Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Величко О.В.

при секретарі - Соболь О.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноармійську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Красноармійської міської ради про визнання права власності на спадщину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Красноармійської міської ради про визнання права власності на спадщину. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати ОСОБА_3 Після її смерті залишилося спадкове майно: право забудовника, недобудова житлового будинку із забудовами, а також земельна ділянка, на якій знаходиться недобудова, загальною площею 0,0597 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Права забудовника вказаної недобудови та право власності на земельну ділянку його матір набула на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 03.04.1982 року, яке залишилося після смерті її чоловіка - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. 09.04.1982 року його матері було видане реєстраційне посвідчення, яке підтверджувало її право на спадщину за законом, а 19.12.2000 року - виданий державний акт про право власності на вказану земельну ділянку. У 2010 році його матір»ю було самочинно зруйновано старий будинок та житлові прибудови, на їх місті збудовано новий житловий будинок, 2 гаражі та 2 сараї на вказаній земельній ділянці, що підтверджується новим технічним паспортом та довідкою Красноармійського БТІ. У 2010 році він звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку і недобудову як забудовник за спадщиною, які залишилися після смерті його матері, які він успадкував відповідно до вказаних норм закону. В нотаріальному порядку він не зміг вирішити питання про отримання у спадщину житлового будинку у зв'язку з тим, що спадкодавцем ОСОБА_3 під час життя не були введені в експлуатацію нові забудови. З метою отримання правовстановлюючих документів на вказані недобудови він звернувся із заявою до Красноармійського БТІ і 11.11.2010 року отримав відмову в проведенні державної реєстрації вказаних забудов і видачу відповідного витягу з реєстру. 13.07.2013 року нотаріусом прийнята постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутності реєстрації права власності на нерухоме майно. Позивач просить визнати за ним право забудовника на недобудову, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка залишилась після смерті ОСОБА_3, визнати за ним право власності на спадщину за законом у вигляді земельної ділянки за адресою : АДРЕСА_1, загальною площею 0,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка залишилась після смерті ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача Красноармійської міської ради в судове засідання не з'явився, просив справу слухати без участі представника, ухвалити рішення на розсуд суду.

Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року ( а. с. 8,9).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді недобудови житлового будинку із забудовами, а також земельна ділянка, на якій знаходиться недобудова, загальною площею 0,0597 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1. ( а. с. 10-12, 19,30).

Рішенням реєстратора КП Красноармійського БТІ від 11.11.2010 року прийнято рішення про відмову в видачі витягу з реєстру згідно Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 та доповненнями внесеними Наказом Міністерства юстиції України від 28.01.2003 р № 6/5 у зв'язку з тим, що подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України. ( а. с. 18).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.07.2013 року у зв'язку з ненаданням необхідних документів у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_2 після смерті його матері ОСОБА_3 на житловий будинок та земельну ділянку за адресою : АДРЕСА_1 - відмовлено ( а. с. 33).

Відповідно до ст. 1258 та 1261 ЦК України позивач є єдиним спадкоємцем першої черги на спадок після смерті його матері. Як вбачається з матеріалів справи ( а.с. 32) ніхто крім позивача не звертався до нотаріальної контори з питання прийняття спадку після смерті спадкодавця.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на ново строєне нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва ( створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва ( створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва ( створення майна).

Відповідно до п. 6 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5, який діяв на момент будівництва житлового будинку, фізичним та юридичним особам на новозбудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію, оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Отже законодавством передбачено, що закінчений будівництвом об'єкт підлягає прийняттю в експлуатацію.

Проведення робіт з прийняттям в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів належить до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування ( стаття 14 Закону України «Про основи містобудування»).

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього.

За змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України об'єкт нерухомості належить до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети, відсутній належний дозвіл на будівництво, відсутній належним чином затверджений проект, при будівництві допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Відповідно до п. 7 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва.

Оскільки житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1, забудовником якого був спадкодавець ОСОБА_3 не був прийнятий в експлуатацію, а отже і не зареєстрований у встановленому законом порядку, то він не є спадковим майном.

За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням.

Як було зазначено вище, забудовник ОСОБА_3 здійснювала будівництво житлового будинку в 2010 році на земельній ділянці, яка їй належала на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, проте без відповідних дозволів, затвердженого проекту будівництва житлового будинку, не був зданий будинок в експлуатацію у зв'язку зі смертю. Судом встановлено, що на час звернення позивача до суду зазначений будинок є добудованим.( а.с. 79).

Відсутність відповідного дозволу на забудову за адресою : АДРЕСА_1 , підтверджується самим представником позивача в судовому засіданні, матеріалами справи. ( а.с. 5).

Оскільки будівництво житлового будинку було здійснено позивачем в 2010 році без відповідного дозволу на забудову, тобто всупереч вищезазначеним нормам законодавства, що підтверджується самим представником позивача в судовому засіданні, а також матеріалами справи ( а.с. 5), суд вважає безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про визнання право забудовника на недобудову, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка залишилась після смерті ОСОБА_3.

Що стосується позовних вимог про визнання права власності на спадщину за законом у вигляді земельної ділянки за адресою : Донецька область, АДРЕСА_1, загальною площею 0,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 ,то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 67 Закону України « Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.07.2013 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_3 ( а. с. 33).

З урахуванням вищезазначеного, а також у зв»язку з наданням позивачем на підтвердження позовних вимог належних доказів, а саме: Державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_2 , згідно якого земельна ділянка площею 0,0597 га , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ( а.с. 19-21) , звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки ( а.с. 37), суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності на спадщину за законом у вигляді земельної ділянки за адресою : АДРЕСА_1, загальною площею 0,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331,376, 1218,1258,1261 ЦК України ст.ст. 6, 10,11, 213,214,215,216,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Красноармійської міської ради про визнання права власності на спадщину - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадщину за законом у вигляді земельної ділянки за адресою : АДРЕСА_1, загальною площею 0,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя