АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/3556/15 Головуючий 1 інстанції
Справа№642/1196/13-ц Бородіна О.В.
Категорія: інші Доповідач: Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кокоші В.В., Бобровського В.В.,

при секретарі - Чемерис Л.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою керівника Товариства з обмеженою відповідальністю ""Харківжитло"" ОСОБА_7

на ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 17 лютого 2015 року

по цивільній справі за поданням державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Чорного А.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_7,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року старший державний виконавець Ленінського ВДВС ХМУЮ Чорний А.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_7.

В обгрунтування подання державний виконавець вказував, що на виконанні у Ленінському ВДВС ХМУЮ перебуває зведене виконавче провадження про стягнення заборгованості з ТОВ ""Харківжитло"" на користь ОСОБА_4 у розмірі 65 739,78 грн., 60 840,64 грн., а також на користь ОСОБА_5 14 577,38 грн. З моменту відкриття виконавчих проваджень строк добровільного виконання рішень закінчився. Виконати рішення суду шляхом звернення стягнення на майно боржника та грошові кошти на рахунках в банківських установах не є можливим через їх відсутність.

Тому, державний виконавець просив суд тимчасово обмежити керівника ТОВ ""Харківжитло"" ОСОБА_7 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м.харкова від 17 лютого 2015 року подання державного виконавця задоволено. З метою забезпечення виконання рішень суду, тимчасово заборонено виїзд за межі території України керівнику ТОВ ""Харківжитло"" ОСОБА_7 без вилучення паспортного документа, до виконання судових рішень по цивільним справам №№642/1196/13-ц, 642/294/14-ц, 642/2203/14-ц.

В апеляційній скарзі керівник ТОВ ""Харківжитло"" ОСОБА_7 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Чорного А.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_7.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, вказує, що до суду не надано жодного доказу його ухилення від виконання рішень суду.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із наступного.

Задовольняючи подання державного виконавця суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем вжито комплекс заходів для своєчасного та повного виконання рішення суду, які не принесли належного результату, тому обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_7 забезпечить виконання судових рішень.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України ""Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України"" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України ""Про виконавче провадження"".

За змістом п.18 ч.3 ст.11 вказаного Закону, державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, Законом встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України ""Про виконавче провадження"", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; неявка за викликом державного виконавця; не повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб тощо.

Вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України врегульовано статтею 377-1 ЦПК України.

Так, відповідно до частини першої статті 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно боржник свідомо ухиляється від виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що на виконанні у Ленінському ВДВС ХМУЮ знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення заборгованості з ТОВ ""Харківжитло"" на користь ОСОБА_4 у розмірі 65 739,78 грн., 60 840,64 грн., а також на користь ОСОБА_5 14 577,38 грн. (а.с.2-3,10). По вищевказаним виконавчим листам відкриті виконавчі провадження, а також вчинені інші виконавчі дії для виконання рішень суду (а.с.7,12,13,15-19).

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України ""Про виконавче провадження"" боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до узагальнення Верховного Суду України судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року ""ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)"", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 ЗУ ""Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України"" та у п. 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ ""Про виконавче провадження"", позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань покладених на нього рішенням є оціночним поняттям.

Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

З аналізу приписів ч.2 ст.10 ЦПК України у системному зв'язку з п.18 ч.3 ст. 11 Закону України ""Про виконавче провадження"" та ст. 377-1 ЦПК України, вбачається, що на державного виконавця покладено обов'язок надання доказів стосовно наявність навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов'язків, покладених на останнього за рішенням суду, та доведення перед судом їх переконливості.

Державним виконавцем будь-яких доказів, що свідчать про навмисне чи інше свідоме ухилення боржника від виконання обов'язків, покладених на нього рішенням суду про стягнення аліментів, до суду першої інстанції надано не було.

Звертаючись до суду з поданням, головним державним виконавцем не було доведено вчинення ОСОБА_7 як керівником підприємства-боржника дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги підтверджуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Таким чином, суд першої інстанції з порушенням вимог чинного законодавства прийшов до висновку про задоволення подання державного виконавця, оскільки сама по собі наявність невиконання зобов'язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Оскаржувана ухвала, у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання.

Керуючись ст. ст. 303 304, п.2ч.2ст.307, п.2 ч.2 ст.312, 313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу керівника Товариства з обмеженою відповідальністю ""Харківжитло"" ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Хароква від 17 лютого 2015 року - скасувати.

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Чорного А.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_7.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: