Справа № 638/4269/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

16 лютого 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді Шишкіна О.В.,

секретаря - Голуб Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про захист прав споживачів, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст.209 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати неправомірним нарахування Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" комісії при оплаті кредитною карткою "Універсальна" НОМЕР_1 зобов'язань за договором №HAOLRU59145000 від 21.03.2013 року через послугу "Регулярний платіж".

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 неправомірно нараховану комісію у сумі 116 (сто шістнадцять) грн. 16 коп. при оплаті кредитною карткою "Універсальна" НОМЕР_1 зобов'язань за договором №HAOLRU59145000 від 21.03.2013 року через послугу "Регулярний платіж".

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя

щ

Справа № 638/4269/14-ц

2/638/562/15

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді Шишкіна О.В.,

секретаря - Голуб Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про захист прав споживачів, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до відповідача, у якій після уточнення позовних вимог просить визнати неправомірним нарахування Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" комісії при оплаті кредитною карткою "Універсальна" НОМЕР_1 зобов'язань за договором №HAOLRU59145000 від 21.03.2013 року через послугу "Регулярний платіж". Крім того, позивачем ставиться питання щодо стягнення з відповідача на його користь неправомірно нарахованої комісії у сумі 116,16 грн. при оплаті кредитною карткою "Універсальна" НОМЕР_1 зобов'язань за договором №HAOLRU59145000 від 21.03.2013 року через послугу "Регулярний платіж".

У судовому засіданні обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилалася на обставини, викладені в позовній заяві, вказуючи про те, що неправомірними дії відповідача по нарахуванню комісії в розмірі 9,68 грн. (дев'ять гривень 68 коп.) при оплаті за кредитним договором №HAOLRU59145000 від 21.03.2013 року, за послугою "Регулярний платіж" кредитною карткою "Універсальна" НОМЕР_1, починаючи з лютого 2014 року.

Представники відповідача Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" проти задоволення позову заперечували, вказуючи на те, що твердження позивача про те, що відповідачем здійснено нарахування комісії по кредитному договору №HAOLRU59145000 від 21.03.2013 року, не відповідає умовам вказаного договору. Комісія, про яку зазначає позивач, і яку він вважає нарахованою по кредитному договору №HAOLRU59145000 від 21.03.2013 року, насправді нараховується по іншому договору про надання банківських послуг від 07.11.2007 року.

Вислухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Статтями 10, 11, 58, 60, 179 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Стаття 11 ЦПК України закріплює принцип диспозитивності цивільного процесу, ч. 1 зазначеної статті вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З положення цієї статті також випливає, що суд, за загальним правилом, не повинен виявляти ініціативи у збиранні доказів, про докази, їх кількість та якість повинні піклуватися сторони, оскільки саме на них законом покладений обов'язок доказування суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд, знову таки, тільки сприяє сторонам у витребуванню таких доказів.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено наступне.

21.03.2013 року між позивачем ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" було укладено споживчий кредитний договір №HAOLRU59145000 в сумі 5 557,00 грн.

Відповідно до п.п. А п.9 кредитного договору кредитні кошти позивачу були надані на придбання ноутбука Lenovo Z580A, комп'ютерна техніка IT - сервіси налаштування, бонус карта.

Також відповідно до п.п. А п.9 кредитного договору зазначено, що ноутбук Lenovo Z580A, комп'ютерна техніка IT - сервіси налаштування, бонус карта, є предметом застави.

Відповідно до п.6 Договору №HAOLRU59145000, перелічені способи сплати погашення за кредитом, позичальник при здійсненні погашення за кредитом через послугу "Регулярні платежі" сплачує банку за розрахунково-касове обслуговування платню в розмірі - 0,00 грн.

Як зазначено позивачем, при укладанні кредитного договору важливою умовою було отримання товару без переплати та відсутність комісійних платежів при погашенні кредиту, у зв'язку з чим представником ПАТ КБ " ПриватБанк" було розраховано платіж в розмірі 242,00 грн. на період 23 місяці, та одразу було підключено послугу "Регулярний платіж" з кредитної картки Позивача НОМЕР_1 за рахунок кредитних коштів, датою платежу обрано період з 20 по 24 число кожного місяці починаючи з 20.04.2013 року.

07.11.2007 року, позивачем було отримано в відповідача кредитну картку "Універсальна" НОМЕР_1 с кредитнім лімітом 800 грн., який в подальшому було змінено до 15 000,00 грн.

Протягом з 20.04.2013 року по 20.10.2013 року ОСОБА_1 здійснював оплату за кредитним договором № HAOLRU59145000 за послугою "Регулярний платіж" з кредитної картки НОМЕР_1 за рахунок кредитних коштів..

20.11.2013 року при здійсненні оплати за кредитним договором №HAOLRU59145000, через послугу "Регулярний платіж" позивачу було нарахована комісія в розмірі 9,68 грн.

20.12.2013 року з невідомих на то причин при здійсненні оплати за кредитним договором №HAOLRU59145000, через послугу "Регулярний платіж" позивачу повторно було нарахована комісія в розмірі 9,68 грн.

З 20.01.2014 року по 20.03.2014 року при здійсненні оплати за кредитним договором №HAOLRU59145000, через послугу "Регулярний платіж" позивачу повторно було нарахована комісія в розмірі 9,68 грн. за кожний місяць.

17.02.2014 року відповідачем було повернуто на кредитну картку позивача "Універсальна" НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 29,04 грн., які були списані з у вигляді комісії при оплати за кредитним договором №HAOLRU59145000, через послугу "Регулярний платіж" за період з 20.11.2013 року по 20.01.2014 року.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 (справа про захист прав споживачів кредитних послуг), в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів"від 12 травня 1991 року № 1023 з наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року виконавець послуг не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Згідно з ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 18 вказаного Закону умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності, його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, зокрема, встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця.

Згідно ч. ч. 5, 6 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", якщо положення договору визнано несправедливими, таке положення може бути змінено або визнано недійсним, або договір може бути визнано недійсним в цілому.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В ст. 651 ЦК України передбачені підстави для зміни або розірвання договору. Так, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Позивачем у судовому засіданні було зазначено, що у разі повідомлення про нарахування відповідачем комісії при оплаті за кредитним договором №HAOLRU59145000 від 21.03.2013 року, кредитний договір взагалі б не укладався, так як він не відповідав би вимогам позивача.

Посилання представника відповідача на зміну тарифів банку від 12.11.2013 року, за користування кредитною карткою "Універсальна" НОМЕР_1, суперечить умовам кредитного договору №HAOLRU59145000 від 21.03.2013 року.

Будь-яких змін та доповнень до кредитного договору №HAOLRU59145000 від 21.03.2013 року між позивачем та відповідачем не укладалось.

Таким чином суд вважає неправомірними дії відповідача по нарахуванню комісії в розмірі 9,68 грн. при оплаті за кредитним договором №HAOLRU59145000 від 21.03.2013 року, за послугою "Регулярний платіж" кредитною карткою "Універсальна" НОМЕР_1, починаючи з лютого 2014 року та з врахуванням наведених обставин суд задовольняє вимоги позивача ОСОБА_1 у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 79, 88, 147, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 638, 651, 654, 1054 ЦК України, ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати неправомірним нарахування Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" комісії при оплаті кредитною карткою "Універсальна" НОМЕР_1 зобов'язань за договором №HAOLRU59145000 від 21.03.2013 року через послугу "Регулярний платіж".

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 неправомірно нараховану комісію у сумі 116 (сто шістнадцять) грн. 16 коп. при оплаті кредитною карткою "Універсальна" НОМЕР_1 зобов'язань за договором №HAOLRU59145000 від 21.03.2013 року через послугу "Регулярний платіж".

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя