Справа № 521/3849/15-ц
Провадження № 2/521/2903/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого-судді Мазун І.А.
при секретарі -Бурдейному В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, -
12.03.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, посилаючись на те, що 21 квітня 2011 року Малиновським районним судом Одеської області ухвалено рішення в цивільній справі № 2-4757/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, яким задоволено позовні вимоги, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет», за період з 12.04.2011 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 17.12.2027 року.
На виконання вищевказаного рішення судом видано виконавчий лист № 1519/2-4757/11 від 16 травня 2011 року, за яким відкрите виконавче провадження.
Виконавчий лист знаходиться на виконанні у ВДВС Біляївського РУЮ Одеської області.
Відповідач не виконував обовязки щодо утримання дитини, покладені на нього судом та з квітня 2011 року і по березень 2015 рік відповідач не виконував рішення суду та не здійснював аліментні виплати. Невиконання відповідачем судового рішення стало причиною виникнення заборгованості, яка згідно довідки про розрахунок заборгованості по аліментах, виданої відділом державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 20 листопада 2014 становить 42 600,00 (сорок дві тисячі шістсот) гривень.
Враховуючи викладені обставини, посилаючись на положення статті 196 Сімейного кодексу України, просила суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина у сумі 327 004,00 грн. за період з квітня 2011 року по березень 2015 року.
15 липня 2015 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно за викликом суду не зявився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Інформацію щодо своєї адреси суду не надав, тому відповідно до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України вважається повідомленим про розгляд справи.
Враховуючи думку учасників судового процесу, вимоги ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та винести заочне рішення в справі.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що 21 квітня 2011 року Малиновським районним судом Одеської області ухвалено рішення в цивільній справі № 2-4757/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, яким задоволено позовні вимоги, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет», за період з 12.04.2011 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 17.12.2027 року.
Судове рішення набрало законної сили та виконавчий лист по ньому надісланий на примусове виконання до органу державної виконавчої служби.
Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки мають такі зобов'язання: виховувати дітей, піклуватися про стан здоров'я, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної освіти, готувати їх до самостійного життя. Передача дітей на виховання одного із батьків не звільняє іншого від обов'язку батьківського піклування щодо них.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості, відділом державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 20 листопада 2014 року заборгованість ОСОБА_2 згідно виконавчого листа № 1519/2-4757/11, виданого 16.05.2011 року Малиновським районним судом м. Одеси за період грудня 2011 року по листопад 2014 року становить 42 600,00 грн.
Частиною 1 ст. 196 Сімейного кодексу України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.
Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (правова позиція Верховного Суду України в постанові від 1 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14).
Суд погоджується з розрахунком позивача пені в сумі 327 004,00 грн. за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2011 р. по березень 2015 р., який відповідає порядку обчислення пені згідно правової позиції від 01.10.2014 р., а саме за кожен місяць виникнення заборгованості окремо шляхом віднімання від суми нарахованих аліментів суми фактично сплачених обрахована сума заборгованості та відповідно 1% від вказаної суми помножено на кількість днів прострочення від першого дня місяця, наступного за місяцем виникнення боргу по день звернення до суду та визначенням загальної суми неустойки складанням суми неустойки, обчисленої окремо за кожен місяць виникнення заборгованості.
Розрахунок пені здійснюється за формулою:
Пеня = Сума боргу х кількість днів прострочення х 1/100
З огляду викладеного, пеня за несвоєчасне виконання відповідачем зобовязання по сплаті аліментів станом на момент звернення з позовом до суду складає:
600х1409 х1/100 + 1000 х 1378 х1/100 + 1000 х 1348 х1/100 + 1000 х1317 х1/100 + 1000 х 1286 х1/100 + 1000 х1256 х 1/100 + 1000 х 1225 х1/100 + 1000 х 1195 х 1/100 + 1000 х 1164 х 1/100 + 1000 х 1133 х 1/100 + 1000 х1104 х 1/100 + 1000 х 1073 х1/100 + 1000 х 1043 х 1/100 + 1000 х 1012 х 1/100 + 1000 х 982 х 1/100 + 1000 х 951 х 1/100 + 1000 х 920 х1/100 + 1000 х 890 х 1/100 + 1000 х859 х 1/100 + 1000 х 829 х 1/100 + 1000 х 798 х 1/100 + 1000 х 767 х1/100 + 1000 х 739 х 1/100 + 1000 х 708 х 1/100 + 1000 х 678 х 1/100 + 1000 х 647 х 1/100 + 1000 х 617 х 1/100 + 1000 х 586 х 1/100 + 1000 х 555 х 1/100 + 1000 х 525 х 1/100 + 1000 х 494 х 1/100 + 1000 х 464 х1/100 + 1000 х 433 х 1/100 + 1000 х 402 х 1/100 + 1000 х 374 х 1/100 + 1000 х 343 х 1/100 + 1000 х 313 х1/100 + 1000 х 282 х 1/100 + 1000 х 252 х 1/100 + 1000 х 221 х 1/100 + 1000 х 190 х1/100 + 1000 х 160 х 1/100 + 1000 х 129 х 1/100 + 1000 х 99 х 1/100 + 1000 х 68 х1/100 + 1000 х 37 х 1/100 + 1000 х 9 х 1/100 = 327 004,00 грн. (триста двадцять сім тисяч чотири гривні 00 копійок)
Оцінивши зібрані у справі докази суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають до задоволення, в судовому засіданні підтверджено, що відповідач не виконував рішення суду та не здійснював аліментні виплати.
Судом встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів допущена з вини відповідача і він зобовязаний сплатити неустойку (пеню), оскільки законом передбачено право позивача на нарахування вказаної пені.
Так, відповідач був достовірно обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти, але взагалі не виконував цього обовязку.
Таким чином, хоча в рішенні суду було вказано та законом передбачений обов'язок сплати аліментів в розмірі 1000,00 гривень щомісячно, відповідач від обовязку по сплаті аліментів ухиляється, хоча відповідач не обмежений у працездатності та має можливість працювати та за рахунок отриманого заробітку брати участь в утриманні неповнолітньої дитини, що свідчить про наявність вини відповідача у виникненні боргу по сплаті аліментів.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані на законі, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 20, 180, 187, 194-196 Сімейного Кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів задовольнити.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН