Справа №295/3900/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі Барашивець Т.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1,

ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із вказаним вище позовом, в якому просять визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом за адресою: місто Житомир, вул. Миру, буд. 24. Вимоги мотивовані тим, що відповідач не проживає в даній квартирі з 2007 року, у звязку із чим втратив право користування жилим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, та просила їх задовольнити.

Відповідач у судові засідання 30.06.2015 р. та 29.07.2015 р. не зявився з невідомих суду причин, про час і місце розгляду даної справи завчасно повідомлявся у відповідності до вимог статей 74-76 ЦПК України, що підтверджується наявними матеріалами справи. Заперечень на позов до суду не надходило, щодо поважності причин неявки суд не повідомлено. /а.с. 18, 23/

За вказаних обставин, враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, що відповідає положенням, які передбачені ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, заслухавши свідків, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками житлового будинку за адресою: м. Житомир, вул.. Миру, 24. /а.с. 45/

Згідно довідки КП «ВЖРЕП № 14» від 10.03.2015 року за адресою: м. Житомир, вул. Миру, 24 зареєстровано 4 особи: мати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, колишній чоловік ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 8/

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано 18.04.2007 року за актовим записом № 338. /а.с. 9/

Свідки також пояснили, що відповідач ОСОБА_3 багато років за місцем реєстрації не проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України встановлено, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім′ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім′ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За таких обставин, вимоги про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки позивач не заявляв вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Житомир, вул. Миру, б. 24.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив за заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його оголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Суддя В.О. Корицька