АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________
Справа №641/9955/14. Головуючий І інст. - Богдан М.В.
Провадження №22-ц/790/3432/15. Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
Категорія: спадкові.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського В.В., Черкасова В.В.,

при секретарі: - Остапович Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Комінтернівського району м. Харкова в інтересах Харківської міської ради на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 3 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, 3 - особа: Сьома Харківська державна нотаріальна контора - про встановлення юридичного факту та продовження строку на прийняття спадщини за законом,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_5 звернувся в суд із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7, у зв'язку з чим відкрилася спадщина на АДРЕСА_1, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Центром приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Харківської міської ради 27 листопада 2000 року.

Після смерті ОСОБА_7 він є спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки з 16 січня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав зі спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років, здійснював за ОСОБА_7 догляд, піклувався про неї, дбав про її майно.

У визначений законом строк він не мав змоги звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, так як після загострення політичної ситуації та соціальної кризи на Сході України, оголошення початку антитерористичної операції у Луганській області він змушений був повернутися до своїх рідних, які залишилися проживати в м. Кіровськ Луганської області для надання їм допомоги та підтримки.

Крім того, відповідач ОСОБА_6 не визнає його прав на спадкове майно померлої ОСОБА_7 та вважає, що він також має особисті права на спадкове майно, що змушує його звернутися з позовом до суду.

Посилаючись на вказані обставини та ст. ст. 256 -2 58 ЦПК України, ст. ст. 1216 -1218, 1220 - 1223, 1264, 1268 ЦК України, ОСОБА_5 просив суд встановити факт його спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлою 22 квітня 2014 року з 16 січня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Визначити йому додатковий трьохмісячний строк для подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився.

Згідно нотаріально посвідченої заяви поданої до суду, позов ОСОБА_5 визнав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.

Представник Сьомої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився.

Згідно заяви поданої до суду, просив розглянути справу за його відсутності.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 3 жовтня 2014 року позов задавлено.

Встановлено факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 16 січня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Визначено ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

В апеляційній скарзі прокурор Комінтернівського району м. Харкова, діючи в інтересах Харківської міської ради, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з підстав, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_7, оскільки проживав зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Крім того, позивач, як спадкоємець четвертої черги за законом, пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, у зв'язку з чим йому необхідно визначити додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Проте, погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки він дійшов його з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'ю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 27 листопада 2010 року Центром приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Харківської міської ради за р. №3-00-205450 та зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 4 грудня 2000 року, ОСОБА_7 належала на праві власності АДРЕСА_1 (а. с. 13-15).

16 січня 2009 року ОСОБА_7 та ОСОБА_5, який зареєстрований в АДРЕСА_2, уклади договір найму жилого приміщення, згідно з яким наймодавець надав, а наймач прийняв в найм житлове приміщення із 1 кімнати, жилою площею 12,74 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п. 3 цього договору наймач житла зобов'язався: використовувати приміщення за призначенням; підтримувати приміщення в належному стані; дотримуватися правил пожежної безпеки; не вселяти без згоди наймодавця інших осіб; щомісячно вносити плату за використання приміщення і комунальні послуги.

Пунктом 4 вказаного договору сторони передбачили, що за користування приміщенням наймодавець з наймача коштів не бере.

Підписи наймодавця ОСОБА_7 та наймача ОСОБА_5 на договорі найму жилого приміщення посвідчені начальником дільниці №20 Комінтернівської філії КП «Жилкомсервіс» та паспортистом дільниці ( а. с.21).

8 серпня 2010 року ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8, створивши нову сім'ю ( а. с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла (а. с.7).

Після її смерті відкрилася спадщина на АДРЕСА_1.

Згідно довідки Сьомої Харківської державної нотаріальної контори №2382/01-16 від 30 вересня 2009 року після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не заводилася, заяви про прийняття або відмову від спадщини спадкоємцями не подавалися (а. с.41).

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1, 2 п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Встановлюючи факт спільного проживання ОСОБА_5 однією сім'єю з ОСОБА_7 в період з 16 січня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, суд виходив з довідки дільниці №20 Комінтернівської філії КП «Жилкомсервіс» від 16 квітня 2009 року, за змістом якої в АДРЕСА_1 спільно з ОСОБА_7 проживає без реєстрації ОСОБА_5; актами комісії дільниці №20 Комінтернівської філії КП «Жилкомсервіс» від 28 січня 2011 року та 16 січня 2013 року, згідно з якими в АДРЕСА_1 спільно з ОСОБА_7 з січня 2009 року проживає ОСОБА_5.( а. с.11, 22, 23).

Проте, вказані довідка та акти підтверджують лише факт проживання ОСОБА_5 в квартирі ОСОБА_7 у період з 16 січня 2009 року по 16 січня 2013 року на підставі договору найму житлового приміщення від 16 січня 2019 року, а не однією сім'єю зі спадкодавцем.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про те, що у період з 16 січня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_5 проживав однією сім'єю з ОСОБА_7, а також про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були пов'язані спільним побутом та мали взаємні права та обов'язки одним перед одним.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не давав належної оцінки наданим позивачем доказам та безпідставно дійшов висновку про наявність правових підстав для встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_5 та спадкодавця ОСОБА_7 не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, визнання ОСОБА_5 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_7 та встановлення ОСОБА_5 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, 3 - особа: Сьома Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 за його необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Комінтернівського району м. Харкова в інтересах Харківської міської ради - задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 3 жовтня 2014 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, 3 - особа: Сьома Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання н им законної сили.

Головуючий:

Судді: