06.04.2015 Справа № 363/769/15-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
6 квітня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Підкурганного В.В.

при секретарі Подшибякіній О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді Київської області цивільну справу за заявою Військової частини НОМЕР_1 , заінтересовані особи ОСОБА_1 , Відділ реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області про встановлення факту загибелі (смерті) особи,

ВСТАНОВИВ:
У лютому 2015 року заявник звернувся до суду із названою заявою у якій просив встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 під час його участі в антитерористичній операції в с. Маринівка Шахтарського району, Донецької області.

Заява обґрунтована тим, що відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року Вишгородським районним військовим комісаріатом Київської області на військову службу був призваний старший лейтенант запасу ОСОБА_2 .

Старший лейтенант ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (польова-пошта НОМЕР_2 ) на посаді командира механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону з 27 березня 2014 року по 19 липня 2014 року.

Згідно наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 № 28 від 7 травня 2014 р. підрозділи військової частини польова-пошта НОМЕР_2 , в тому числі і старший лейтенант ОСОБА_2 , в складі 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону висунулись в район проведення антитерористичної операції на територію Донецької та Луганської областей.

Близько 11 години 20 хвилин 19 липня 2014 року екіпаж БМП-2 3 механізованого батальйону в складі старшого лейтенанта ОСОБА_2 та інших осіб в`їхав до с. Маринівка Шахтарського району Донецької області, яке знаходилось під контролем незаконних збройних формувань.

Після того, як БМП - 2 в`їхала до с. Маринівка, з житлових будинків бойовики-члени незаконних збройних формувань почали вести по ним вогонь зі стрілецької зброї, зав`язався бій, внаслідок обстрілу загинули старший сержант ОСОБА_3 та старший лейтенант ОСОБА_2 , були поранені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Під час руху БМП - 2 по вказаному населеному пункту ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та тіло ОСОБА_3 випали з машини і залишились в с. Маринівка.

Через близько 5 хвилин БМП - 2 з рештою екіпажу дісталася позиції 1 гаубично - самохідної артилерійської батареї гаубично - самохідного артилерійського дивізіону військової частини - польова пошта НОМЕР_2 на відстані близько 1 км західніше с. Червона Зоря Шахтарського району Донецької області і там, зі слів ОСОБА_8 , який входив до складу зазначеного екіпажу з БМП - 2 витягли пораненого ОСОБА_9 та тіло ОСОБА_2 .

Огляд тіла ОСОБА_2 на місці проводив начальник урологічного відділення 61 ВМГ (м. Одеса) підполковник медичної служби ОСОБА_10 .

Тіло ОСОБА_2 пролежало на позиції батареї близько 3 діб, через неможливість вивезення його до командного пункту військової частини в зв`язку із постійними обстрілами позицій бойовиками.

З території Російської Федерації на територію України тіло старшого лейтенанта ОСОБА_2 повернуто не було.

Станом на час подачі даної заяви ОСОБА_2 перебуває в списках особового складу військової частини-польова пошта НОМЕР_2 , в зв`язку з чим виникла необхідність звернення до суду з заявою про встановлення факту його загибелі.

В судовому засіданні представник заявника вимоги викладені в заяві підтримав та просив їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_1 проти заяви заперечувала та стверджувала, що ствердження заявника не відповідають дійсності. Крім того, при огляді тіла загиблого, вона не впізнала у ньому свого чоловіка.

Представник Відділу реєстрації актів цивільного стану Вишгородського РУЮ у судове засідання не прибув. Про день, час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Заперечення (пояснення) щодо заяви від представника Відділу реєстрації актів цивільного стану Вишгородського РУЮ на адресу суду не надходили.

Заслухавши позицію учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом зазначається наступне.
Так, судом встановлено, що 27 березня 2014 року Вишгородським військовим комісаріатом Київської області старшого лейтенанта ОСОБА_2 було призначено командиром 7 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону, ВОС 0210003, що підтверджується витягом з наказу 72 окремої механізованої бригади по строковій частині від 27 березня 2014 року № 66 (а.с.5).

З витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 29 січня 2015 року № 112, вбачається старший лейтенант ОСОБА_2 , який був в складі екіпажу БМП-2 3 механізованого батальйону 19 липня 2014 року до розташування підрозділу екіпажу БМП-2 3 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 не повернувся (а.с. 8).

9 лютого 2015 року Військова частина НОМЕР_1 зверталася до Відділу реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції із заявою про проведення реєстрації смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та видачу відповідного свідоцтва (а.с 9).

Однак, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції листом від 10 лютого 2015 року було відмовлено у проведенні реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю необхідних документів (а.с. 10).

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.
Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 234 ЦПК України окреме провадження- це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пунктів 8 та 9 частини 1 статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи, в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту або яка пропала без вісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

В той же час, відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У зв`язку із викладеним, судом зазначається, що у статті 46 ЦК України викладено спеціальну норму, яка передбачає порядок та підстави оголошення особи померлою, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями. Така особа може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Зокрема, такого виду правові норми містяться у главі 4 розділу 4 ЦПК України.

Із матеріалів заяви вбачається, що посилання на норми, що містяться у статтях 246-250 ЦПК України відсутні. Та й в судовому засіданні представник заявника наполягав саме на встановлені факту смерті особи.

Отже, з урахування встановлених фактичних обставин по справі, досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками судового процесу, визначення норм матеріального і процесуального права, що врегульовують правовідносини між ними, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав, для задоволення заяви ВЧ НОМЕР_1 про встановлення факту загибелі (смерті) ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 234, 256 ЦПК України, 46 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:
у задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 , заінтересовані особи ОСОБА_1 , Відділ реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області про встановлення факту загибелі (смерті) особи відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя