Справа № 457/459/14 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/783/214/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Гриновця Б.М.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

з участю: апелянта (відповідача) - ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 29 квітня 2014 року.

в с т а н о в и л а:

рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 29 квітня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано ОСОБА_3 співвласником будинковолодіння по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законном майна ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку розміром 0,0472 га по АДРЕСА_1.

Дане рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі, посилається на незаконність, необґрунтованість оскаржуваного судового рішення та порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, вказує на те, що позивач невчасно звернулась до нотаріальної контори, а відтак пропустила строк для прийняття спадщини. Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 26 грудня 2008р. у задоволенні позову ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини було відмовлено. Крім того, позивач у позовній заяві та суд у оскаржуваному рішенні не вказує співвласником якої частини будинку є позивач. Із врахуванням наведеного, вважає, що позов ОСОБА_3 є безпідставним та просить суд скасувати рішення суду першої інстанції.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7 не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 Цивільного процесуального кодексу(далі-ЦПК) України, розглянути справу у їх відсутності. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_2 на підтримку доводів апеляційної скарги, позивача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обставини справи в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 29 квітня 2014 року скасуванню з наступних підстав.

Нормами ст. ст. 10, 60 ЦПК Українипередбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідност.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є спадкоємцем другої черги, від спадщини не відмовилась, а тому її слід визнати співвласником будинковолодіння по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом майна ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 0,0472 га по АДРЕСА_1.

Проте, погодитись з таким висновком суду, колегія суддів не може з таких підстав.

Згідно із ст. ст. 3, 4 ЦПК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи та судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть(а.с.9)

У зв'язку з смертю ОСОБА_5 відкрилась спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК Українипередбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 20.08.2002 року державним нотаріусом Трускавецької державної нотаріальної контори(а.с.64) та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно(а.с.65) ОСОБА_5 належало 2/3 ідеальних частин будинку АДРЕСА_1 та земельна ділянка 0,1888 га, розташована на території АДРЕСА_1.(а.с.60)

Згідно ст.ст. 1262,1266 ЦК України, спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 є: рідний брат спадкодавця - ОСОБА_8, племінники спадкодавця - ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_2 та позивач - ОСОБА_3.

Вищезгадані спадкоємці, крім позивача ОСОБА_3, подали заяви на отримання спадщини(а.с.53-56).

Як вбачається і свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 26.07.2011 року державним нотаріусом Трускавецької державної нотаріальної контори Панкевич Р.І. вбачається, що на 1/6 частку спадкового майна свідоцтво про право на спадщину видано ОСОБА_7, на 1/6 частку - ОСОБА_10, на 1/3 частку - ОСОБА_8, і на 1/3 частку - ОСОБА_2.(а.с.86)

Позивач ОСОБА_3 спадщину за законом після смерті своєї тітки ОСОБА_5 не отримала, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини. Рішенням Трускавецького міського суду від 26.12.2008 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3, третя особа Трускавецька державна нотаріальна контора до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_8 про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини.(а.с.31)

Згідно ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, у ч. 1 ст. 1272 ЦК Українипередбачено, що якщо спадкоємець протягом встановленого законом строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Із врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що у місцевого суду були відсутні підстави для задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що мотиви рішення суду про задоволення позову не ґрунтуються на матеріалах справи. Судове рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки не було застосовано закон, який підлягає застосуванню. За таких обставин ухвалене в справі рішення суду не можна вважати законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК Українищодо законності й обґрунтованості, оскільки судом першої інстанції не виконано всі вимоги цивільного судочинства, зокрема, висновки суду не відповідають обставинам справи та судом неправильно застосовано норми матеріального право, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК Україниє безумовною підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі ст.88 ЦПК Українипитання судових витрат слід вирішити наступним чином - з ОСОБА_3 підлягають стягненню в користь ОСОБА_2 121 грн. 80 коп. (сто двадцять одна грн. 80 коп.) судового збору, сплачених останньою при подачі апеляційної скарги.

Керуючись 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.п.3, 4 ч.1 ст.309, ч.2 ст. 314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 29 квітня 2014 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 121, 80 грн..

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: М.Я.Богонюк

Б.М.Гриновець