнення його відбулося не з ініціативи відповідача , в зв'язку з закінченням строку дії строкового трудового договору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208-218 ЦПК України, ст.ст. 23, 36,39-1, 237-1 КЗпП України, , суд ,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ТОВ «Вестрон», третя особа -генеральний директор ТОВ «Вестрон» Чернишев Михайло Анатолійович про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ