РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/2107/15-ц

2/643/1976/15

26.03.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді -Майстренко О.М. при секретарі - Росликовій Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 30/700 частин житлового будинку А-1 та житлового будинку Б-1 з надвірними будівлями (домоволодіння), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації актів про смерть 22.12.1998 року зроблено запис № 13855 та видано свідоцтво про смерть.

Рішенням Московського народного суду м. Харкова від 28.06.1962 року за її чоловіком - ОСОБА_4 було визнано право власності на 30/700 частин житлового будинку А-1 та житлового будинку Б-1 з надвірними будівлями (домоволодіння) АДРЕСА_1, але він за час свого життя не зареєстрував правовстановлюючий документ на частину домоволодіння, таким чином не оформив право власності в установленому законом порядку.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на зазначене вище домоволодіння, яка відкрилася після смерті її чоловіка, позивачка звернулася до державного нотаріуса Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори, де вже була відкрита спадкова справа, однак, постановою від 11.11.2014 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ за вищезазначене майно - рішення народного суду від 28.06.1962 року за № 2-3 на імена ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, однак, вказаний житловий будинок А-1 та житловий будинок Б-1 з надвірними будівлями (домоволодіння) по праву власності за ОСОБА_4 не зареєстроване, у зв'язку з чим позивачка була вимушена звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивача, що діє на підставі довіреності, не з'явився, подав до його початку заяву, про розгляд справи за його відсутності, просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, надали заяви в яких просять суд слухати справу за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували.

Суд, дослідив докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Московського народного суду м. Харкова від 28.06.1962 року за чоловіком позивачки - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, було визнано право власності на 30/700 частин житлового будинку А-1 та житлового будинку Б-1 з надвірними будівлями (домоволодіння) АДРЕСА_1.

За час свого життя чоловік позивачки не зареєстрував правовстановлюючий документ на частину домоволодіння та не оформив своє право власності в установленому законом порядку.

Право позивачки на частину домоволодіння підтверджується рішенням Московського народного суду м. Харкова від 28.06.1962 року, № 2-3; свідоцтвом про одруження, виданого 23.11.1968 року, серія НОМЕР_1; - свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_2.

Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що право власності право власності на 30/700 частин житлового будинку А-1 та житлового будинку Б-1 з надвірними будівлями (домоволодіння) АДРЕСА_1 має бути визнане за ОСОБА_1 після її чоловіка - ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В матеріалах справи відсутні відомості про порушення інтересів інших осіб.

Підставою для проведення державної реєстрації права власності на спадкове майно відповідно до пп. 10 пункту 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ № 868 від 11.10.2013 року є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3,5-8, 10, 57, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 1223, 1241 ЦК України (в редакції ЦК 2003 р.), ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК України (в редакції ЦК 1963 р.), суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 30/700частин житлового будинку А-1 та житлового будинку Б-1 з надвірними будівлями (домоволодіння) АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

На рішення суду може бути подана апеляція протягом 10 днів.

Суддя: