1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3715/15-ц 2/335/1197/2015
про відмову у відкритті провадження у справі
23 квітня 2015 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись із заявою Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, -
22 квітня 2015 р. до суду надійшла заява Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, в якій заявник просить зняти арешт з автомобіля, який був накладений постановою слідчого СУ ГУМВС України в Запорізькій області Паненко Д.І. від 17 вересня 2008 р. по кримінальній справі № 10550802 .
Вивчивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 122 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку цивільного судочинства.
За вимогами частини першої статті 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Згідно з роз'ясненнями, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).
Пунктом 4 Постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» №6 від 27.08.1976 року (зі змінами та доповненнями), Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Заяви боржників про неправильність включення майна в опис розглядаються в порядку, передбаченому ст. 409 КПК (в редакції 1960 р.), коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі або в порядку, передбаченому ст. 373 ЦПК, якщо опис проводився судовим виконавцем.
Рішенням Конституційного Суду України від 23.05.2001 року по справі №6-рп/2001 визначено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

У даному випадку до суду подана заява відділом державної виконавчої служби, а не позовна заява власника майна, на яке накладено арешт, і спір не стосується реалізації прав власності чи прав володіння майном. Тому, враховуючи, що арешт на майно накладався в межах кримінальної справи за вимогами КПК України 1960 р., з урахуванням вимог п. 9 Перехідних положень КПК України 2012 р. його скасування має здійснюватись у порядку, визначеному КПК України 1960 р.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що даний спір належить до розгляду в порядку кримінального судочинства, у зв'язку із чим у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 15, 122, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Шалагінова