АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8989/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Марфіна Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року колегія суддів судової палати по розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі

головуючого: судді Білич І.М

суддів Болотова Є.В., Поліщук Н.В.,

при секретарі Гречка Т.В.

за участю: представників позивача Джима В.М., Новицька С.В.

відповідача ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Житлово - будівельного кооперативу „Дельфін" на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 травня 2015 року

у справі за позовом Житлово - будівельного кооперативу „Дельфін" до ОСОБА_5, третя особа: Комунальне підприємство „Головний інформаційно - обчислювальний центр" про стягнення заборгованості по квартирній платі.

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року позивач звертаючись до суду з вищевказаним позовом, який було уточнено у ході розгляду справи, просив суд стягнути заборгованість. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що протягом тривалого часу відповідач не виконує зобов'язання з оплати квартирної плати та за надані йому позивачем комунальні послуги. Сума боргу на січень 2015 року становила 32350 гривень. Позивач зазначав, що житлово-комунальні послуги надавались їм вчасно та відповідної якості, а фактичне надання споживачу відповідних послуг свідчить про існування між сторонами фактичних договірних відносин, що є підставою для стягнення боргу по оплаті отриманих комунальних послуг на підставі п.п. 7, 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 08.10.1992 року №572. Добровільно відповідач не бажає сплатити заборгованість і це змусило позивача звернутись до суду з відповідним позовом, оскільки наявність заборгованості по квартирній платі призводить до зниження якісних показників послуг та неможливості надання послуг в повному обсязі.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 травня 2015 року Житлово - будівельному кооперативу «Дельфін» було відмовлено у задоволенні заявленого позову.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, де ставив питання про скасування рішення суду та залишення позовної заяви без розгляду. Вказуючи при цьому на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Апелянт та представник апелянта підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити.

Відповідач не визнав подану апеляційну скаргу, заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення осіб що з'явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги. Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом при розгляді справи було встановлено, що ОСОБА_5 мешкає в будинку АДРЕСА_1.

Станом на 01.01.2015 року за даними Головного інформаційно-обчислювального центру Київської міської державної адміністрації має заборгованість у сплаті за житлово-комунальні послуги в сумі 32 350 гривень.

За змістом довідки № 2 від 04.03.2015 року, заборгованість по квартирі АДРЕСА_1 по холодному та гарячому водопостачанню і водовідведенню станом на 31.01.2015 року за період з січня 2008 року по січень 2015 року становить 20926,58 гривень.

Відмовляючи у задоволенні заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач уточнивши свої вимоги не визначив в позові суму заборгованості яка б підлягала стягненню. Враховуючи положення ст.ст. 4, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Реалізуючі свій обов'язок щодо сприяння сторонам у справі в реалізації їх прав, в процесі судового розгляду стороні позивача було роз'яснено судом право на уточнення позовних вимог.

Не вірно сформульований спосіб захисту на думку суду не дає йому підстав для задоволення позову про стягнення боргу, оскільки суд діє в межах заявлених позовних вимог, які в даному випадку не містять посилання на розмір боргу. Крім того, суд позбавлений можливості виокремити розмір боргу за надання послуг з центрального опалення та здійснити його перерахунок за наявними даними про неякісне надання цих послуг по обслуговуванню спірної квартири. За відсутності звірки проведеної сторонами щодо наданих приписів Дніпровської РДА.

Враховуючи те, що подана апеляційна скарга не містить у собі доводів щодо невідповідності висновків суду в частині невірного застосування судом норм матеріального права що стали підставою для відмови у задоволенні позову, то відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України судом апеляційної інстанції рішення суду в цій частині не переглядалося.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, апелянт вказувала на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме те, що судом не було взято до уваги положення ст. 96 ч.1 ЦПК України, за яким розгляд питання за позовною заявою про стягнення заборгованості був можливий лише за наявності відмови у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги. Однак, через юридичну необізнаність позивач не звертався до суду з заявою про видачу судового наказу. Відтак суд повинен був у відповідності до вимог ст.ст. 118, 119 та ч. 8 ст. 207 ЦПК України залишити позовну заяву без розгляду. Незастосування вищевказаної норми процесуального закону привело до постановлення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду, так як за правилами ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянтом не надано доказів того, що зазначені вище порушення норм процесуального права допущені судом першої інстанції призвели до неправильного вирішення справи. Підстав для скасування рішення нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Житлово - будівельного кооперативу „Дельфін" відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: