Дата документу 16.07.2015
Справа № 334/7335/13-ц
Провадження № 2/334/658/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», третя особа: ОСОБА_2, про стягнення збитків, спричинених в результаті ДТП,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, який в ході розгляду справи неодноразово уточнювала. В обґрунтування позову зазначає, що 21 березня 2013 року о 12-45 годині ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Опель Омега», державний номер НОМЕР_1, по вул. Набережна Магістраль в м. Запоріжжі в районі електроопори № 86, при зміні напрямку руху не витримав безпечну швидкість руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Мазда 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить позивачці, після чого скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_3.

Винним у даній дорожньо-транспортній пригоді згідно з постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2013 року визнано ОСОБА_2, якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Для визначення вартості матеріального збитку було проведено дефектовку автомобіля на спеціалізованій станції, вартість цих послуг згідно акту виконаних робіт та фіскального чеку від 27 березня 2013 року склала 252,00 грн.

Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження № 52 від 27 березня 2013 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого колісному транспортному засобу вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мазда 3» складає 20411,28 грн.

Вартість вищезазначеного дослідження відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 52 складає 500 грн.

Під час дорожньо-транспортної пригоди було також пошкоджено номерні знаки автомобіля, вартість виготовлення нових номерних знаків відповідно до прибуткового касового ордеру № 06/30/13 від 30 травня 2013 року склала 400 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» згідно полісу № АВ/3549474 від 20 червня 2012 року, яке 05 червня 2013 року відшкодувало їй збитки, завдані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 14126 грн 49 коп., за вирахуванням франшизи.

Вказує, що розрахунок розміру страхового відшкодування від 24 травня 2013 року, виконаний на підставі автотоварознавчого дослідження № 52 від 27 березня 2013 року, складений з порушенням вимог ст.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п.п. 7.37, 7.38 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 в частині застосування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля на момент ДТП - 41,00%.

Вважає, що значення коефіцієнту фізичного зносу при визначенні розміру страхового відшкодування дорівнює нулю і сума страхового відшкодування має складати 20411,28 грн.

Не погоджуючись із розміром виплаченого страхового відшкодування, просила стягнути на її користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з ПрАТ «СК «АХА Страхування» в розмірі 6436 грн 79 коп., з ОСОБА_2 в сумі 1000,00 грн, а також стягнути з останнього суму завданої моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн., а також судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12 серпня 2014 року, позов ОСОБА_1 був задоволений частково. Стягнуто з ПАТ «СК «АХА Страхування» на користь позивача матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в розмірі 6436,79 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в розмірі 1000,00 грн., і моральну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в розмірі 1000,00 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.12.2014р. частково задоволено касаційну скаргу ПАТ «СК «АХА Страхування», рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 12 серпня 2014 року в частині вимог до страховика скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 18.03.2015р. звернулася із заявою про збільшення позовних вимог. Вказує, що в обґрунтування правомірності застосування коефіцієнту зносу 0,41 страхова компанія посилалася на те, що даний автомобіль перебував у дорожньо-транспортних пригодах, що мали місце 06.09.2007р., 05.01.2008р. та 02.09.2009р.

АТ «СК «Оранта-Січ» здійснювало страхові відшкодування, повязані з вартістю ремонту та запасних частин до автомобіля «Мазда 3», державний номер НОМЕР_2, червоного кольору, власником якого є позивачка, в двох страхових випадках.

Під час ДТП, яка мала місце 02.09.2009р., відшкодовано вартість нижнього ричага задньої підвіски, тяжки і резинок стабілізатора та продольного ричага задньої підвіски, а також робіт з їх заміни, складові частини кузова, кабіни, рами не були пошкоджені.

В іншому випадку, який мав місце у 2009 році, АТ «СК «Оранта-Січ» відшкодувало вартість пошкодженої камінням передньої лівої протитуманної фари. Не було зафіксовано та не відшкодовувалися витрати, повязані з проведенням лако-фарбових робіт даного автомобіля.

ПАТ «СК «АХА Страхування» не ставило під сумнів висновки звіту №52 та прийняло їх у своєму розрахунку розміру страхового відшкодування по пошкодженого транспортному засобу.

У разі неприйняття звіту №52 про визначення вартості матеріального збитку, завданого колісному транспортному засобу від 27.03.2013р., як такого, що складений з порушенням Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі Методика) або невиконання позивачем своїх обовязків щодо надання автомобіля для огляду, якщо це призвело до неможливості страховика встановити розмір заподіяної шкоди, відповідач мав прийняти рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування у порядку ст. 37 Закону.

До моменту визначення розміру страхового відшкодування та його виплати позивачці в сумі 14126,49 грн. страхова компанія не зверталася до неї з вимогою про надання транспортного засобу для проведення його додаткового огляду та здійсненні іншої оцінки з метою встановлення розміру збитків, як передбачено ст.ст. 34, 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 7, 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

При здійсненні страхового відшкодування страховою компанією порушено вимоги Закону і Методики, оскільки вона зменшила розмір страхового відшкодування, визначений проведеною оцінкою, застосувавши коефіцієнт зносу 0,41%.

Оскільки при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, потерпілому відшкодовуються збитки в повному обсязі відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди, позивач з метою визначення розміру завданих збитків на час розгляду справи повторно звернулася до фахівця-автотоварознавця. Відповідно до звіту №611 від 17.03.2015р. вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача склала 61292,42 грн. Сплачена вартість цього дослідження складає 450,00 грн.

При визначені позовних вимог до ПАТ «СК «АХА Страхування» позивач виходить з наступного розрахунку реальних збитків: 61292,42 грн. розмір збитків згідно звіту №611 від 17.03.2015р.; 500,00 грн. вартість автотоварознавчого дослідження №52; 450,00 грн. вартість автотоварознавчого дослідження №611; 252,00 грн. дефектовка автомобіля; 400,00 грн. виготовлення нових номерних знаків, а всього 62894,42 грн.

Таким чином, на час розгляду справи відповідачем безпідставно не відшкодовано позивачу 47767,93 грн. (62894,42 грн. 1000,00 грн. франшизи 14126,49 грн. виплаченого страхового відшкодування = 47767,93 грн.), які відповідно до уточненої позовної заяви від 18.03.2015р. позивач просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути судові витрати в загальній сумі 3779,19 грн., які поніс позивач на правову допомогу і на оплату судового збору за заяву про збільшення позовних вимог.

У травні 2015 року позивач звернулася до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог, вказуючи, що за виплачене ПАТ «СК «АХА Страхування» 05.06.2013р. страхове відшкодування у сумі 14126,49 грн. позивач придбала певні запасні частини для ремонту автомобіля.

Відповідно до звіту №611 від 17.03.2015р. вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача склала 61292,42 грн., однак до цієї суми включені також запасні частини, які позивач придбала, отримавши часткове страхове відшкодування, а саме, номерного знаку переднього у сумі 150,00 грн., рамки номерного знаку переднього у сумі 138,10 грн., бампера переднього у сумі 14107,61 грн., номерного знаку заднього у сумі 138,10 грн., а всього на суму 14683,81 грн. Крім того, позивач виключила заявлену до стягнення суму 400,00 грн. за виготовлення нових номерних знаків.

З наведених підстав зменшивши розмір позовних вимого на 15083,81 грн., просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в розмірі 32684,12 грн., а також судові витрати.

В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали вимоги уточненої позовної заяви від 05.05.2015р. і просили їх задовольнити з наведених вище підстав.

Представник ПАТ «СК «АХА Страхування» у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі, вказуючи, що у звіті №52 від 27.03.2013р. коефіцієнт фізичного зносу не розраховувався, наявність інформації, що транспортний засіб перебував у ДТП без конкретної інформації про отримані пошкодження є достатньою підставою для перерахунку суми страхового відшкодування із застосуванням коефіцієнту фізичного зносу, розрахованого працівником страховика на підставі п. 36.2 Закону та п. 7.39 Методики. Крім того, ОСОБА_1 без будь-якого тиску погодилася на отримання страхового відшкодування у сумі 14126,49 грн., отже вказана сума є погодженою. Вважає, що позивач не має права на відшкодування матеріального збитку, який складається з коефіцієнту фізичного зносу, оскільки це не є матеріальним збитком і страховик звільнений від сплати цієї частини відновлювального ремонту. Предявлені позовні вимоги про відшкодування матеріального збитку, в тому числі з урахуванням автотоварознавчого дослідження №611 від 17.03.2015р., вважає необґрунтованими.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21 березня 2013 року о 12-45 годині ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Опель Омега», державний номер НОМЕР_1, по вул. Набережна Магістраль в м. Запоріжжі в районі електроопори №86, при зміні напрямку руху не витримав безпечну швидкість руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Мазда 3», державний реєстраційний номерАР4848ВК, після чого скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2106», державний номер НОМЕР_3.

Автомобіль «Мазда 3», реєстраційний номер НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_1, отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою про ДТП (а.с.9).

Відповідно до ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є транспортні засоби. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2013 року винним у даній дорожньо-транспортній пригоді є ОСОБА_2, якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с.8).

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/3549474 від 20.06.2012 р. (а.с.31).

Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/3549474 від 20.06.2012р., ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю (на одного потерпілого), складає 100000 грн., ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого), складає 50000 грн., франшиза - 1000 грн. (а.с.31).

Як встановлено судом, відповідно до вимог ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_2 21.03.2013р. повідомив ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» про настання страхового випадку.

Згідно п. 33.3 ст.33 Закону, водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Дії страховика після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, регламентуються ст. 34 Закону. Так, страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком залучаються їх працівники. Страховиком та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Огляд пошкодженого автомобіля «Мазда 3» був здійснений 27.03.2013р. за участю власника ОСОБА_1, спеціаліста - автотоварознавця ОСОБА_3 (а.с.17). Згідно пояснень ОСОБА_1, ОСОБА_2, при огляді були присутні також ОСОБА_2 і представник ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», однак в наданій суду копії протоколу огляду їх підписи відсутні.

ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» дослідження з метою визначення суми завданої шкоди не проводила.

Позивачка з метою визначення суми завданої шкоди звернулася до спеціаліста - автотоварознавця ОСОБА_3, яким відповідно до вимог ст.ст. 7, 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003р. №1074/8395, було складено звіт №52 від 27.03.2013 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого колісному транспортному засобу (а.с.10-26).

Калькуляція на ремонт складена на підставі протоколу огляду автомобіля від 27.03.2013р. Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження №52 від 27.03.2013 року, коефіцієнт фізичного зносу деталей автомобіля становить 0,00 (відповідно до п. 7.37 Методики). Вартість ремонтних робіт склала 4284,00 грн., вартість необхідних для ремонту матеріалів 3237,54 грн., вартість необхідних для ремонту деталей 12889,74 грн., вартість необхідних для ремонту деталей з урахуванням фізичного зносу (при коефіцієнті 0,00) 12889,74 грн. Вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу склала 20411,28 грн. Оскільки вартість деталей, що підлягають заміні, з урахуванням фізичного зносу становить 12889,74 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу деталей, що підлягають заміні, склала 20411,28 грн. Дійсна ринкова вартість транспортного засобу на момент пошкодження визначена у сумі 116624,48 грн. Як висновок, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мазда 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 20411,28 грн. (а.с.10-26).

Матеріалами справи підтверджені понесенні позивачем витрати, пов'язані з проведенням експертної оцінки автомобіля, у сумі 500,00 грн. (а.с.27), проведенням дефектовки автомобіля після ДТП, необхідної для визначення вартості матеріального збитку, у сумі 252,00 грн. (а.с.28).

Дотримання позивачем вимог ст. 35 Закону щодо подачі заяви та необхідних документів, в тому числі звіту №52 від 27.03.2013 року, та документів на підтвердження витрат, повязаних з проведенням дефектовки автомобіля і експертної оцінки, для отримання страхового відшкодування страховиком не заперечується.

Розмір страхового відшкодування визначався та сплачувався страховиком на підставі наданого позивачем звіту автотоварознавчого дослідження №52 від 27.03.2013 року, висновки якого не ставились під сумнів страховою компанією, оскільки в розрахунку розміру страхового відшкодування від 24 травня 2013 року зазначено, що «розмір збитків нанесеного пошкодженому транспортному засобу потерпілого визначається на підставі: звіту №52 від 27.03.2013р. ОСОБА_3І.» (а.с.55).

При цьому, визначаючи розмір страхового відшкодування, начальник відділу специфічних збитків центру виплат АТ «СК «АХА Страхування» м. Запоріжжя ОСОБА_4 здійснив розрахунок коефіцієнта фізичного зносу автомобіля на момент ДТП, який склав 0,41 (41,00%), та застосувавши даний коефіцієнт до визначеної у звіті вартості необхідних для ремонту деталей, визначив страхове відшкодування у сумі 15126,49 грн. (за вирахуванням франшизи 14126,49 грн.).

ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» виплатила позивачу страхове відшкодування відповідно до розрахунку від 24.05.2013 року в сумі 14126,49 грн.

Не погодившись із отриманою сумою страхового відшкодування, заперечуючи правомірність застосування коефіцієнта фізичного зносу автомобіля, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Стаття 29 цього Закону встановлює, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4. Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

За змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Згідно п. 8.5.2 «д» Методики, втрата товарної вартості не нараховується у разі, якщо КТЗ раніше аварійно пошкоджувався або присутні корозійні пошкодження, а тому втрата товарної вартості автомобіля позивача не нараховувалася.

Пунктом 8.6 Методики передбачено 2 випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Відповідно до п.п. 7.37, 7.38 Методики значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років - для інших легкових КТЗ.

Пунктом 7.39 Методики передбачено, що винятком стосовно використання зазначених вимог є - якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювалися ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Автомобіль «Мазда 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, тобто на момент дорожньо-транспортної пригоди строк його експлуатації не перевищував 7 років.

Згідно розрахунку страховика, розмір збитку майну потерпілої визначався на підставі встановленої звітом №52 від 27.03.2013 року вартості ремонтно-відновлювальних робіт у загальній сумі 7521,54 грн., вартості складових, що підлягають заміні у сумі 12889,74 грн. При цьому вартість необхідних для ремонту складових з урахуванням фізичного зносу страховиком розрахована із застосуванням коефіцієнта 41,00% і склала 7604,95 грн. (12889,74 грн. х (1-0,41) = 7604,95 грн.), у звязку з чим розмір збитку (вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу деталей, що підлягають заміні) склав 15126,49 грн. (7521,54 грн. + 7604,95 грн. = 15126,49 грн.).

Коефіцієнт фізичного зносу автомобіля 41,00% розраховувався відповідно до п.7.39 Методики. Як пояснив представник страхової компанії, для застосування п. 7.39 Методики стали підстави, визначені у п.п. «б» п.7.39 Методики (якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації), хоча у розрахунку це не зазначено.

Судом встановлено, що на момент визначення розміру та виплати страхового відшкодування страховик не мав документального підтвердження, що складові частини кузова, кабіни, рами автомобіля «Мазда 3», відновлювалися ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації, що б давало підстави для застосування п. 7.39 Методики.

Наявність вказаних обставин та доказів на їх підтвердження встановлювалася в ході судового розгляду даної справи.

Як вбачається з листа ПАТ «СК «Оранта Січ» від 31 березня 2014 року №1405, на який посилається представник відповідача, страхові відшкодування автомобіля НОМЕР_2, червоного кольору, власником якого є ОСОБА_1, пов'язані з вартістю ремонту та запасних частин, здійснювались страховиком в двох страхових випадках. Під час ДТП, яка мала місце 02.09.2009р., відшкодовано вартість нижнього ричага задньої підвіски, тяжки і резинок стабілізатора та продольного ричага задньої підвіски, а також робіт з їх заміни, складові частини кузова, кабіни, рами не були пошкоджені. В іншому випадку, який в місце 2009 року, ПАТ «СК «Оранта Січ» відшкодовано вартість пошкодженої камінням передньої лівої протитуманної фари. ПАТ «СК «Оранта Січ» не фіксувала та, відповідно, не відшкодовувала витрати пов'язані з проведенням лако-фарбових робіт даного автомобіля (а.с.114).

В подальшому в ході судового розгляду справи, з метою зясування характеру пошкоджень, яких зазнав автомобіль «Мазда 3», за клопотаннями представника страхової компанії було отримано ряд документів.

Згідно бази даних АІС «ДТП» ЦБДР та АС при МВС України на території Дніпропетровської області зареєстровано дві дорожньо-транспортні пригоди за участю автомобіля «Мазда 3», номер кузову JMZBK12Z1560505, (номерний знак НОМЕР_4) 06.09.2007р. та 05.01.2008р., про що повідомлено листом УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області №14/3614 від 18.06.2014р. (т.2 а.с.45).

Згідно картки обліку ДТП 708485, автомобіль «Мазда 3», реєстраційний номер НОМЕР_4, був учасником ДТП 06.09.2007р., вид пригоди зіткнення, порушення ПДР недодержання дистанції, поліс відсутній (т.2 а.с.68-70).

Згідно картки обліку ДТП 8001037, автомобіль «Мазда 3», реєстраційний номер НОМЕР_4, був учасником ДТП 05.01.2008р., вид пригоди перекидання, пошкодження передньої центральної та передньої правої частини, страховик ПрАТ «СК «ВУСО» (т.2 а.с.65-67).

ПрАТ «СК «ВУСО» у своєму листі №152 від 14.04.2015р. повідомило про розмір страхового відшкодування, виплаченого за страховим актом №3981-02 від 01.11.2007р. за подією що сталася 06.09.2007р., за страховим актом №900-02 від 28.02.2008р. за подією що сталася 05.01.2008р., за страховим актом №2111-02 від 06.07.2007р. за подією що сталася 04.06.2007р. Жодні документи щодо вказаних страхових випадків не надані у звязку зі знищенням (т.2 а.с.124).

ТОВ «Сервіс-центр «ОСОБА_4» надало інформацію, що підприємством здійснювалися ремонтні роботи автомобіля «Мазда 3», реєстраційний номер НОМЕР_4: 30.07.2007р. фарбування переднього бамперу на загальну суму 4245,01 грн., з якої 1688,70 грн. виплата ПрАТ «СК «ВУСО» від 04.06.2007р.; 11.12.2007р. виконані роботи на суму 6116,38 грн., які перерахувала ПрАТ «СК «ВУСО» 06.09.2007р. (а.с.133).

Суд оцінює критично додані до листа ТОВ «Сервіс-центр «ОСОБА_4» наряди-замовлення, які являються також актом виконаних робіт, оскільки вони складені лише ТОВ «Сервіс-центр «ОСОБА_4», не містять підписів замовника (а.с.141-144).

Відомості про ДТП за участю автомобіля «Мазда 3», що сталася 04.06.2007р., у документах ДАІ відсутні.

Будь-яких відомостей про пошкодження, які були спричинені автомобілю в результаті ДТП 05.01.2008р., матеріали справи не містять, відповідачем таких доказів не надано.

Картка обліку ДТП 708485 щодо події, яка мала місце 06.09.2007р., містить відомості про вид пригоди зіткнення, у звязку з недодержанням дистанції. Протокол огляду транспортного засобу, де були б зафіксовані пошкодження автомобіля, ремонті роботи яких відображені у наряді-замовленні від 11.12.2007р., відсутній.

Таким чином, здобуті в ході судового розгляду справи докази, кожен окремо і в сукупності між собою та з іншими доказами у справі, не підтверджують беззаперечно фактів того, що складові частини кузова, кабіни, рами автомобіля «Мазда 3» відновлювалися ремонтом або вони мали корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Наявність справи про адміністративні правопорушення за подією ДТП, що мала місце 05.01.2008р., та долученої до неї довідки про ДТП, є припущенням представника відповідача. Відповідь з цього питання на запит суду не надана. При цьому судом враховується, що довідка працівника ДАІ, що складається на місці ДТП, містить лише відомості про пошкодження, виявлені ним при зовнішньому огляді, і не являється підставою для визначення спричиненої матеріальної шкоди.

Та обставина, що ОСОБА_1 не відмовилась від отримання суми 14126,49 грн., не свідчить про правомірність здійсненого страховиком розрахунку та відсутність спору щодо розміру страхового відшкодування.

Страховою компанією не надано жодних доказів того, що позивач перешкоджала призначеному страховиком представнику протягом десяти робочих днів після одержання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду провести огляд пошкодженого транспортного засобу, що страхова компанія зверталась до ОСОБА_1 з вимогою про надання транспортного засобу для проведення його огляду та здійснення іншої оцінки з метою встановлення розміру збитків, як того вимагають положення ст.ст. 34, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 7, 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Так, згідно п. 36.1 Закону страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається, зокрема, у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника.

Згідно п. 36.2 Закону, у разі визнання вимог заявника обґрунтованими, страховик зобовязаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У іншому разі, у випадку невизнання майнових вимог заявника страховик повинен прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), про що повідомити заявника протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення.

Документи, що підтверджують розмір заявленої шкоди, а саме, звіт №52 від 27.03.2013 року, ОСОБА_1 надала страховику. Висновки звіту не ставились під сумнів страховою компанією, оскільки розмір збитку майну потерпілої визначався на підставі звіту №52 від 27.03.2013 року, а отже, визнаючи майнові вимоги заявника, діючи відповідно до вимог закону страховик повинен був виплатити матеріальні збитки у розмірі встановленої у звіті №52 вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу 20411,28 грн. (при коефіцієнті фізичного зносу 0,00%, втраті товарної вартості 0,00 грн.). За відсутності підтвердження того, що складові частини кузова, кабіни, рами автомобіля «Мазда 3» відновлювалися ремонтом або вони мали корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації, застосування коефіцієнта фізичного зносу є безпідставним.

Таким чином, ПрАТ «СК «АХА Страхування» зобовязане було відшкодувати потерпілій ОСОБА_1 матеріальні збитки у встановленому звітом №52 від 27.03.2013 року розмірі 20411,28 грн. за вирахуванням франшизи 1000,00 грн.

Статтею 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» сплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 14126,49 грн. (за вирахуванням франшизи 1000,00 грн.).

Відтак, з ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь позивачки підлягає стягненню сума невиплаченої матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП автомобілю «Мазда 3», державний номер НОМЕР_2, у розмірі 5284,79 грн. (20411,28 грн. - 14126,49 грн. -1000,00 грн. = 5284,79 грн.).

Також підлягають стягненню з ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» витрати позивачки за проведення автотоварознавчої експертизи №52 від 27.03.2013р. у сумі 500,00 грн., що підтверджено квитанцією №52 від 27.03.2013р. та визнавалося відповідачем, та витрати за проведення дефектовки автомобіля на спеціалізованій станції, вартість якої становить 252,00 грн., що підтверджено актом виконаних робіт №765 від 27.03.2013 р. та фіскальним чеком від 27.03.2013р. Доводи представника відповідача, що витрати за проведення дефектовки враховані у виплаченому страховому відшкодуванні, необґрунтовані.

Приймаючи до уваги, що позивач отримала більшу частину належного страхового відшкодування у 2013 році, згідно її пояснень, не підтверджених документально, частково відремонтувала транспортний засіб, суд приходить до висновку, що вимоги позову про стягнення заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди у сумі, розрахованій як різниця між вартістю відновлювального ремонту, встановленою на підставі звіту №611 від 17.03.2015р., складеного без огляду транспортного засобу, на підставі вихідних даних звіту №52 від 27.03.2013р. із застосуванням цін станом на 17.03.2015р. (за виключенням вартості бамперу і номерних знаків) і сумою отриманого страхового відшкодування у 2013 році, є необґрунтованими, та, відповідно, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача вартості автотоварознавчого дослідження №611 від 17.03.2015р.

Таким чином, всього з ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 6036,79 грн. В іншій частині вимоги позову необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору та витрати на правову допомогу. Витрати по оплаті судового збору у даній справі, які підлягають присудженню, становлять 229,41 грн., витрати на правову допомогу суд визнає обґрунтованими у розмірі 2294,00 грн., як це було встановлено рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2014р.

Оскільки рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 29.05.2014р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12.08.2014р., частину цих судових витрат у розмірі 23,71% від розміру задоволених вимог, що становить 598,30 грн., стягнуто з ОСОБА_2 і в цій частині судові рішення не скасовані ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.12.2014р., з ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» відповідно підлягає стягненню інша частина судових витрат по оплаті судового збору і витрат на правову допомогу у загальній сумі 1925,11 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 61, 69, 84, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, у сумі 6036,79 грн.

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору і витрати на правову допомогу у сумі 1925,11 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Турбіна Т. Ф.