АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/4120/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Українець В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

при секретарі Прохоровій В.С.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 19 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Форум» про зобов»язання укласти договір,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зобов»язання ОСББ «Форум» укласти з ним договір оренди підвального (нежилого) приміщення загальною площею 96,8 кв.м в будинку АДРЕСА_1, на умовах, прийнятих 10-12 березня 2009 року Загальними зборами членів ОСББ «Форум».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власником офісного приміщення в будинку АДРЕСА_1, поряд з яким розташоване підвальне (нежиле) приміщення, яке неможливо використовувати без використання офісного приміщення.

17 березня 2009 року між позивачем та ОСББ «Форум» укладено Додаткову угоду на право користування чужим майном (сервітут) на умовах, передбачених рішенням Загальних зборів членів ОСББ «Форум» від 10-12 березня 2009 року. Проте, за рішенням суду зазначена Додаткова угода визнана недійсною та позивача зобов»язано звільнити приміщення.

Вказуючи на правові підстави зобов»язання відповідача укласти з ним договір, посилається на те, що згідно із висновком суду підставою для визнання Додаткової угоди недійсною стало те, що визначені нею правовідносини не могли бути побудовані на підставі додаткової угоди із іншим предметом правовідносин.

Разом з тим, позивач вважає, що між сторонами фактично було досягнуто згоди про користування підвальним (нежилим) приміщенням (позивачем здійснена пропозиція (оферта), а відповідачем така пропозиція прийнята (акцептована) під час загальних зборів членів ОСББ «Форум» 10-12 березня 2009 року), а відтак договір слід вважати укладеним на підставах ст.640 ЦК України.

РішеннямСолом»янського районного суду м.Києва від 19 січня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що висновок суду про відсутність між сторонами визначених умов договору не ґрунтується на фактичних обставинах, оскільки такі умови викладені протоколі Загальних зборів членів ОСББ «Форум» від 10-12 березня 2009 року. Також посилається на те, що до моменту визнання на підставі рішення суду Додаткової угоди недійсною, він фактично користувався підвальним (нежилим приміщенням), тобто правовідносини сторін фактично були втілені у реальне виконання.

В судовому засіданні позивач та його представник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Представники відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з»явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що згідно із протоколом Загальних зборів ОСББ «Форум» від 10-12 березня 2009 року розглянуто заяву власника офісу №1 ОСОБА_1 про надання права користування (довготермінове користування) загальнодомовою площею в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_1 під офісом №1 та прийнято рішення, яким:

- надано власнику офісу №1 ОСОБА_1 право користування зазначеною площею строком на 49 років, з умовою переходу користування до нового власника у випадку продажу приміщення, дарування або інших випадків;

- помісячна плата за комунальні послуги за 1 кв.м така, як поточна в будинку на даний період часу;

- власник офісу проводить всі розрахунки, передбачені Законом і бюджетом ОСББ, за надану йому в користування площу, як складову додаткову частину до загальної площі офісу №1 згідно додаткового договору;

- право користування площею власник офісу №1 на встановлений в п.1 (цього рішення) період має право передати право іншій особі у випадку дарування або продажу офісу №1;

- зазначене рішення вступає в силу після виконання власником офісу №1 пункту 3 з 15 березня 2009 року.

17 березня 2009 року між ОСББ «Форум» та ОСОБА_1 укладено Договір №1703/09 про участь у витратах на утримання житлового будинку і прибудинкових територій.

17 березня 2009 року між ОСББ «Форум» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 до Договору №1703/09, згідно із якою ОСББ «Форум» надало, а ОСОБА_1 прийняв право строкового сервітуту щодо нежитлового приміщення площею 96,8 кв.м, яке належить ОСББ «Форум» і розташоване безпосередньо поряд з належним на праві власності ОСОБА_1 офісом №1 в будинку АДРЕСА_1 таким чином, що прохід до приміщення можливий тільки через офіс.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 05 листопада 2013 року визнано недійсною Додаткову угоду №1 від 17 березня 2009 року, зобов'язано ОСОБА_1 звільнити приміщення загальною площею 96,8 кв.м від належного йому майна, розташованого в підвалі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення загальних зборів, яким вирішено надати позивачу у користування підвальне приміщення, не містить в собі необхідним умов, обов»язковість яких визначена ст.26 Закону України «Про об»єднання співвласників багатоквартирних будинків» та ст.628 ЦК України, доказів, на підтвердження наміру відповідача укласти з позивачем договір оренди нежитлового приміщення на умовах, передбачених законодавством, позивачем не надано.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.26 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» у порядку, передбаченому статутом, правління об'єднання за дорученням загальних зборів може укласти договір оренди з фізичною або юридичною особою щодо приміщень, які перебувають у спільній власності членів об'єднання. За домовленістю сторін може бути укладений договір про передачу в оренду квартири (приміщення) та приміщень або їх частини, що перебувають у спільній частковій власності членів об'єднання. В цьому випадку договором визначається частка кожної сторони в отриманні доходів та сплаті податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом чи статутом.

Предметом договору оренди жилих та нежилих приміщень для ведення господарської, підприємницької або іншої не забороненої законом діяльності може бути квартира чи нежиле приміщення, що розміщені в багатоквартирних будинках, з дотриманням орендарем державних будівельних, протипожежних, санітарно-гігієнічних та інших норм, встановлених законодавством.

У договорі оренди таких приміщень обов'язково зазначаються предмет договору, мета використання приміщень, номер і дата видачі документа, що посвідчує державну реєстрацію орендаря як суб'єкта підприємницької діяльності, термін, на який укладається договір, обов'язки та права орендаря і орендодавця, відповідальність за заподіяні збитки. У договорі можуть бути визначені також інші умови.

Орендар має бути ознайомлений із статутом об'єднання, правами та обов'язками членів об'єднання.

У разі необхідності проведення будівельних робіт заінтересована сторона отримує відповідні дозволи згідно з законодавством.

Не допускається передача в оренду жилого чи нежилого приміщення для ведення господарської, підприємницької та іншої діяльності, якщо це буде суперечити інтересам або обмежувати права інших власників (користувачів) приміщень.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що рішення, прийняте Загальними зборами членів ОСББ «Форум» від 10-12 березня 2009 року, оформлене протоколом, містить істотні для даного виду договорів умови, а саме предмет договору, плату за користування майном та строк такого користування, колегією відхиляються, оскільки є помилковими, спростовуються змістом цього протоколу.

Судом першої інстанції вірно установлено, що рішенням загальних зборів не визначено умови укладення договору оренди, як передбачено ст.26 Закону України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку» та ст.628 ЦК України. При цьому, вказаним рішенням визначено плату за комунальні послуги, що не є платою за користування майном, відтак відсутні підстави уважати про досягнення згоди з усіх істотних умов договору.

Окрім того, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про відсутність доказів на підтвердження наміру відповідача укласти з позивачем договір оренди нежитлового приміщення на умовах, передбачених законодавством та доводами апеляційної скарги такі висновки не спростовуються.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав правильну оцінку зібраним у справі доказам, що відображено у рішенні суду.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 19 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов