АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3362/15 Головуючий 1 інст. - Горпинич О.В.
Справа № 645/6855/14-ц Доповідач - Хорошевський О.М.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.,

суддів: Пшенічної Л.В., Івах А.П.

за участю секретаря - Пуль С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2014 року за по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

встановила:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просила розірвати шлюб укладений з відповідачем, з якого стягнути на її користь витрати на правову допомогу в сумі 3410,40 грн. та судовий збір в сумі 487,20 грн.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Стягнутио з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 500,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити стягнувши з ОСОБА_3 на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 3410,00 грн.

Скарга містить посилання на те, що правові послуги позивачу були надані на підставі договору № 2-08/14 від 01.08.2014 року.

Додатком № 1 до цього договору визначений перелік та вартість наданих юридичних послуг.

Квитанція № 5 від 07.08.2014 року до прибутково касового ордеру підтверджує оплату позивачем 3410,40грн.

Отже матеріали справи містять усі необхідні докази на підтвердження витрат позивача за надану правову допомогу.

Суд безпідставно посилався на Постанову Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590, оскільки цією Постановою спірне питання не вирішується.

Суд не застосував положення Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», які підлягали застосуванню.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Переглядаючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині судова колегія виходить з того, що позивачем доведені факт оплати за надані юридичні послуги про що свідчить договір № 2-08/14 від 01 серпня 2014 року укладений ОСОБА_1 з ПП «Центр правового сприяння та захисту», додаток № 1 від 07.08.2014 року до цього договору, акт здавання-приймання наданих послуг від 07.08.2014 року та квитанція до прибуткового касового ордеру № 5 згідно якої ОСОБА_1 сплачено 3410,40 грн. за юридичні послуги (а.с. 9-17).

При цьому судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що аналіз документів та складання позовної заяви про розірвання шлюбу не потребує надмірних зусиль і тривалого часу.

Згідно додатку № 1 до Договору про надання юридичних послуг, виконавцем витрачено сім годин на підготовку позовної заяви, при цьому вартість однієї години визначена виконавцем у 487,20 грн.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, іншою стороною не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Оскільки виконавцем договору про надання юридичних послуг час виконання послуг зазначений довільно і нічим не підтверджується, а встановлений законодавством граничний розмір компенсації не означає, що будь-яка юридична послуга підлягає максимальної оплати, на думку судової колегії суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткову компенсацію позивачу витрат на юридичну допомогу, а саме у розмірі 500,00 грн.

Неправильне застосування судом норм матеріального права на яке посилається апеляційна скарга, не може бути у даному випадку підставою для скасування оскаржуваного рішення з огляду на вимоги ч. 2 ст. 308 ЦПК України.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось та не переглядалось .

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: