Справа № 686/3499/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої- судді Козак О.В.,

при секретарі - Пугачові В.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Управління ДМС у Хмельницькій області про визнання особи такою, що втратила право користування та зняття з реєстрації,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Управління ДМС у Хмельницькій області про визнання особи такою, що втратила право користування та зняття з реєстрації, в якому вказав, що 15 грудня 2007 року в житловому будинку АДРЕСА_1, власником якого він являється, за його згодою була зареєстрована ОСОБА_3, 1982 року народження. У вказаному будинку він проживає з 1959 року, а його родина з 1984 року. ОСОБА_3 у даному будинку зареєстрована, проте ніколи не проживала, а з 2008 року вона взагалі на території України не проживає, що підтверджується актом про не проживання, складеним та завіреним головою комітету самоорганізації населення мікрорайону Гречани м.Хмельницького, а також даний факт можуть підтвердити свідки. Тому просить позов задоволити.

Позивач в судовому засіданні уточнив позовні вимоги і просить, як підставу визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням застосувати ст.405 ЦК України, оскільки він являється власником будинку АДРЕСА_1 і в своїй позовній заяві помилково послався на ст.71 ЖК України. Також суду пояснив, що відповідачку, він прописав в належному йому будинку, проте вона ніколи там не проживала.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій просить справу щодо зняття її з реєстрації розглянути за її відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіслав до суду лист про розгляд справи без участі їх представника.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1, що підтверджується: копією свідоцтва про право на спадщину від 17.01.1987 року; копією домової книги на житловий будинок АДРЕСА_1.

Згідно довідки комітету самоорганізації населення мікрорайону Гречани м.Хмельницького №97 від 17.02.2015 року за адресою: АДРЕСА_1, окрім ОСОБА_2 зареєстровані також: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3.

Відповідно до акту від 17.02.2015 року, складеного та затвердженого головою комітету самоорганізації населення мікрорайону Гречани м.Хмельницького ОСОБА_3 з 15.12.2007 року в житловому будинку АДРЕСА_1 не проживає, виїхала за межі України.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили, що ОСОБА_3 не проживає у житловому будинку АДРЕСА_1.

В силу ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається власником. Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом не здобуто доказів того, що відповідачу створюються перешкоди у проживанні у вказаному будинку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в силу ч.2 ст. 405 ЦК України, відповідач втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1, оскільки відсутня без поважних причин понад один рік та іншого не встановлено домовленістю між нею і власником житла або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, судового рішення, яке набрало законної сили (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

За таких обставин рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку.

Таким чином, позов в частині визнання відповідача такою, що втратила право користування належним позивачеві житловим приміщенням, слід задовольнити.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки позивач до міграційної служби з питань зняття відповідача з реєстрації за адресою належного йому будинку не звертався і йому не було відмовлено, а тому його права в цій частині порушені не були. Крім того, позов до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області ним в межах даної справи не заявлявся, оскільки відповідачем він зазначений державний орган у позовній заяві не зазначав.

Судові витрати у справі, відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 121 грн. 80 коп., оскільки позов задоволено частково.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 5,8,10,11, 60, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, ст. 405 ЦК України,суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код: НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 121 гривні 80 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: