АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2499/15 Справа № 209/2980/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Категорія 81
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Глущенко Н.Г.., ОСОБА_2, при секретареві Яловій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міськрайонного управління юстиції на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 26 травня 2014 року за поданням Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського райсуду м.Дніпродзержинськ від 26.05.2014р. відмовлено у задоволенні подання Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 В апеляційній скарзі Дніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міськрайонного управління юстиції просив скасувати вказану ухвалу суду, посилаючись на її невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

21.05.2014р. Дніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міськрайонного управління юстиції направлено до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 з посиланням на існування заборгованості по сплаті аліментів та ухилення його від їх сплати. До подання Відділом додано копію виконавчого листа, виданого Дніпровським райсудом м.Дніпродзержинськ 17.12.2013р. про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дорослої дочки ОСОБА_4, до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, та довідку Відділу про заборгованість по аліментам (а.с.4,5).

Оскільки Відділом не надано доказів умисного ухилення ОСОБА_3 від сплати аліментів, а також відповідних доказів наявності вагомих підстав вважати, що за умови не вжиття забезпечувального заходу у вигляді обмеження його як боржника передбаченого Конституцією України права вільно залишати Україну, рішення суду залишиться не виконаним, зокрема, доказів того, що боржник буде переховуватись від виконання цього рішення за межами України, суд першої інстанції обґрунтовано відповідно до вимог ст.377-1 ЦПК України відмовив у задоволенні подання.

Твердження Відділу в апеляційній скарзі про неправильність судового рішення безпідставні. Посилання Відділу в апеляційній скарзі на наявність права у державного виконавця ініціювати питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України у звязку з його ухиленням від виконання зобовязань за рішенням суду є формальним. Ні подання Відділу, ні його апеляційна скарга фактично не містять доказів умисного ухилення ОСОБА_3 від виконання судового рішення по виплаті аліментів на дитину та його вини у цьому ухиленні. Наданий відділом у довідці розрахунок заборгованості сам по собі не може свідчити про таке ухилення. З розрахунку вбачається, що нараховані з серпня 2013 року на підставі вказаного виконавчого листа аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 не сплачувались. Доказів тому, що ОСОБА_3 знає про стягнення з нього аліментів, а також тому, що державним виконавцем зясовувались причини несплати ним аліментів ні подання, ні апеляційна скарга не містять. А тому вважати, що вказана несплата є його умисним ухиленням підстав немає. Крім того, ні подання Відділу, ні його апеляційна скарга також не містять і обґрунтування необхідності обмеження боржника у праві виїзду за межі України та того, яким чином таке обмеження вплине на виконання боржником свого обовязку. Посилання Відділу в апеляційній скарзі на позбавлення його можливості надання доказів у звязку з розглядом справи у його відсутність не може бути прийнято до уваги, оскільки таких доказів ним не надано і до апеляційного суду. Подання Відділу не містить конкретного проміжку часу, на який мало б бути встановлено обмеження боржника у праві виїзду за межі України при його заборгованості по аліментам. Посилання Відділу у поданні у якості такого строку до виконання зобовязань при присудженні до стягнення з ОСОБА_3 щомісячних платежів до закінчення його дочкою навчання взагалі носить не тимчасовий, а довготривалий характер.

Таким чином за доводами апеляційної скарги ухвала суду першої інстанції скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307,311,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Дніпровського Відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міськрайонного управління юстиції відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 26 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_5

ОСОБА_2