Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/92/15-ц
Провадження №: 2/332/153/15
24 березня 2015 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Федоренко О.І.,
при секретарі - Педак С.С.,
за участю прокурора: Смаравоз О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, прокурор Заводського району м.Запоріжяж про позбавлення батьківських прав, -
12.01.2015р. позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що позивачка з 2000 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Спільне життя не склалося, майже з кінця 2000 року мешкають окремо та взагалі перестали спілкуватися. В 2002 р. відповідач був взятий під варту, в 2003 р. Заводським районним судом він був засуджений за ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 140 КК України. 16.11.2006 р. в Книзі реєстрації розірвань шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 269.
19.12.2012 р. позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_4. ОСОБА_4 прийняв доньку ОСОБА_3 як рідну. Він піклується про неї, вона вважає його за рідного батька і ставиться відповідно, фактично ОСОБА_4 виконує всі батьківські обов'язки щодо неї. Дитина на протязі віх цих років проживає разом з позивачкою та її чоловіком, відповідач не проявляє до дитини батьківської турботи, не надає матеріальної допомоги.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1. позов підтримала і пояснила, що на сьогоднішній день дитина проживає з нею та називає її теперішнього чоловіка ОСОБА_4 батьком, біологічний батько дитиною не цікавиться, позивачка просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, але він був належним чином повідомлен про час і місце розгляду справи через засоби масової інформації.
Прокурор та представник органу опіки Шиян Н.В. в судовому засіданні вважали за необхідне позов задовольнити.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1. підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.
Відповідно до п.2 ч.1.ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя ,зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності ,можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування ними своїми обов'язками. "
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 (а.с.8).
Як зазначено в позові, в 2002 р. відповідач був взятий під варту, в 2003 р. Заводським районним судом він був засуджений за ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 140 КК України, з самого народження дитини позивач почав ухилятися від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У зв'язку з відсутністю будь-якої допомоги на утримання доньки, позивачка зверталася в 2009 році до суду за примусовим стягнення аліментів. На теперішній час, зважаючи на злісне ухилення відповідача від сплати аліментів, позивачка отримує державну допомогу на утримання доньки. З 2008 р. ОСОБА_1. фактично створила нову сім'ю. 19.12.2012 р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_4.
Наразі дитина постійно мешкає разом з позивачкою та її чоловіком. За цей час ОСОБА_2 жодного разу не спілкувався з власною дитиною, не проявляв до неї батьківської турботи, не цікавився її фізичним і духовним розвитком, не надає матеріальної допомоги на її виховання.
На даний час ОСОБА_3 вважає своїм батьком ОСОБА_4. Свого біологічного батька вона не знає.
Зараз виховуванням доньки займається позивачка зі своїм чоловіком, які піклуються про її фізичний і духовний розвиток, проявляють зацікавленість її успіхами у навчанні, виконують батьківські обов'язки по вихованню ОСОБА_3.
Відповідно до п. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини. її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, гак і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини.
Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа, в сім'ї якої проживає дитина.
Пункт 4 статті 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.
Зазначені обставини вбачаються з пояснень позивачки та її позову і підтверджуються дослідженими судом в судовому засіданні наступними доказами: копією паспорту позивачки (а.с.4), свідоцтвом про народження дитини (а.с.8), довідкою з управління праці та соціального захисту населення по Заводському району (а.с.9-11), копією вироку (а.с.32-34), витягом з протоколу № 5 комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 5 від 26.02.2015р. (а.с.46).
Згідно з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування, вирішила: ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.45).
Враховуючі викладене суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1. про позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованим, заснованим на законі, а тому підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Федоренко О.І.