17.04.2015 Єдиний унікальний № 371/407/15-ц
Провадження 2/371/186/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Гаврищука А.В.,

за участю секретаря - Годжаєвої З.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миронівка в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди у порядку спадкування, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його мачуха ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 Миронівського району, Київської області,

Однак, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті мачухи, позивач не має змоги оформити право власності на майно, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на вищевказаний будинок.

У зв'язку з цим він просить суд визнати за ним право власності на 1/2 житлового будинку, господарських будівель та споруд в порядку спадкування після смерті мачухи ОСОБА_2.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позов визнає.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Карапиші, Миронівського району, Київської області померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 року, виданим виконавчим комітетом Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області /а.с. 8/.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із ? житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 Миронівського району, Київської області /а.с. 15/.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

За правилами частини першої ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦПК України.

Відповідно до частини першої ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першою ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною першою ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов"язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєсстрації цього майна.

Позивач, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті мачухи, в установлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Миронівського нотаріального округу Київської області Шепітко В.В. із заявою про прийняття спадщини, однак у одержанні свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок йому було відмовлено у зв'язку із відсутністю права власності на вищезазначений житловий будинок (а.с.16).

Окрім позивача інші спадкоємці відсутні, вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи (а.с.44-70).

Будинок, з приводу якого заявлено позов, не відноситься до категорії самовільно збудованих, виходячи з наступного.

Господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УССР від 22.01.1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівль» і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні - не відносяться до категорії самовільних.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленному порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Встановлено, що будинок під номером АДРЕСА_1 був побудований у 1927 році на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд. Будинок має затверджений КП КОР Білоцерківським МБТІ технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, зареєстрований в погосподарській книзі (а.с.9).

Згідно довідки №161, виданої виконкомом Карапишівської сільської ради 13 лютого 2015 року, згідно по господарського запису №1550 в погосподарській книзі №18 власником ? частини житлового будинку являлася до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року а/з 19 від 11.04.2014 року ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с.19).

Як вбачається із копії рішення Миронівського районного суду Київської області від 18.04.2011 року, за ОСОБА_1 визнано право власності на іншу ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно позивач являється співвласником вказаного будинку, його частка становить 1/2.

Як вбачається із копії погосподарської книги, головою ? домогосподарства вказано ОСОБА_2, ? ОСОБА_1 (а.с.20).

Державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна здійснюється на підставі законодавства, яке діяло на момент винекнення такого права власності.

До компетенції виконкомів місцевих рад на час забудови спірного будинку відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Зідно Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 13 квітня 1979 року №112/5, документами погосподарського обліку є (форми первісного обліку для сільських рад народних депутатів форма №1) - «Погосподарська книга».

Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, ОСОБА_2 своє право власності на ? житлового будинку по господарських будівель і споруд в БТІ не зареєструвала.

Запис померлої ОСОБА_2 в книзі погосподарського обліку в якості голови ? двору підтверджує факт належності ? будинку під номером АДРЕСА_1 Миронівського району Київської області саме їй. Даним будинком померла користувалася та володіла на праві власності.

Після смерті ОСОБА_2 право на належне їй спадкове майно набув в порядку спадкування за заповітом позивач.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, статтей 328, 1216, 1218, 1233, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України, керуючись статтями 10, 15, 60, 212, 213, 214, 215, 216 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на ? житлового будинку, вартістю 25551,5 грн., ? частину прибудови вартістю 20642,5 грн; ? частину убиральні, вартістю 730 грн.; ? частину сарая-літньої кухні вартістю 6748,5 грн.;1/2 частину бесідки, вартістю 2924 грн.;1/2 частину літнього душу, вартістю 1014 грн.; ? частину погріба з шийкою, вартістю 3479 грн.; ? сарая (тимч.), вартістю 280,5 грн.; ? частину літнього душу, вартістю 174 грн.; ? частину колодязя питного вартістю 716,5 грн.; ? частину хвіртки, вартістю 573 грн.; ? частину воріт, вартістю 4002 грн.; ? частину огорожі, вартістю 2086 грн.; ? частину огорожі вартістю 689 грн.; ? частину вимощення вартістю 96,5 грн.; всього загальною інвентаризаційною вартістю 69 706 грн. 50 коп., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, Миронівського району Київської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, особи, які брали участь у справі однак були відсутні під час проголошення рішення мають право його оскаржити протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис А.В. Гаврищук

Згідно з оригіналом

Суддя: А.В. Гаврищук