Справа № 357/2483/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

народних засідателів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

при секретарі Ільницька І. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за заявою Військової частини НОМЕР_1 м. Олександрія Кіровоградської області, заінтересовані особи: Міністерство внутрішніх справ України, Міністерство оборони України, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,-

В С Т А Н О В И В :
В/ч НОМЕР_1 м. Олександрія звернулася до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 19.12.2003 року згідно з наказом командира № 32 о/с вважається у розпорядженні в/ч НОМЕР_1 , 03.03.1994 року відносно капітана гвардії ОСОБА_3 була порушена кримінальна справа з приводу вчинення ним злочинних хуліганських дій /підрив бойової гранати РГ-42 у особистому автомобілі/, 31.08.1994 року відносно нього порушена кримінальна справа по ст.240 «в» КК України /самовільне залишення частини або місця служби/, ці справи об`єднані в одне провадження, 08.09.1994 року слідчі дії призупинені у зв`язку з не встановленням місця перебування ОСОБА_3 , станом на 27.01.2000 року ОСОБА_3 перебував у розшуку, який здійснювався Васильківським МВ ГУ МВС України в Київській області, але 15.09.2011 року оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» № 08-3625 щодо ОСОБА_3 закрито в зв`язку з тим, що Білоцерківською військовою прокуратурою кримінальна справа, порушена за фактом дезертирства, закрита за строками давності, по даний час місце перебування ОСОБА_3 не встановлено. Визнання ОСОБА_3 судом безвісно відсутнім має юридичне значення для в/ч НОМЕР_1 , оскільки надасть можливість звільнити його зі служби та виключити зі списків особового складу військової частини, що є неможливим за відсутності самого військовослужбовця або рішення суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім. А тому заявник просить суд визнати безвісно відсутнім ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, українця, громадянина України, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ; початком безвісної відсутності вважати 27 липня 1994 року.

В судове засідання представник військової частини НОМЕР_1 не з`явився, але до суду було надіслано клопотання щодо розгляду справи без участі представника в/ч НОМЕР_1 .

Представник заінтересованої особи МВС України до суду також не з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать як рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, так і довідка про доставку електронного листа про виклик до суду на електронну адресу.

За ухвалою суду від 25.03.2015 року до участі в розгляді даної справи в якості заінтересованої особи залучено Міністерство оборони України, представник якого в судовому засіданні у вирішенні даного питання покладався на розсуд суду, пояснив, що в/ч НОМЕР_1 м. Олександрія Кіровоградської області до складу Збройних Сил України не входить, а входить до складу МВС України.

Заслухавши пояснення представника МО України, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Василькові Київської області, 05.08.1983 року призваний на військову службу, яку проходив у вертольотному загоні в/ч НОМЕР_2 м. Біла Церква.

03.03.1994 року відносно капітана гвардії ОСОБА_3 . Білоцерківським МВ порушено кримінальну справу з приводу скоєння ним злочинних хуліганських дій /підрив бойової гранати РГ-42 у особистому автомобілі/, кримінальна справа направлена у військову прокуратуру Білоцерківського гарнізону.

У зв`язку з неприбуттям ОСОБА_3 з відпустки, 31.08.1994 року відносно нього порушена кримінальна справа за ст.240 п. «в» КК України /самовільне залишення частини або місця служби/, дві кримінальні справи об`єднані в одне провадження, але 08.09.1994 року слідчі дії призупинені у зв`язку з не встановленням місця перебування ОСОБА_3 .

Наведене вище стверджується довідкою-характеристикою на ОСОБА_3 за підписом командира в/ч НОМЕР_1 .

Як вбачається з витягу з особової справи ОСОБА_3 , наказом командира НГУ № 176 о/с від 28.09.1994 року капітан гвардії ОСОБА_3 звільнений від посади та зарахований у розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 ; наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 32 о/с від 19.12.2003 року ОСОБА_3 вважається у розпорядженні командира в/ч НОМЕР_1 .

В судовому засіданні також встановлено, що станом на 27.01.2000 року ОСОБА_3 перебував у розшуку, який здійснював Васильківський МВ ГУ МВС України в Київській області.

А згідно довідки Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області від 25.09.2013 року № 4/389, 15.09.2011 року СКР Васильківського МВ ГУ МВС України було закрито ОРС категорії «Розшук» № 08-3625, яка була заведена з метою розшуку та затримання гр. ОСОБА_3 , оскільки Білоцерківською військовою прокуратурою кримінальна справа, порушена за фактом дезертирства ОСОБА_3 , закрита за строками давності.

Отже, з вересня 2011 року ОСОБА_3 в розшуку не перебуває, оскільки таких відомостей суду не надано, а в/ч НОМЕР_1 з такою заявою до правоохоронних органів не зверталася.

Відповідно до ст.248 ЦПК України суд до початку розгляду справи про визнання особи безвісно відсутньою встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Так, заявник вказує останнім відомим місцем проживання ОСОБА_3 АДРЕСА_1 .

З довідки Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційної контори № 7 від 03.03.2015 року № 379, яку надано на запит суду, вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: з 22.12.1995 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а з 27.03.1998 року ОСОБА_5 , квартира приватизована, особовий рахунок відкрито на ім`я ОСОБА_5 .

Отже, у вказаній квартирі ОСОБА_3 не проживає і не був зареєстрований.

На запит суду відділом ДРАЦС реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області надано повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, відповідно до якого ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Васильків; батьки: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

З цього витягу також вбачається, що 09.07.2013 року реєстратором внесено відомості про видане повторне свідоцтво про народження ОСОБА_3 .

За відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області станом на 01.04.2015 року, ОСОБА_3 зареєстрованим не значиться, а його батьки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 значаться зареєстрованими в АДРЕСА_3 .

Згідно довідки Головного управління ПФУ в Київській області, ОСОБА_3 на обліку не перебуває і пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не отримує.

А згідно довідки УПФУ в м. Білій Церкві Київської області, в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування інформація про застраховану особу ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня.

За ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Як вказано вище в рішенні, за адресою, яку вказував заявник, як останнє відоме постійне місце проживання ОСОБА_3 , він не проживає і не був зареєстрований; судом було зроблено всі можливі запити до різних органів та установ, але необхідних відомостей про місце проживання чи перебування ОСОБА_3 не отримано.

Судом враховуються ті обставини, що ОСОБА_3 перебував фактично в розшуку з 08.09.1994 року, але не дивлячись на це за його відсутності ОСОБА_3 був звільнений від посади та зарахований у розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 з 28.09.1994 року, а з 19.12.2003 року зарахований у розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 .

Більше десяти років ОСОБА_3 числиться у списках особового складу в/ч НОМЕР_1 , з 15.09.2011 року його розшук взагалі припинено і з жодними заявами про поновлення його розшуку в/ч НОМЕР_1 не зверталася.

Заявник посилається на те, що визнання ОСОБА_3 судом безвісно відсутнім має юридичне значення для в/ч НОМЕР_1 , оскільки надасть можливість звільнити його зі служби та виключити зі списків особового складу військової частини, що є неможливим за відсутності самого військовослужбовця або рішення суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім.

Згідно з п.247 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яке затверджено Указом Президента України 10.12.2008 року № 1153/2008, виключення зі списків особового складу Збройних Сил України військовослужбовців, визнаних судом безвісно відсутніми чи

оголошених померлими, здійснюється на підставі рішень суду про таке визнання чи оголошення: осіб офіцерського складу - Міністром оборони України; осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу - командувачами видів Збройних Сил України, прирівняними до них особами і вище.

Але проаналізувавши все вищенаведене, суд дійшов висновку, що достатніх підстав на даний час для визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім не встановлено, а тому в задоволенні заяви належить відмовити.

Керуючись ст.43 ЦК України, ст.ст.10,60,88, 209, 212-215, 246-250 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :
В задоволенні заяви про визнання особи безвісно відсутньою відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. М. Дмитренко
Народні засідателіЛ. І. Іванова С.С. Хомук