Справа № 522/4485/15-ц
Провадження № 2/522/5102/15
22 липня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Свяченої Ю.Б.
при секретарі Шеян І. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів, який обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 17 грудня 2014 року був укладений договір №328823/108058/07-14, згідно якого він вніс на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 5 000, 00 дол. США строком до 17 березня 2015 року зі сплатою 10 % річних на вказану суму; 29 грудня 2014 року був укладений договір №328823/110523/07-14 згідно якого він вніс на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 5 000, 00 дол. США строком до 29 березня 2015 року зі сплатою 10 % річних на вказану суму. В свою чергу, відповідач зобов'язався після закінчення строку повернути суми вкладу та нараховані відсотки. Однак, відповідач свої зобов'язання щодо повернення вкладу не виконав, суму вкладу та нарахованих відсотків не повернув, безпідставно продовжує до цього часу користуватись його коштами. Станом на 12 червня 2015 року залишок грошових коштів на рахунку позивача за договором №328823/108058/07-14 складає 3 204, 84 дол. США, а за договором №328823/110523/07-14 - 16 001, 07 дол. США, які відповідач відмовляється повертати разом з нарахованими процентами.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Позивач подав заяву про розгляд справи в заочному порядку, а також уточнив, що стягненню на його користь підлягають відсотки за договором №328823/108058/07-14 від 17 грудня 2014 року у розмірі 99, 35 дол. США, за договором №328823/110523/07-14 від 29 грудня 2014 року - у розмірі 496, 03 дол. США, а також 3 % річних за несвоєчасне виконання зобов'язань за вищевказаними договорами за період з 30 березня 2015 року по 22 липня 2015 року у розмірі 178, 61 дол. США.
Представник відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення представнику Банку судової повістки.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Тобто, враховуючи неявку представника відповідача за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви позивача про винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку.
Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку позивача та його представника, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до положень ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За приписами ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі.
Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що 17 грудня 2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір №328823/108058/07-14, згідно якого він вніс на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 5 000, 00 дол. США строком до 17 березня 2015 року зі сплатою 10 % річних на вказану суму.
29 грудня 2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір №328823/110523/07-14 згідно якого він вніс на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 5 000, 00 дол. США строком до 29 березня 2015 року зі сплатою 10 % річних на вказану суму.
В свою чергу, відповідач зобов'язався після закінчення строку повернути суми вкладу та нараховані відсотки.
Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).
Вимоги позивача про стягнення коштів ґрунтуються на двосторонніх правочинах - договорах банківського вкладу, вчинених у письмовій формі. Предметом договору про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» №328823/108058/07-14 від 17 грудня 2014 року є безспірне зобов'язання банку прийняти грошові кошти в сумі 5 000, 00 дол. США та повернути вкладнику суму вкладу та нарахованих відсотків у дату повернення (на його першу вимогу), а предметом договору №328823/110523/07-14 від 29 грудня 2014 року є безспірне зобов'язання банку прийняти грошові кошти в сумі 16 001, 07 дол. США та повернути вкладнику суму вкладу та нарахованих відсотків у дату повернення (на його першу вимогу). А ні договорами, а ні законодавством підстав неповернення вкладів у вказаних випадках не передбачено.
21 листопада 2014 року та 29 січня 2015 року позивач звернувся до відповідача з заявами про повернення залишку сум, що залишились на його рахунках. Однак, відповідачем на рахунок ОСОБА_1 було перечислено лише 1 795, 16 дол. США по договору №328823/108058/07-14 від 17 грудня 2014 року, а іншу частину грошових коштів повернуто не було.
У судовому засіданні доведено, що залишок коштів на рахунку ОСОБА_1 станом на 12 червня 2015 року за договором №328823/108058/07-14 від 17 грудня 2014 року складає 3 204, 84 дол. США, а за договором №328823/110523/07-14 від 29 грудня 2014 року - 16 001, 07 дол. США, що підтверджується відповідними виписками з рахунків позивача, наданих до суду.
Зважаючи на викладені обставини, беручи до уваги те, що відповідач у встановлені в Договорах строки не виконав свої зобов'язання щодо виплати по закінченню дії Договорів сум банківських вкладів, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо стягнення суми заборгованості, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону.
Оскільки відповідач у встановлений строк своїх зобов'язань по поверненню вкладів не виконав, заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку.
Тому, суд вважає за можливе стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь позивача грошові кошти за договором №328823/108058/07-14 від 17 грудня 2014 року у розмірі 3 204, 84 дол. США, та за договором №328823/110523/07-14 від 29 грудня 2014 року у розмірі 16 001, 07 дол. США.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив стягнути на його користь відсотки за договором №328823/108058/07-14 від 17 грудня 2014 року у розмірі 99, 35 дол. США, за договором №328823/110523/07-14 від 29 грудня 2014 року - у розмірі 496, 03 дол. США, а також 3 % річних за несвоєчасне виконання зобов'язань за вищевказаними договорами за період з 30 березня 2015 року по 22 липня 2015 року у розмірі 178, 61 дол. США.
Проте, при перерахуванні вищевказаних сум, судом встановлено, що позивачем невірно була розрахована сума таких відсотків, виходячи з наступного.
Сума відсотків за договором №328823/108058/07-14 від 17 грудня 2014 року за період з 30 березня 2015 року по 22 липня 2015 року становить 98, 95 дол. США (3 204, 84 дол. США * 10% / 366 * 113 днів), за договором №328823/110523/07-14 від 29 грудня 2014 року за період з 30 березня 2015 року по 22 липня 2015 року становить 494, 02 дол. США (16 001, 07 дол. США * 10% / 366 * 113 днів), а сума 3 % річних за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором №328823/108058/07-14 від 17 грудня 2014 року та договором №328823/110523/07-14 від 29 грудня 2014 року за період з 30 березня 2015 року по 22 липня 2015 року становить 177, 61 дол. США (19 205, 91 дол. США * 3% / 366 * 113 днів).
Тому, суд вважає за можливе стягнути з Банку на користь позивача саме вищевказані суми.
Крім того, судом встановлено, що внаслідок невиплати відповідачем сум вкладів позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654, 00 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1
Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.
Виходячи з вищевикладеного, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку позивача та його представника, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 526, 530, 625, 1058, 1059, 1060 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів, - задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Свячена Ю.Б.