У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду

м. Чернівці від 15 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 18 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 02 жовтня 2009 року ОСОБА_7 склав заповіт, яким заповів їй належні йому 3/9 частини квартири АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 помер, внаслідок чого відкрилася спадщина на вказане майно. 07 лютого 2014 року ОСОБА_3 написала заяву про прийняття спадщини і передала її своєму представнику для звернення до нотаріуса, однак останній її заяву не прийняв, посилаючись на положення ч. 2 ст. 1269 ЦК України. 27 лютого 2014 року нотаріусом їй було направлено повідомлення, у якому зазначено, що нею пропущено строк для прийняття спадщини.

Посилаючись на те, що вона є громадянкою Російської Федерації, де постійно проживає і не обізнана з особливостями спадкування відповідно до законодавства України, та через хворобу дитини своєчасно не змогла прийняти спадщину, просила визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 18 березня 2015 року, позов задоволено. Визначено ОСОБА_3 додатковий строк тривалістю у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Суди обґрунтовано задовольнили позов відповідно до вимог

ст. 1272 ЦК України з урахуванням роз'яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік