У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Касьяна О.П., Мартинюка В.І., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дружба» до Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини», ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - відділ Державної реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції, про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та скасування запису про державну реєстрацію речового права оренди; зустрічним позовом Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дружба», ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок; зустрічним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дружба», третя особа - Спільне підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини», про встановлення нікчемності та визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, за касаційною скаргою представника ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - на рішення апеляційного суду Київської області від 15 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дружба» (далі - ТОВ «Агрофірма Дружба») звернулося до суду з позовом до Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини» (далі - СП ТОВ «Нива Переяславщини»), ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - відділ Державної реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції (далі - ВДРС Яготинського РУЮ), про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та скасування запису про державну реєстрацію речового права оренди.

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що між ним та ОСОБА_6 16 серпня 2006 року, ОСОБА_7 09 жовтня 2008 року, з кожним окремо укладено договори оренди земельних ділянок, які розташовані в межах Капустинської сільської ради та зареєстровані в Яготинському відділі Київської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру».

Не розриваючи вказані договори оренди, 20 березня 2013 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 уклали нові договори оренди з СП ТОВ «Нива Переяславщини» на ті ж самі земельні ділянки, у зв'язку з чим позивач вважав, що такі дії відповідачів суперечать вимогам законодавства та порушують їхні права як орендарів земельних ділянок, тому просив визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, укладені між відповідачами та СП ТОВ «Нива Переяславщини», скасувати рішення про державну реєстрацію речового права оренди, яке виникло на підставі вказаних договорів оренди земельної ділянки, укладених між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та СП ТОВ «Нива Переяславщини», та зобов'язати ВДРС Яготинського РУЮ внести запис до Державного реєстру прав про скасування речового права оренди, яке виникло на підставі оспорюваних договорів оренди.

У жовтні 2013 року СП ТОВ «Нива Переяславщини» звернулося до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Агрофірма Дружба», ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок.

На обґрунтування позовних вимог СП ТОВ «Нива Переяславщини» посилалося на те, що у договорах оренди, укладених між ТОВ «Агрофірма Дружба» та ОСОБА_6 16 серпня 2006 року, ОСОБА_7 09 жовтня 2008 року, відсутні істотні умови договору оренди, а саме: вони не містять плану або схеми земельної ділянки, кадастрового плану земельної ділянки з відображенням обмежень у її використанні, умови договору оренди, а саме: додатки до них. Крім того, позивач вказував, що відповідачем порушено ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У зв'язку із зазначеним СП ТОВ «Нива Переяславщини» просило визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, укладені між ОСОБА_6 16 серпня 2006 року, ОСОБА_7 09 жовтня 2008 року та ТОВ «Агрофірма Дружба».

У листопаді 2013 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду із позовом до ТОВ «Агрофірма Дружба» з тих же підстав та з аналогічними вимогами, що і СП ТОВ «Нива Переяславщини», крім того, просило встановити нікчемність вказаних договорів оренди.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 03 лютого 2014 року у задоволенні первісного позову ТОВ «Агрофірма Дружба» до СП ТОВ «Нива Переяславщини», ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - ВДРС Яготинського РУЮ, про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та скасування запису про державну реєстрацію речового права оренди відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову СП ТОВ «Нива Переяславщини» до ТОВ «Агрофірма Дружба», ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_6, ОСОБА_7 задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,37 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області, укладений 19 жовтня 2008 року між ТОВ «Агрофірма Дружба» та ОСОБА_7

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,7411 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області, укладений 16 серпня 2006 року між ТОВ «Агрофірма Дружба» та ОСОБА_6

Рішенням апеляційного суду Київської області від 15 травня 2014 року рішення Яготинського районного суду Київської області від 03 лютого 2014 року в частині відмови у задоволенні позову ТОВ «Агрофірма Дружба» та часткового задоволення позову ОСОБА_6, ОСОБА_7 скасовано та ухвалено нове рішення.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 20 березня 2013 року НОМЕР_2, укладений між ОСОБА_6 та СП ТОВ «Нива Переяславщини» щодо земельної ділянки ОСОБА_6 НОМЕР_1, площею 2,7411 га, кадастровий номер НОМЕР_3, розташованої в адміністративних межах Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області, скасовано рішення про державну реєстрацію речового права оренди від 01 травня 2013 року, індексний номер НОМЕР_4, та зобов'язано ВДРС Яготинського РУЮ внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування речового права оренди, які виникли на підставі договору оренди вказаної земельної ділянки.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 20 березня 2013 року НОМЕР_2, укладений між ОСОБА_7 та СП ТОВ «Нива Переяславщини», щодо Ѕ частини земельної ділянки ОСОБА_7 НОМЕР_6, площею 1,37 га, кадастровий номер НОМЕР_5, розташованої в адміністративних межах Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області, скасовано рішення про державну реєстрацію речового права оренди від 06 травня 2013 року, індексний номер НОМЕР_7, та зобов'язано ВДРС Яготинського РУЮ внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування речового права оренди, які виникли на підставі договору оренди вказаної земельної ділянки.

У задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_6, ОСОБА_7 в частині визнання недійсним договору оренди земельної ділянки загальною площею 1,37 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області, укладеного 19 жовтня 2008 року між ТзОВ «Агрофірма Дружба» та ОСОБА_7; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки загальною площею 2,7411 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області, укладеного 16 серпня 2006 року між ТОВ «Агрофірма Дружба» та ОСОБА_6, відмовлено. В іншій частині рішення Яготинського районного суду Київської області від 03 лютого 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - порушує питання про скасування оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції із залишенням у силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що між ТОВ «Агрофірма Дружба» та ОСОБА_6, ОСОБА_7 укладені договори оренди земельних ділянок, відповідно, 09 жовтня 2008 року та 16 серпня 2006 року (а. с. 4-5, т. 1, а. с. 4-5, т. 2).

Договори оренди землі ОСОБА_6, ОСОБА_7 мають кадастрові номери, зареєстровані у Яготинському відділі Київської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області, відповідно, 23 квітня 2007 року за № НОМЕР_8 та 03 грудня 2008 року за № НОМЕР_9.

20 березня 2013 року між ОСОБА_7, ОСОБА_6 та СП ТОВ «Нива Переяславщини» укладено договори оренди вказаних земельних ділянок, які зареєстровані у Реєстраційній службі Яготинського РУЮ .

Відмовляючи у задоволенні позову СП ТОВ «Нива Переяславщини», суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що на час укладення договорів оренди земельних ділянок між ТОВ «Агрофірма Дружба» та ОСОБА_7, ОСОБА_6 будь-які права СП ТОВ «Нива Переяславщини» не були порушені.

З такими висновками повністю погоджується колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, оскільки вони відповідають обставинами справи та ґрунтуються на нормах матеріального права.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив з того, що укладені між ними та ТОВ «Агрофірма Дружба» договори оренди не містять усіх істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», тому відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України підлягають визнанню недійсними.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про визнання договорів оренди, укладених між ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ТОВ «Агрофірма Дружба», недійсними та відмовляючи у задоволенні позову в цій частині, суд апеляційної інстанції, керуючись ч. 1 ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, виходив з того, що відповідачі (фізичні особи) у зустрічному позові не вказали та не обґрунтували, які їх права порушено відсутністю істотних умов у договорах оренди, укладених між ними та позивачем, та оскільки у процесі розгляду справи судом не встановлено порушення прав відповідачів (фізичних осіб), то позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З такими висновками суду апеляційної інстанції повністю погоджується колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, оскільки вони відповідають обставинами справи, ґрунтуються на нормах матеріального права та узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 25 грудня 2013 року у справі № 6-94цс13.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «Агрофірма Дружба», суд першої інстанції виходив з того, що договори оренди між відповідачами (фізичними особами) та СП ТОВ «Нива Переяславщини» укладені з дотриманням вимог законодавства, підстав для визнання їх недійсними не має.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ТОВ «Агрофірма Дружба» та задовольняючи їх у повному обсязі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оспорювані договори оренди земельних ділянок були укладені на час знаходження земельних ділянок в оренді у ТОВ «Агрофірма Дружба» на підставі чинних договорів оренди цих же земельних ділянок між ТОВ «Агрофірма Дружба» та відповідачами (фізичними особами). Тому вважав, що укладенням договорів оренди між фізичними особами та СП ТОВ «Нива Переяславщини» були порушені права та інтереси ТОВ «Агрофірма Дружба», та наявні підстави для визнання вказаних договорів недійсними, скасування державної реєстрації та зобов'язання реєстраційної служби внести відповідні записи про скасування реєстрації.

Проте повністю з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Суд апеляційної інстанції, зобов'язуючи відділ державної реєстраційної служби Яготинського РУЮ внести запис до Державного реєстру прав про скасування речового права оренди, яке виникло на підставі недійсного договору, на порушення положень ст. ст. 10, 11, 33, 303, 316 ЦПК України не звернув уваги на те, що реєстраційна служба не була залучена до участі у справі в якості відповідача та до неї позовні вимоги не заявлялися.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що судом апеляційної інстанції допущено порушення норм процесуального права в частині вирішення позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію речового права оренди та зобов'язання реєстраційної служби внести запис до державного реєстру прав про скасування речового права оренди, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині, у зв'язку з чим відповідно до ст. 338 ЦПК України рішення суду апеляційної інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

У частині позовних вимог про визнання недійсними договорів оренди землі, укладених між СП ТОВ «Нива Переяславщини» та ОСОБА_7, ОСОБА_6, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що договори оренди земельних ділянок укладені між ТОВ «Агрофірма «Дружба» та відповідачами не припинені і не розірвані на момент укладення договорів оренди земельних ділянок між відповідачами та СП ТОВ «Нива Переяславщини». Укладаючи оспрювані договори, відповідачі порушили права ТОВ «Агрофірма Дружба» на володіння та користування орендованими земельними ділянками, а тому договори оренди обґрунтовано визнані недійсними відповідно до вимог ст. 215 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 15 травня 2014 року в частині позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію речового права оренди та зобов'язання реєстраційної служби внести запис до державного реєстру прав про скасування речового права оренди скасувати.

В іншій частині рішення апеляційного суду Київської області від 27 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов О.П. Касьян В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук