Ухвала

іменем україни

22 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Житомирської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - ОСОБА_5, про стягнення грошових коштів за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення апеляційного суду Житомирської області від 24 грудня 2014 року,

встановила:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 18 червня 2012 року йому стало відомо про те, що 2 листопада 2007 року між ним та публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») було укладено кредитний договір, за умовами якого він нібито отримав кредит у розмірі 15 000 грн терміном на 3 роки під 24% річних за користування кредитними коштами. Рішенням суду вказаний договір визнано недійсним. Згідно висновку експерта від 27 лютого 2013 року підпис у кредитному договорі та заяві на видачу готівки від його імені виконала його колишня дружина ОСОБА_5 Зазначав, що вносячи кошти на погашення заборгованості вважав, що виконує фінансові зобов'язання за договором поруки, яким забезпечено інший кредитний договір, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5, в якому він є поручителем. Просив стягнути з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на свою користь сплачені ним 18 493,60 грн та моральну шкоду, яку він оцінив у 20 000 грн.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від

6 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 24 грудня

2014 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні про стягнення 18 493,60 грн сплачених за кредитним договором скасовано, у цій частині ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнуто з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_3 17 843,60 грн сплачених за договором від 2 листопада 2007 року та

121,80 грн судового збору. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що рішенням суду, яке набрало законної сили, кредитний договір визнано недійсним, відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України банк зобов'язаний повернути другій стороні в натурі все, що він отримав на виконання угоди.

Висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Установлено, що 2 листопада 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у суму 15 000 грн строком на 36 місяців під 24% річних за користування кредитними коштами.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 2 червня 2014 року вказаний договір визнано недійсним, оскільки підпис від імені ОСОБА_3 вчинено іншою особою. Рішення суду набрало законної сили.

Частково задовольняючи позов, апеляційний суд виходив із того, що позивачем доведено факт сплати на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 17 843,60 грн за недійсним правочином.

Положенням ч. 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в абз. 3 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Враховуючи те, що рішення про визнання кредитного договору недійсним набрало чинності, а виписками ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» по рахунку підтверджено внесення ОСОБА_3 17 843,60 грн у рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором від 2 листопада 2007 року, апеляційний суд вірно прийшов до висновку про підставність позовних вимог.

Ураховуючи викладене рішення апеляційного суду відповідає установленим обставинам справи, а наведені в касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, під час розгляду справи судом не були порушені норми матеріального й процесуального права, а наведені в скарзі доводи висновок суду не спростовують, тому суд касаційної інстанції згідно

ч. 1 ст. 337 ЦПК України не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 24 грудня

2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді:В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська