АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/1508/15 Головуючий в І інстанції: Котьо І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 року липня місяця «23» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Бездрабко В.О.

Суддів: Борка А.Л.

Приходько Л.А.

при секретарі: Сидоренко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2; ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4; ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 15 квітня 2015 року

у цивільній справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про виділ частини будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про виділ частини будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником 57/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, а відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є власниками 43/300 та 43/150 частин домоволодіння, відповідно. Рішенням Херсонської обласної ради від 17 грудня 1953року у користування власників будинку надано земельну ділянку загальною площею 827,75 кв м.

Оскільки між співвласниками домоволодіння існує спір щодо користування спільним майном, ОСОБА_2 просила в порядку ст.364 ЦК України виділити належну їй частину нерухомого майна та визначити порядок користування земельною ділянкою згідно існуючого між співвласниками порядку користування та відповідно до укладеної попередніми співвласниками угоди щодо користування землею, та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визначити порядок користування землею згідно 1 варіанту судової будівельно-технічної експертизи від 05 травня 2014року.

У лютому 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 звернулись до суду з зустрічною позовною заявою. В обґрунтування прозову зазначили, що вони є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1, частки яких дорівнюють 43/300 та 43/150, відповідно.

Просили суд виділити їм у власність житловий будинок літ. «Б», з надвірними будівлями та спорудами: прибудову літ. «б», літню кухню з погребом літ. «В», літ. «Г» літню кухню, літ. «И» убиральню, водопровід №2, хвіртку № та визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до 2 варіанту судово-будівельної експертизи.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 15 квітня 2015р. позовні вимоги сторін задоволено. Ухвалено виділити в натурі у власність ОСОБА_2 належну їй частку домоволодіння АДРЕСА_1, а саме: літ. «А» жилий будинок, літ. «а» прибудова з ганком, літ. «Є» кухня, літ. «Ж» вбиральня, №3 водопровід, №4 ворота, що становить 52/100 частини від усього домоволодіння.

Виділити спільно в натурі у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_6 частку із майна, що є у спільній частковій власності домоволодіння АДРЕСА_1, а саме: літ. «Б» житловий будинок, літ. «б» прибудова, літ. «В» літня кухня з погребом, літ. «Г» літня кухня, літ. «І» вбиральня, №2 водопровід, №5 хвіртка, що становить 48/100 частини від усього домоволодіння.

Визначено порядок користування та розпорядження земельною ділянкою АДРЕСА_1 згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 19 грудня 2014року, відповідно до якого у користування ОСОБА_2 виділено частину земельної ділянки площею 446,5 кв.м,з існуючим виходом на вул.Пушкінську; виділено ОСОБА_4 та ОСОБА_6 частину земельної ділянки площею 334,5 кв.м, з існуючим виходом на вул. Пушкінську. Виділено у спільне користування ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 частину земельної ділянки розміром 17 м. кв.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині визначення порядку користування земельною ділянкою, ОСОБА_2, представники ОСОБА_4 та ОСОБА_6 подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять визначити порядок користування землею відповідно до заявлених ними вимог.

Заслухавши доповідача, сторони та їх представників, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а апеляційні скарги представників ОСОБА_4 та ОСОБА_6 слід відхилити з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 15.03.2000р. та рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 27.02.2013р. ОСОБА_2 на праві власності належить 57/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1

Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 11.08.1995р. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є власниками 43/300 та 43/150 частин зазначеного домоволодіння.

Рішенням Херсонської обласної ради від 17 грудня 1953 року, №1344 під належне сторонам домоволодіння було виділено у користування земельну ділянку площею 827,75 кв м.

Частинами 1 та 2 статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно із ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Ухвалюючи рішення в частині визначення порядку користування земельною ділянкою відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 19 грудня 2014року, суд першої інстанції виходив з того, що запропонований варіант користування землею не порушує прав усіх співвласників та відповідає їх ідеальним часткам у домоволодінні, складений з урахуванням можливості нормального користування будинком, господарськими спорудами, зливною ямою, водопровідною мережею, тощо.

Проте, погодитися з цим висновком суду не можна.

Матеріали справи свідчать, що 01 серпня 1976року попередні співвласники домоволодіння ОСОБА_7 та ОСОБА_8, шляхом укладення письмового договору, визначили порядок користуванні землею шляхом встановлення паркану на межі, яка проходить від будинку літ. «А» до паркану на відстань 03м 81см; від будинку літ. «Б» до паркану - відстань 01м 20см (т.1а.с.154).

Відповідно до ч.1-3 ст.91 ЗК України (в редакції від 08 липня 1970року), що діяла на час виникнення правовідносин щодо користування земельною ділянкою між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Наступні зміни в спільній власності на будинок, які сталися у зв'язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін встановлено порядку користування ділянкою. Угода про порядок користування земельною ділянкою є обов'язковою і для особи, яка згодом придбає відповідну частку у спільній власності на цей будинок.

В ході розгляду справи встановлено, що попередніми співвласниками був визначений порядок користування ділянкою та згідно цього порядку на межі встановлений паркан у вигляді сітки. Сторонами не заперечується, що саме відповідач-позивач ОСОБА_6, близько 2009 року, демонтувала сітку та встановили новий паркані за існуючим порядком користування ділянкою та, з урахуванням цього порядку, у вересні 2009 року відповідачі-позивачі надали ОСОБА_2 письмову згоду на прийняття до експлуатації зливної ями, яка за конфігурацією розташування знаходиться на земельній ділянці, яка фактично перебуває у користуванні останньої, що відповідає 1 варіанту визначення порядку користування землею судової будівельно-технічної експертизи від 05 травня 2014року (т.1 а.с.155, 156).

З вказаного експертного висновку встановлено, що у користуванні сторін по справі фактично перебуває земельна ділянка загальною площею 798 кв м замість 827,75 кв м (переданих за рішенням Херсонської облради від 17 грудня 1953року). Особливості забудови ділянки не дозволили експерту достовірно визначити, з якої причина площа фактичного землекористування зменшилася на 29,75 кв м, але ця відмінність могла виникнути через проведення вимірювання площі більш досконалими засобами ніж ті, якими користувались при відведенні ділянки.

З огляду на наведене та, враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п.19, 21 постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004р., №7, з послідуючими змінами та доповненнями, колегія суддів вважає за необхідне при вирішенні питання про визначення порядку користування земельною ділянкою прийняти до уваги 1 варіант експертного дослідження від 05 травня 2014року, оскільки він найбільш відповідає угоді співвласників щодо користування землею, фактичному порядку землекористування, визначеному існуючим межовим парканом, вимогам державних будівельних норм та правил (т.1 а.с.89-106), а відтак апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити, надавши їй у користування ділянку площею 461 кв м.

Надання позивачу-відповідачу з часткою 57/100 земельної ділянки, площа якої більше на 6 кв м від ідеально належної їй площі суттєво не ущемляє законні права інших співвласників щодо користування землею.

Слід зазначити, що за вказаним варіантом експертизи, проти застосування якого ОСОБА_2 не заперечує, спірна межа між будинками літ. «А» та «Б» вже переміщена на 0,25см в сторони ділянки позивача-відповідача, ніж передбачено угодою від 01.08.1976року.

Колегія суддів визнає неприйнятими посилання апелянтів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про застосування до спірних правовідносин 2 варіанту судової експертизи від 05 травня 2014року, оскільки вказаний варіант хоча і відповідає ідеальним часткам співвласників, але порушує визначений сторонами порядок користування землею; вимагає перенесення встановленого відповідачами-позивачами паркану та призведе до порушення прав позивача-відповідача щодо користування належною їй вигрібною ямою, згода на встановлення якої надана апелянтами та за наявності дозволу відповідного органу, який на день розгляду справи є чинним та неоспореним.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині визначення порядку користування земельною ділянкою в порядку ст.309 ЦПК України підлягає зміні.

В решті частини рішення суду не оскаржено, а отже не було предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Апеляційні скарги ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 15 квітня 2015 року в частині визначення порядку користування та розпорядження земельною ділянкою АДРЕСА_1 згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 19 грудня 2014року, відповідно до якого у користування ОСОБА_2 виділено частину земельної ділянки площею 446,5 кв.м, з існуючим виходом на вул. Пушкінську; виділенням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 частини земельної ділянки площею 334,5 кв.м, з існуючим виходом на вул. Пушкінську; виділенням у спільне користування ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 частини земельної ділянки розміром 17 кв м, з м і н и т и.

Визначити порядок користування та розпорядження земельною ділянкою АДРЕСА_1 згідно 1 варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи від 05 травня 2014 року, відповідно до якого у користування ОСОБА_2 виділити окрему ізольовану земельну ділянку площею 461 кв м, що розташована за адресою АДРЕСА_1.

Співвласникам ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виділити у користування окрему ізольовану земельну ділянку площею 337 кв м, що розташована за адресою АДРЕСА_1.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :