Справа № 492/752/15-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

11 вересня 2015 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гусєвої Н.Д.,

при секретарі Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Арциз Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 11944,70 грн., моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн., посилаючись на те, що 28.03.2014р. о 18 год. 30 хв., відповідач, керуючи мопедом марки «Ямаха», без державного реєстраційного номера, по автодорозі Арциз-Павлівка, виїхав на смугу зустрічного руху та вчинив зіткнення з автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням позивачки, що призвело до спричинення механічних пошкоджень автомобіля позивачки, внаслідок чого позивачці спричинено матеріальну шкоду на суму 11944,70 грн. Також позивачка зазначила, що протиправними діями відповідача було завдано їй моральну шкоду, яка полягає у постійному хвилюванні з приводу необхідності відновлювання автомобіля, порушенні звичайного укладу життя, оскільки позивачка змушена була відлучатися з місця постійного проживання та роботи для участі в слідчих діях. Відповідач відшкодовувати матеріальну та моральну шкоду відмовляється, що зумовило звернення позивачки до суду

Представник позивачки в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність та у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та у відсутність відповідача, позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні.

У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню із наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із цивільного законодавства, пов'язані з обовязком власника джерела підвищеної безпеки відшкодувати завдану потерпілому шкоду, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з постанови Арцизького районного суду Одеської області від 02 квітня 2015 року, 28.03.2014р. о 18 год. 30 хв., ОСОБА_2 по автодорозі Арциз-Павлівка, керуючи мопедом марки «Ямаха», без державного реєстраційного номера, виїхав на смугу зустрічного руху та вчинив зіткнення з автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито з підстав ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 4).

Згідно висновку № 1568 від 12.05.2014р. судової транспортно-трасологічної експертизи механізму зіткнення автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з мопедом марки «Yamaha» в умовах події автомобіль «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 передньою лівою частиною ударно взаємодіяв з передньою центральною частиною мопеду «Yamaha». У момент входу в контакт кут між поздовжніми осями автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та мопеда «Yamaha» не перевищував 170-175°, відлічуваний від лінії поздовжньої осі мопеда «Yamaha» до перетину з лінією поздовжньої осі автомобіля «Daewoo Lanos» проти ходу годинникової стрілки. Місце зіткнення автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та мопеда «Yamaha» розташоване в смузі руху автомобіля біля роздільної лінії, приблизно у місці початку локалізації сліду юза автомобіля. При цьому даний автомобіль знаходився лівим переднім колесом на своєму сліду гальмування перед початком розповсюдження сліду його юзу, а мопед «Yamaha» відносно автомобіля під кутом 170-175° (а.с. 5-13).

Як вбачається з висновку експертизи № 9 від 15.05.2014р. вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 11944,70 грн. (а.с. 14-23).

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, зазначена норма закону встановлює преюдиційні обставини, від доказування яких звільняються сторони та інші особи, які беруть участь у справі.

При тлумаченні наведеної норми закону, суд приходить до висновку, що преюдиційність обставин ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб'єктивними і об'єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини. На думку суду, суб'єктивними межами є те, що в двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини, а об'єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням чи постановою суду.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до розяснень, що викладені в абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Отже для відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки за правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України наявність умислу або вини не є обовязковою умовою.

За загальним правилом та з огляду на положення ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до розяснень, що викладені в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 керувала та користувалася автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на відповідній правовій підставі (на підставі довіреностей, які у встановленому законом порядку не визнані недійсними), що не спростовано у справі. ОСОБА_2, що є відповідачем у наявній справі, 28.03.2014р. о 18 год. 30 хв., керуючи мопедом марки «Ямаха», без державного реєстраційного номера, по автодорозі Арциз-Павлівка, виїхав на смугу зустрічного руху та вчинив зіткнення з автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 в наслідок чого зазначений автомобіль, яким керувала позивачка, зазнав механічних пошкоджень. Завдана користувачу зазначеного автомобіля матеріальна шкода становить 11944,70 грн., що підтверджено висновком експертизи № 9 від 15 травня 2014 року.

Суд приходить до висновку, що позивачкою доведений той факт, що матеріальна шкода, яка полягає в необхідності проведення відновлювальних робіт по ремонту автомобіля, яка становить 11944,70 грн., має відшкодовуватися саме відповідачем, який керував джерелом підвищеної небезпеки у звязку з чим з відповідача на користь позивачки слід стягнути зазначений розмір завданої матеріальної шкоди, згідно висновку експертизи № 9 від 15 травня 2014 року.

Суд не бере до уваги невизнання відповідачем та його представником вимог позивачки так як згідно постанови Арцизького районного суду Одеської області від 02 квітня 2015 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, з підстав ст. 38 КУпАП, тобто через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 4). Разом з тим, зазначена постанова суду містить посилання на те, що 28.03.2014р. о 18 год. 30 хв., ОСОБА_2, керуючи мопедом марки «Ямаха», без державного реєстраційного номера, по автодорозі Арциз-Павлівка, виїхав на смугу зустрічного руху та вчинив зіткнення з автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постанова суду про закриття адміністративного провадження відносно відповідача через закінчення строків притягнення до відповідальності, яка зазначає про те, що мала місце дорожньо-транспортна пригода з участю відповідача і ця дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини відповідача, який порушив Правила дорожнього руху, у даному випадку, в силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії відповідача з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Зважаючи на викладене, вина відповідача у заподіянні шкоди та збитків, доведена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а також вимогами ч. 3 ст. 23 ЦК України, відповідно до яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Щодо визначення розміру відшкодування позивачу моральної шкоди, то в цьому випадку суд бере до уваги розяснення, що викладені в п. 3, п. 5, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.02.1995р. № 4, які зазначають, що «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану».

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги те, що внаслідок протиправних дій відповідача, які порушили законні немайнові права позивачки, позивачці у справі була заподіяна моральна шкода. Позивачка перенесла моральні страждання, які полягали у постійному хвилюванні з приводу необхідності відновлювання автомобіля, порушенні звичайного укладу життя позивачки, оскільки змушена була відлучатися з місця постійного проживання та роботи для участі в слідчих діях, звернутися до суду про відшкодування матеріальної шкоди так як відповідач відмовляється добровільно відшкодувати. З урахуванням стану здоров'я позивачки, її переживань, характеру та обсягу страждань, їх тривалості/часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з врахуванням вимог розумності і справедливості підлягають задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивачки щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки її позов задоволено повністю та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням (а.с. 1).

На підставі ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, керуючись ст. ст. 1, 6, 10, 11, 30, 57-61, 64, 88, 158, 197, 208-210, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) 11944 (одинадцять тисяч девятсот сорок чотири) гривні 70 копійок в якості відшкодування матеріальної шкоди, 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо сторони, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_3