Справа №591/1133/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Шелєхова Г. В.
Номер провадження 22-ц/788/922/15 Суддя-доповідач - Сибільова Л. О.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Хвостика С. Г. , Криворотенка В. І. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 березня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 31 березня 2015 року стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Суми, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 18 лютого 2015 року до повноліття дитини, на користь матері ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та збільшити розмір стягнених з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 до 1700 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, зокрема, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач має комерційну палатку на центральному ринку, з якої отримує прибуток, та приховує дійсний розмір своїх доходів, які в чотири рази перевищують розмір її доходів; не в повній мірі врахований стан здоров'я дитини та рекомендації щодо її лікування. Зазначає, що розмір аліментів, на якому вона наполягає, становить близько третини доходів відповідача.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, яка підтримала скаргу з мотивів, в ній викладених, відповідача, який заперечує проти скарги та вважає рішення суду вірним, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

18 лютого 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з 16 вересня 2006 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10 жовтня 2013 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею. Основні витрати на утримання дитини несе вона.

Утримання дитини потребує постійних витрат в сумі 3600 грн. щомісячно.

Відповідач є приватним підприємцем, має не стабільний, мінливий дохід, що є підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Він є працездатним, не має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, і може взяти на себе часткове утримання дитини в розмірі 1800 гр., яке відповідатиме інтересам дитини та сторін.

Просила, уточнивши вимоги після залишення її позовної заяви без руху, стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки ОСОБА_5 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн. щомісячно з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття (а. с. 2, 12, 15-16).

Вирішуючи спір та частково задовольняючи позов про стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є працездатним, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому повинен і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі, яку визначив у 700 гр. При цьому суд врахував майнове становище сторін, вік дитини.

Цей висновок суду узгоджується з обставинами справи, вірно встановленими судом, та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували з 16 вересня 2006 року у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області за актовим записом №1815, від якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 4, 5).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10 жовтня 2013 року шлюб сторін розірвано (а.с.6).

Після розірвання шлюбу неповнолітня дочка проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні, навчається у другому класі, що не оспорюється відповідачем.

Відповідач зареєстрований як приватний підприємець, займається роздрібною торгівлею з лотків та на ринках іншими товарами. Згідно звітної податкової декларації платника податку - фізичної особи-підприємця загальна сума доходу відповідача за звітний період 2014 року склала 33 000 грн. Він перебуває на щомісячному єдиному податку, щомісячна сума авансових внесків за 2014 рік склала по 109,62 гр., має заброньоване торгівельне місце на центральному ринку м. Суми. (а.с.29 -32).

Позивачка офіційно ніде не працює. Кожна з сторін проживає у належній їй квартирі.

Частина 1 ст. 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших обставин, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Аналогічні роз'яснення містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. ст. 10, 60 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 57, 58, 60 ч. ч. 2-3 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення суду відповідає принципу диспозитивності, встановленому ч. 1 ст. 11 ЦПК України, згідно якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом враховані при визначенні розміру аліментів істотні обставини, що мають значення для справи, зокрема, майновий, сімейний стан сторін.

Позивач не спростувала пояснень відповідача в засіданні апеляційного суду, що він проживає з престарілою матір'ю - пенсіонеркою, періодично придбавав речі для дочки, оплачував її перебування в школі; вказаний в його декларації як приватного підприємця річний дохід є валовим, без відрахування необхідних на підприємницьку діяльність витрат.

Виходячи з встановлених судом обставин, відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у визначеному судом розмірі, який є таким, що відповідає доказам в справі, враховує інтереси сторін та дитини.

Доводи скарги позивачки про те, що відповідач, маючи комерційну палатку на центральному ринку, приховує свої реальні доходи, які перевищують її доходи в чотири рази, які вона також не підтвердила, оскільки офіційно ніде не працює, належними доказами в справі не підтверджені.

Посилання позивачки в скарзі на неврахування судом стану здоров'я дитини та необхідності її лікування, також не спростовують висновків суду.

Згідно наданих позивачкою документів, дочка сторін наглядається у лікаря - невролога з діагнозом - невроз сну, їй рекомендоване періодичне, в основному 2 рази на рік, медикаментозне лікування, заняття з психологом, психотерапевтом (а.с.42).

З врахуванням необхідності лікування дитини, зокрема, придбання певних ліків на її лікування, за умови надання доказів про це, права позивачки можуть бути захищені іншим шляхом - відповідно до положень ст. 185 СК України щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину.

Інші обставини, на які посилається позивач, були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали об'єктивну оцінку.

Позивач не навела у апеляційній скарзі фактів, які б підтвердили необґрунтованість рішення суду, спростували б його висновки.

Підстави для задоволення скарги та зміни чи скасування оскаржуваного рішення, яке є законним і обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відсутні.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 березня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -