Справа № 515/452/15-ц
Провадження № 2/515/686/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Сивоконь Т.І.

при секретарі Коваленко І.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Гайдаржи І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари Одеської області цивільну справу по позовом ОСОБА_3 до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду 32.03.2015 року з даною позовною заявою, у якій просить визнати за нею право власності на нерухоме майно, посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області помер її батько - ОСОБА_4. Після його смерті залишився житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1, який вона має право успадкувати по закону в порядку першої черги, інших спадкоємців які б претендували на спадщину, ні за законом ні за заповітом не має.

Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно позивачка не має змоги, оскільки при зверненні до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадку, спадкоємиці відмовлено з причин розбіжності у розмірах житлової площі, зазначеної у правовстановлюючому документі на житловий будинок та технічному паспорті об'єкту, так згідно технічного паспорту на будинок, який вперше виготовлений у 1988 році, житлова площа становить 72,4 кв.м, а у договорі дарування від 1973 року, відповілдно до якого будинок належав покійному батькові позивачки, житлова площа ставноить 58 кв.м. Крім того, у договорі дарування не вказано точної адреси будинку, однак він розташований саме по АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою сілської ради. Також позивачка зазначає, що у її свідоцтва про народження при написанні по-батькові батька допущено помилку, тому щор (на російській мові) вказано "ОСОБА_4", а на другій сторінці його паспорту вказано на російській мові вірно "ОСОБА_4". Можливо, що пр и заповненні свідоцтва про народження у 1958 році було допущено орфографічну помилку.

Тому, зважаючи на всі ці обставини, ОСОБА_3 просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на вказаний будинок з будівлями та спорудами, надаючи суду докази того, що спадкове майно дійсно належало її померлому батьку ОСОБА_4.

Представник позивачки в судове засідання надала заяву, в якій

просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив заслухати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_2 (а.с.7), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.5) від 29 листопада 1958 року, вбачається, що батьками ОСОБА_3 є (запис на російській мові) "ОСОБА_4 и ОСОБА_7".

З договору даруванням серії ВАК №928942 від 23.04.1973 року (а.с.8) видно, що ОСОБА_8 подарував, а ОСОБА_4 прийняв у дар житловий будинок з двох кімнат житловою площею 58 кв. метрів з сараєм, літньою кухнею та підвалом, який розташований в с.Дмитрівка, Татарбунарського району Одеської області.

Із технічного паспорту (а.с.9) на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1, вбачається, що у плані будівлі в графі - характеристика приміщень вказана житлова площа 72,4 кв. метрів та у графі експлікація до плану дому, площа жилих квартир вказано 72,4 кв. метрів.

Згідно довідки Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.12) будинок, розташований по АДРЕСА_1, згідно записів погосподарської книги рахується за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до довідки №44 від 10.03.2015 року, виданої ТОВ «Татарбунарське РБТІ та РОН» (а.с.13), житлова площа будинку АДРЕСА_1, в договорі дарування від 23.04.1973 року була вказана 58 кв.м, а згідно технічного паспорта, виготовленого в 1988 році, становить 72,4 кв.м.

Згідно довідки ТОВ "Татарбунарське БТІ та РОН" (а.с.14), вартість спадкового житлового будинку складає 127866 грн.

Листом нотаріуса (а.с.16) підтверджується, що приватним нотаріусом Монастирліу О.П. відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, з причин розбіжності у розмірах житлової площі, зазначеної у правовстановлюючому документі на житловий будинок та технічному паспорті об'єкту, а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно копії заяви про прийняття спащини (а.с.23), ОСОБА_3, звернулась до приватного нотаріуса з приводу прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4, інших заяв не значиться.

У інформаційній довідці (а.с.25) зі спадкового реєстру, виданої приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу зазначено, що відкрито спадкову справу 13.01.2015 року після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка по справі є спадкоємицею за законом після смерті її батька ОСОБА_4,

на житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1.

В зв'язку з розбіжностями у розмірах житлової площі зазначених у правовстановлюючих документах на спадковий житловий будинок приватним нотаріусом Монастирліу О.П. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно. Розбіжності в правовстановлюючих документах на житловий будинок підтверджуються матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні. Враховуючи наявність доказів розбіжності в правовстановлюючих документах на житловий будинок та неможливість отримати після смерті спадкодавця свідоцтво про право на спадщину на спадкову нерухомість, суд вважає, що права останньої мають бути захищені шляхом визнання за ОСОБА_3, як спадкоємицею першої черги за законом, права власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1, що залишився після смерті її батька ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст.58, 59, 60, 208, 209, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заву ОСОБА_3 до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як спадкоємицею першої черги за законом, право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, що залишився після смерті її батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сивоконь