У Х В А Л А

16 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л., -

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області, ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, визнання незаконним і скасування рішення сільської ради, визнання будівлі незаконним будівництвом, визнання незаконною реєстрацію права власності, встановлення порядку виконання судового рішення, зобов'язання скасувати державну реєстрацію, відновлення становища, яке існувало до порушення, зобов'язання знести гараж, визнання добросовісним користувачем земельної ділянки, відшкодування моральної шкоди, роз'яснення судового рішення,

в с т а н о в и л а :

14 квітня 2015 року до Верховного Суду України звернувся ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2014 року, яка постановлена у зазначеній справі, з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме - статей 316, 317, 375, 376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 91, 107, 116, 118, 126, 152, 153, 158 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), статті 31 Закону України "Про місцеве самоврядування", положень Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 70, тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5, положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731, ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", затверджених наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 року № 44, а також на невідповідність зазначеного судового рішення суду касаційної інстанції викладеним у постановах Верховного Суду України висновків щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

В обґрунтування підстав для подання заяви про перегляд зазначеного судового рішення, передбачених статтею 355 ЦПК України, ОСОБА_4 посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня 2012 року, судові рішення Верховного Суду України від 23 квітня 2008 року, від 15 жовтня 2008 року та від 11 листопада 2010 року, а також постанови Верховного Суду України від 10 лютого 2009 року, від 26 вересня 2011 року, від 17 квітня 2013 року, від 4 грудня 2013 року, від 11 грудня 2013 року, від 4 червня 2014 року та від 19 листопада 2014 року.

Водночас ОСОБА_4 подав клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд указаного судового рішення, посилаючись на поважність причин пропущення строку.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. У разі пропущення строку, встановленого частинами першою-третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до Верховного Суду України задоволенню не підлягає, оскільки наведені

ОСОБА_4 доводи не свідчать про відсутність у нього можливості подати заяву в установлений законом строк, до того ж заявник вже звертався до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з заявою по перегляд зазначених судових рішень з підстави неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, за результатами якої ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 липня 2014 року відмовлено в допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Відповідно до частини другої статті 72 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись ст. ст. 72, 356 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2014 року відмовити, а заяву залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін