Справа № 301/1461/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" липня 2015 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючого судді Марковича І.І.

при секретарі Чеботарьовій Г.М.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду 22.07. 2015 року з даним позовом посилаючись на те, що 06 листопада 1991 року помер його батько - ОСОБА_4.

Після смерті батька відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: с. Довге, вул. Добровольців, буд. №12, Іршавського району Закарпатської області. Будинок з надвірними спорудами, за адресою: с. Довге, вул. Добровольців, буд. №12, Іршавського району Закарпатської області відповідно до Договору дарування №807 від 19.05.1970 року, належав ОСОБА_4.

Однак, після його смерті, з'ясувалось, що Договір дарування №807, засвідчений нотаріусом Іршавської державної нотаріальної контори 19.05.1970 р. на будинок №12 по вул. Добровольців (Жданова) відсутній реєстраційний напис БТІ.

Єдиними документами, що стосуються вказаного нерухомого майна є Договір дарування № 807 від 19.05.1970р, Інвентарна справа, виготовлена «Берегівським міжміським БТІ» від 07.03.1973 та Технічний паспорт, виготовлений КП «Іршавське бюро технічної інвентаризації» за №81 від 13.03.2015 року.

Через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів на вищевказаний об'єкт позивач не має можливості оформити у встановленому законом порядку право власності на спадкове майно.

На день смерті спадкодавця позивач і його мати-Боднар ОСОБА_5, яка померла 09.02.1993, були зареєстровані і проживали разом з ним в спадковому будинку, про що свідчить Довідка видана ОСОБА_3 сільською радою №02-12/322 від 04.06.2015.

Позивачка, як єдина дочка спадкодавця є єдиною спадкоємицею, фактично прийняла спадщину, не відмовилась від неї у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини та через свою необізнаність, вважала, що достатньо того, що проживає у спадковому майні, проводить за свій рахунок поточний ремонт у ньому, обробляє земельну ділянку, то відповідно стала володільцем цього майна і фактичним власником. Право на власність щодо цього майна ніхто не оспорював та не оспорює на сьогоднішній день, в звязку з чим просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, власником спадкового майна, що складається з: житлового будинку (позначений в технічному паспорті літерою А-А") загальною площею 89,8 кв. м., з яких житлова складає 35,6 кв. м., з належними до нього надвірними спорудами, а саме: сарай (позн. літ. Б), вбиральня (позн. літ. В), огорожа (позн. №1), колодязь (позн. №2) за адресою: с. Довге, вул. Добровольців, буд. №12, Іршавського району Закарпатської області.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з мотивів, що викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути без представника, а тому розгляд справи відбувся на підставі ст. 169 ЦПК України

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено: 06 листопада 1991 року помер батько позивача - ОСОБА_4, про що виконкомом ОСОБА_3 сільської ради було зроблено відповідний актовий запис під № 56 від 07.11.1991 року. Після смерті батька відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: с. Довге, вул. Добровольців, буд. №12, Іршавського району Закарпатської області. Будинок з надвірними спорудами, за адресою: с. Довге, вул. Добровольців, буд. №12, Іршавського району Закарпатської області відповідно до Договору дарування №807 від 19.05.1970 року, належав ОСОБА_4.

Однак, після його смерті, з'ясувалось, що Договір дарування №807, засвідчений нотаріусом Іршавської державної нотаріальної контори 19.05.1970 р. на будинок №12 по вул. Добровольців (Жданова) відсутній реєстраційний напис БТІ.

На день смерті спадкодавця позивач і його мати-Боднар ОСОБА_5, яка померла 09.02.1993, були зареєстровані і проживали разом з ним в спадковому будинку, про що свідчить Довідка видана ОСОБА_3 сільською радою №02-12/322 від 04.06.2015 року.

Позивачка, як єдина дочка спадкодавця є єдиною спадкоємицею, фактично прийняла спадщину, не відмовилась від неї у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини та через свою необізнаність, вважала, що достатньо того, що проживає у спадковому майні, проводить за свій рахунок поточний ремонт у ньому, обробляє земельну ділянку, то відповідно стала володільцем цього майна і фактичним власником. Право на власність щодо цього майна ніхто не оспорював та не оспорює на сьогоднішній день.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

У відповідності до ст.548 ЦК ( в ред. 1963р) України «Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв», а згідно ст.549 ЦК в ред. 1963р вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він вступив в управління або володіння спадковим майном та якщо протягом строку, встановленого ст.553 ЦК України, не заявив про відмову від неї.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.524 Цивільного кодексу України (в ред.1963р) право на спадкування мають особи, визначені у законі та право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України (в ред. 1963р) часом відкриття спадщини є день смерті особи. Факт смерті спадкодавця стверджено свідоцтвом про смерть.

Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст.526 ЦКУ в ред.1963р).

Відповідно до ст.529 Цивільного кодексу України (в ред. 1963 р.) у першу чергу право на спадкування за законом мають в рівних частках є діти, дружина.

Згідно з вимогами листа Міністерства юстиції України «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» від 21.02.2005 року № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності якого не була проведена, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця ) повинно вирішуватися в судовому порядку.

Керуючись ст. 10, 131, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 16 ЦК України, ст.ст. 524, 525, 529 ЦК України ( в редакції 1963 року) суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, власником спадкового майна, що складається з житлового будинку (позначений в технічному паспорті літерою А-А") загальною площею 89,8 кв. м., з яких житлова складає 35,6 кв. м., з належними до нього надвірними спорудами, а саме: сарай (позн. літ. Б), вбиральня (позн. літ. В), огорожа (позн. №1), колодязь (позн. №2) за адресою: с. Довге, вул. Добровольців, буд. №12, Іршавського району Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : І. І. Маркович