07.04.2015 Номер провадження 2/331/763/15
У Х В А Л А

07.04.2015 р. м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Запорізького обласного управління Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ЗОУ ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2015 р. зазначена позовна заява залишена без руху, оскільки вона подана без дотримання вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Проте, як вбачається з матеріалів справи позивач не подав до суду оновлену позовну заяву, не виконав вимоги ухвали судді від 17.03.2015 р., тому суддя приходить до висновку про визнання позовної заяви неподаною та застосування до неї наслідків, передбачених ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до ч. 2 ст.121 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про судовий збір , який набрав чинності 01.11.2011 р. сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви або скарги.

Згідно із п. п. 16, 17 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, державне мито повертається фінансовим органом того району чи міста, до бюджету якого воно надійшло, на підставі поданої платником заяви на протязі одного року з дня зарахування суми в бюджет.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.121 ЦПК України, ст. 7 Закону України Про судовий збір , -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізького обласного управління Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вважати неподаною та повернути позивачу.

Зобовязати управління Державної казначейської служби у Жовтневому районі міста Запоріжжя Запорізької області повернути ОСОБА_1 сплачений за квитанцією № 13345973 від 12 березня 2015 року судовий збір в розмірі 244 гривень 00 копійок.

Розяснити позивачу, що усунувши недоліки позовної заяви, він має право повторно звернутися до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя : В. М. Світлицька