Справа № 313/741/15-ц
Провадження № 2/313/234/2015
УХВАЛА

24 квітня 2015 року смт. Веселе

Суддя Веселівського районного суду Запорізької області

ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Веселівського районного суду, матеріали цивільної справи за заявою:

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2015 року до Веселівського районного суду Запорізької області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В ст. 104 Сімейного Кодексу України вказано, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 109 Сімейного Кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Статтею 110 Сімейного кодексу України вказано, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитина-інваліда та інші обставини життя подружжя. Предметом доказування у вирішенні даної справи є :

· факт укладення шлюбу;

· фактичні взаємини подружжя;

· факт наявності взаємної згоди подружжя на розірвання шлюбу;

· факт відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу;

· факт відсутності (наявності) спільних неповнолітніх дітей, дитини-інваліда;

· факт ухилення одного з подружжя від розірвання шлюбу в органі ДРАЦСу;

· факти, які свідчать, про подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхнім дітей, що мають істотне значення (факт наявності захворювання хронічних захворювань; факт відсутності між подружжям близьких відносин; факт роздільного проживання подружжя протягом тривалого періоду часу; факт невідомості проживання чоловіка; факт подружньої невірності; факт фактичних шлюбних відносин з іншою особою; факт жорстокого поводження з чоловіком або неповнолітніми дітьми);

· факт наявності або відсутності угоди про утримання і виховання дітей.

Аліменти це грошові кошти на утримання дитини. Правові норми, що підлягають застосуванню при вирішенні справ про стягнення аліментів ст. 180-197 Сімейного кодексу України, судовою практикою постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, звільняються від сплати судового збору. В ст. 157 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи про стягнення аліментів протягом розумного строку, але не більше одного місяця з дня відкриття провадження у справі. Предметом доказування у вирішенні даної справи є :

· наявність батьківських правовідносин між неповнолітньою дитиною і особою (особами), до якої предявляється вимога про стягнення аліментів;

· знаходження неповнолітньої дитини на утриманні особи, що предявила позов про стягнення аліментів на її утриманні;

· наявність або відсутність між батьками угоди про сплату аліментів;

· ненадання утримання неповнолітньої дитини або невідповідність утримання, що надається, розміру, встановленому законом;

· наявність або відсутність постійного місця роботи, наявність регулярного або іншого доходу;

· платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі;

· стан здоровя та матеріальне становище дитини;

· стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів

· наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінку,батьків, дочки, сина

· інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Враховуючи те, що в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів позивні вимоги підлягають розгляду за різних видів судочинства, що вказано в ст. 16 ЦПК України, а також відповідно ст. 136 ЦПК України, де вказано, що залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про розєднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільних розгляд ускладнює вирішення справи, тому суд вважає за необхідне розєднати дане провадження у два самостійні: про стягнення аліментів на утримання на неповнолітньої дитини та про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16, 136 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Розєднати цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Призначити попереднє судове засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу на 13 травня 2015 року о 10 год. 00 хв. у залі засідань Веселівського районного суду Запорізької області.

Призначити попереднє судове засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини на 13 травня 2015 року о 09 год. 30 хв. у залі засідань Веселівського районного суду Запорізької області.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Копію ухвали направити до канцелярії Веселівського районного суду Запорізької області для розєднання цивільної справи у два окремі провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_1