22-ц/775/767/2015(м)
Головуючий в 1 інстанції Ковтуненко В.О.
Категорія 5 Доповідач Супрун М.Ю.
29 липня 2015 року Апеляційний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Супрун М.Ю
суддів Лісового О.О., Мальцевої Є.Є.,
при секретарі Меркуловій Я.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ в натурі частки домоволодіння, яке знаходиться у спільній частковій власності,
за апеляційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 червня 2015 року -
Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 червня 2015 року вищезазначений позов ОСОБА_1 задоволено.

Виділено ОСОБА_1 з майна, що є у спільній частковій власності в натурі 19/32 частки домоволодіння № 208 по вул. Шевченко в місті Маріуполі, що складається з частки житлового будинку літ.А-1, загальною площею 48,1кв.м., в тому числі жилою площею 31,5 кв.м., інвентаризаційною вартістю 22799 грн, а саме з: сіней літ.1, площею 6,9кв.м., комори літ.2, площею 3,3кв.м., передньої літ.3, площею 6,4кв.м., жилої кімнати літ.6, площею 9,7кв.м., жилої кімнати літ.7, площею 14,6 кв.м., жилої кімнати літ.8, площею 7,2кв.м.; а також погребу літ.а/п; крильця літ.а; літньої кухні літ.Е-1; гаражу з оглядовою ямою літ.Ж-1; 19/32 огорожі №1; воріт №3 та визнано зазначене майно окремим об'єктом власності.

Розподілено судові витрати, стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в дольовому порядку на користь ОСОБА_1 судові витрати у загальній сумі 5300 грн, а саме по 1767 грн. з кожного.

З вказаним рішенням не погодились відповідачки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та подали на нього апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначили, що виділом позивачці в натурі частини будинку № 208 по вул. Шевченко в місті Маріуполі були порушені права інших співвласників домоволодіння, оскільки не були враховані норми мінімальних площ однокімнатної квартири на чоловіка, житлової площі, встановленої ЖК України.

Також зазначили про безпідставність стягнення з них витрат на правову допомогу, які не підтверджені належними документами.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_5, діючий на підставі довіреності, підтримав апеляційні скарги, просив їх задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції при вирішенні справи встановлено, що домоволодіння № 208 по вул. Шевченко в місті Маріуполі на праві спільної часткової власності належить сторонам, а саме: ОСОБА_1 - 19/32 частки зазначеного нерухомого майна, ОСОБА_2 - 9/32 частки, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 В - по 1/16 частці (а.с7,8, 10,11).

Згідно технічного паспорту зазначеного домоволодіння воно складається з житлового будинку літ.А-1 та прибудови літ.А1-1 ( сіні літ.1, комора літ.2, передня літ.3, житлові кімнати літ.4, літ.5, літ.6, літ.7, літ.8, кухня літ.9, коридор літ.10, санвузол літ.11, комора літ.12, сарай літ.І., а також погреб літ.а/п; крильце літ.а; літня кухня літ.Е-1; гараж з оглядовою ямою літ.Ж-1; сарай літ.В-1, вбиральня літ.Г, зливна яма, огорожа №1; ворота №3.(а.с.67-71)

Згідно з висновком будівельно-технічної експертизи від 23 квітня 2015 року на розсуд суду запропоновано варіант розділу домоволодіння № 208 по вул. Шевченко в місті Маріуполі на дві частки з виділом 19/32 частки з переобладнанням за умови отримання дозволів на це відповідно до чинного законодавства.

На 19/32 частки домоволодіння запропоновано виділити частку житлового будинку літ.А-1, яка складається з: сіней літ.1, площею 6,9кв.м., комори літ.2, площею 3,3кв.м., передньої літ.3, площею 6,4кв.м., жилої кімнати літ.6, площею 9,7кв.м., жилої кімнати літ.7, площею 14,6кв.м., жилої кімнати літ.8, площею 7,2кв.м., загальною площею 48,1кв.м., жилою площею 31,5кв.м.; а також погребу літ.а/п; крильця літ.а; літньої кухні літ.Е-1; гаражу з оглядовою ямою літ.Ж-1; 19/32 огорожі №1; воріт №3, інвентаризаційною вартістю 22799 грн.

Інша частка домоволодіння складається з частки житлового будинку літ.А-1 та прибудови літ.А1-1, а саме: жилої кімнати літ.4, площею 10,2кв.м., жилої кімнати літ.5, площею 7,5кв.м., кухні літ.9, площею 6,2кв.м., коридору літ.10, площею 2,8кв.м., санвузла літ.11, площею 3,6кв.м., комори літ.12, площею 4,4кв.м., сараю літ.І, площею 8.2кв.м.; а також сараю літ.В-1, вбиральні літ.Г, зливної ями, 1/2 частки огорожі №1, інвентаризаційною вартістю 15871 грн., що відповідає 13/32 частки.

Частка, яка запропонована для виділення ОСОБА_1 у жилому будинку літ.А-1 на 5,9 кв.м. менше, ніж приходиться на ідеальну частку 19/32.

Для переобладнання вказаних приміщень необхідно закласти дверний проріз між приміщеннями 1-3 і 1-4, у приміщенні 1-2 обладнати санвузол для частини власника 19/32 частки, якому, крім того, необхідно організувати кухню в приміщенні 1-6. Роботи з розділення та підключення електропостачання і водопостачання вести організаціям, які мають дозвіл на виконання робіт у відповідності з діючим законодавством.(а.с.116-124)

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має право на виділ у натурі частки із домоволодіння № 208 по вул. Шевченко в місті Маріуполі, що є у спільній частковій власності сторін і цей виділ є можливим, що встановлено експертизою і не порушує прав інших співвласників.

Зазначені висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.

У силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом.

Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

За змістом ст. 364 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України.

Під час вирішення зазначених спорів суди повинні враховувати роз'яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок».

Зокрема, виходячи з положень ст. 183 ЦК України та роз'яснень, викладених у п. п. 6, 7 зазначеної постанови, виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Згідно приписів ст. 152 ЖК України ( редакції на час виникнення правовідносин), виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України, повно, всебічно та об'єктивно встановив фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та дійшов обґрунтованого висновку про виділення в натурі частини домоволодіння, що є спільним майном сторін за варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи від 23 квітня 2015 року № 623/10307/14-ц, який максимально наближений до частин, що належать кожній із сторін, та містить мінімальні вимоги про переобладнання будинку у відокремлені житлові приміщення без втручання в несучі конструкції.

Доводи апеляційної скарги про те, що при виділі у натурі частки позивачки із майна, що є у спільній частковій власності сторін порушуються права відповідачів не заслуговують на увагу апеляційного суду, з огляду на те, що в користуванні останніх залишилась частина будинку, площа якої перевищує сумарну площу їх часток.

Посилання апелянтів на те, що з них на користь позивачки безпідставно стягнуті витрати на правову допомогу, оскільки вони не підтверджені належними документами є неспроможними, оскільки спростовуються матеріалами справи, що утримують ордер адвоката позивачки, договір на надання правової допомоги, довідку адвоката про отримання гонорару. Суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідачів на користь позивачки судові витрати з урахуванням вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України та ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків судів першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: