Справа № 755/1426/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретарів Лесик Ю.С., Локоткова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Дніпровський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1

Вимоги мотивує тим, що відповідачі є її донькою та сином. Вказана квартира належить їй на праві приватної власності.

Відповідачі понад три роки без поважних причин у вищезазначеній квартирі не проживають, будучи забезпеченими іншим житлом, де і проживають постійно. Ніяких перешкод в користуванні квартирою відповідачам не чиниться, сварок та скандалів між нею та відповідачами з приводу доступу до квартири або вселення їх в квартиру не було. З приводу вчинення перешкод у користуванні квартирою від відповідачів до органів внутрішніх справ заяв не надходило. Особистих речей відповідачів у спірній квартирі також не має. Будь-яких домовленостей щодо порядку користування квартирою між нею та відповідачами не існує.

Позивачка вказує, що відповідачі не цікавляться жилою площею, витрат по утриманню квартири та по оплаті комунальних послуг не несуть, що вимогає додаткового фінансування з її боку.

В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, однак суду подали заяви у яких зазначають, що позовні вимоги визнають повністю та проти їх задоволення не заперечують.

Представник третьої особи Дніпровського РВ ГУДМС України в м. Києві в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд не повідомлено.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка є власником квартири АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу квартири від 30.07.1999 року посвідченого державним нотаріусом Пятнадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2038, та реєстраційного посвідчення Київського міського БТІ від 16.08.1999 року (а.с. 33-34 зв).

Відповідно до довідки по формі № 3, виданої ЖРЕО № 404 від 09.12.2014 р. № 2004, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивачка ОСОБА_1, її донька ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 - відповідачі по справі (а.с. 4).

Представник позивачки в судовому засіданні пояснила, що відповідачі постійно не проживають у АДРЕСА_1 без поважних причин понад три роки, речі їх там відсутні, житлом не цікавляться, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несуть, будь-яких домовленостей з приводу користування квартирою між сторонами не було.

З листа-відповіді наданого Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві № 48/133аз від 31.12.2014 року вбачається, що заяв від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо створення їм перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 в період 2012-2014 років до Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві не надходило (а.с. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Факт не проживання відповідачів у спірному житловому приміщенні без поважних причин підтверджено актом від 20.03.2015 року, що підписаний сусідами, посвідчений начальником ЖРЕО № 404, у якому зазначено, що відповідачі не проживають за адресою АДРЕСА_1 з 2010 року.

Також обставини не проживання відповідачів у спірній квартирі підтверджується довідкою наданою ЖРЕО № 404 від 16.01.2015 року, з якої убачається, що мешканці квартири АДРЕСА_1 в період з 2012 року по 2014 рік з письмовими заявами до ЖРЕО № 404 не зверталися.

Відповідачі суду подали заяви про визнання позову.

Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідачі більше року без поважних причин постійно не проживають у спірній квартирі, їх майно там не знаходиться, будь-які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, витрат по утриманню житла відповідачі не несуть, у зв'язку з чим позивачці, яка є власником квартири АДРЕСА_1, відповідачі чинять перешкоди у користуванні спірним житловим приміщенням, позивачка не може належним чином користуватися та розпоряджатися вказаною квартирою, відповідачі позовні вимоги визнають у повному обсязі, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208, 215, 218, 224-226 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Дніпровський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі по 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя