АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц-796- 2634 /2015 р. Головуючий в 1 інстанції- Зотько Т.А.
Доповідач - Барановська Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«21» квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі

Головуючого - Барановської Л.В.

Суддів - Качана В.Я., Рейнарт І.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03.12.2014 року у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Сведбанк», 3-особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про захист прав споживача, визнання недійсними договорів про внесення змін та доповнень до кредитного договору, договорів поруки, договорів про внесення змін та доповнень до договорів поруки, припинення поруки, визнання недійсним договору іпотеки , скасування заборони на відчуження нерухомого майна, скасування запису про реєстрацію обтяження.

Заслухавши доповідь судді Барановської Л.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В С ТА Н О В И Л А :

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів, зазначаючи, що 25.05.2012 р. між ними та ПАТ «Сведбанк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно якого до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором укладеним 14.08.2008 р. між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1, за яким крім того, з метою виконання зобов'язань було укладено договори поруки від 14.08.2008 р. з поручителями ОСОБА_2, ОСОБА_3

Оскільки умови вищевказаних договорів належним чином не виконуються, розмір заборгованості станом на 04.07.2013 р. становить 1.074.065 грн. 61 коп., просили позов задовольнити.

Надалі представник позивача подала заяву про збільшення розміру позовних вимог і просила стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 1 519 797 грн. 88 коп.

ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до суду із зустрічним позовом та просили задовольнити їх позовні вимоги.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 03.12.2014 року позов та зустрічний позов задоволені частково.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 просить змінити рішення суду в частині задоволення позову Банку, а рішення суду в частині зустрічного позову скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки доказам по справі, неповно з'ясував обставини справи.

Апеляційна скарга представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно кредитного договору від 14.08.2008 року, укладеного між ВАТ "Сведбанк", правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк" та відповідачем ОСОБА_6, останній було надано кредит в розмірі 116.900,00 дол. США, терміном до 14.08.2031 року, зі сплатою 12,5% річних (а.с.7-14, 15-19 т.1).

Відповідно до копії Договору про внесення змін та доповнень №1 до вищевказаного кредитного договору, 29.12.2009 року ПАТ "Сведбанк" та ОСОБА_6 домовились, що на дату укладання даного договору розмір строкової заборгованості за кредитом складає 110.116,00 дол.США, а розмір простроченої заборгованості за кредитом 5450,03 дол.США, також сторони угоди погодили та виклали зазначений кредитний договір у новій редакції (а.с.20-29 т.1).

29.12.2009 року між ПАТ "Сведбанк" та ОСОБА_6 було укладено Договір про внесення змін та доповнень №2 до кредитного договору від 14 серпня 2008 року, відповідно до якого сторони домовились та визначили строк користування кредитом до 14.08.2038 року включно. Також сторони погодили та внесли зміни до п.1.3 кредитного договору, згідно якого позичальник повинна сплачувати банку проценти за користування кредитом в розмірі 7% річних у період з 30.12.2009 року по 09.12.2010 року; 10% річних - з 10.12.2010 року по 09.12.2011 року; та 13,94% річних за період користування кредитом з 10.12.2011 року по 14.08.2038 року (а.с.30-32 т.1.).

Для забезпечення повернення кредиту за кредитним договором були укладені договори поруки від 14.08.2008 р. з поручителем ОСОБА_2, яка несе солідарну відповідальність за невиконання умов кредитного договору згідно договору поруки, та від 14.08.2008 року з поручителем ОСОБА_3, який також несе солідарну відповідальність за невиконання умов кредитного договору згідно договору поруки (а.с.33-34, 35-36 т.1).

Судом встановлено, що 29.12.2009 року між ПАТ "Сведбанк" та відповідачами ОСОБА_6 та ОСОБА_3, було укладено Договір про внесення змін та доповнень №1 до Договору поруки від 14.08.2008 року, відповідно до умов якого сторони погодили змінити п.1 укладеного договору поруки та виклали його у новій редакції (а.с.37 т.1).

З матеріалів справи також вбачається, що 29.12.2009 року між ПАТ "Сведбанк" та відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір про внесення змін та доповнень №1 до Договору поруки від 14.08.2008 року, відповідно до умов якого сторони погодили змінити п.1 укладеного договору поруки та виклали його у новій редакції (а.с.38 т.1).

Судом також встановлено, що 14.08.2008 року між ВАТ "Сведбанк", правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк" та ОСОБА_6 було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого остання на забезпечення виконання основного зобов'язання передала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 (а.с.114-117 т.1)

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 у судовому засіданні наполягала на тому, що її довірителька Договір про внесення змін та доповнень №1 до договору поруки від 14.08.2008 року не підписувала.

Окрім цього, представники ОСОБА_3 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, також зазначили, що їх довіритель не підписував загалом договору поруки від 14.08.2008 року, та відповідно договору про внесення змін та доповнень №1 до вищевказаного договору поруки, укладеного 29.12.2009 року від його імені. А тому, оскільки, представники відповідачів наполягали на тому, що останні загалом не підписували ряд документів, за їх клопотанням було призначено судово-почеркознавчу експертизу.

Як вбачається з висновку експерта від 06.03.2014 року підписи від імені ОСОБА_3 в стовбці «Поручитель» в графі «____ОСОБА_3.» у Договорі поруки від 14.08.2008 року та у Договорі про внесення змін та доповнень №1 від 29.12.2009 до Договору поруки 14.08.2008 року, в стовбці «Згода подружжя» графі «____(Дата) (Підпис)____(ПІБ)» у договорі про внесення змін та доповнень №2 від 29.12.2008 до кредитного договору від 14 серпня 2008 року, під рукописним записом «Копія вірна» на електрофотокопії сторінок паспорту серії НОМЕР_1 від 01.07.1997 на першій, третій та одинадцятій сторінках та у верхній частині на електрофотокопії довідки про присвоєння ідентифікаційного коду ОСОБА_3 від 17.06.1998, виконані не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_3 Підпис від імені ОСОБА_2 в стовбці «Поручитель» в графі «Підпис____» у Договорі про внесення змін та доповнень №1 від 29.12.2009 до Договору поруки від 14 серпня 2008 року, виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_2 (а.с.177-183,184-207 т.1)

Таким чином, суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що при укладанні оспорюваних договору про внесення змін та доповнень №2 до кредитного договору від 14 серпня 2008 року, що підписаний 29 грудня 2009 року, а саме в частині підписів ОСОБА_3, договору поруки від 14.08.2008 року, договору про внесення змін та доповнень №1 від 29.12.2009 до Договору поруки від 14.08.2008 року та договору про внесення змін та доповнень №1 від 29.12.2009 до Договору поруки від 14 серпня 2008 року, було відсутнє вільне волевиявлення поручителів - позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його укладення, оскільки дані угоди вони не підписували, що дає підстави для визнання вказаних договорів недійсними, у зв'язку з чим дані вимоги зустрічного позову підлягають задоволенню, а договору про внесення змін та доповнень №2 до кредитного договору від 14 серпня 2008 року, що підписаний 29 грудня 2009 року, частково недійсним саме в частині підписів ОСОБА_3

З матеріалів справи вбачається, що згідно Договору про внесення змін та доповнень №2, укладеного 29.12.2009 року між відповідачем ОСОБА_6 та ПАТ «Сведбанк», сторони дійшли згоди про зміну розміру відсоткової ставки за користування кредитом: з 30.12.2009 року по 09.12.2010 року - 7% річних, з 10.12.2010 09.12.2011 року - 10% річних та з 10.12.2011 року по 14.08.2038 року - 13,94 % Також, відповідно до даної угоди сторонами було збільшено строк дії кредитного договору до 14.08.2038 року.

При цьому з позивачем за зустрічним позовом - ОСОБА_2 не було належним чином узгоджено та повідомлено про зміну розміру відсоткової ставки за користування кредитом та строку дії кредитного договору.

Судом встановлено, що Договір про внесення змін та доповнень №1 від 29.12.2009 до Договору поруки №2706/0808/71-516-Р-1 від 14 серпня 2008 року, укладений від імені ОСОБА_2, в якому погоджено збільшення розміру відсоткової ставки за користування кредитом остання не підписувала.

У зв'язку із зазначеним суд обґрунтовано прийшов до висновку, що основне зобов'язання за кредитним договором №2706/0808/71-516 від 14.08.2008 року, укладене між ВАТ "Сведбанк", правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк", та відповідачем ОСОБА_1 було збільшено без згоди позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2, як поручителя, а тому порука за Договором поруки №2706/0808/71-516-Р-1 від 14 серпня 2008 року в силу приписів ч.І ст. 559 ЦК України є припиненою, а відтак зустрічні позовні ОСОБА_2 в даній частині вимог підлягають задоволенню.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання належним чином не виконала, вказана заборгованість відповідно до розрахунку підлягає стягненню з даного відповідача на користь позивача.

Згідно зі шлюбним договором, укладеним між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 від 05.08.2008 року, подружжя домовились, що майно (рухоме та нерухоме), що придбане подружжям під час шлюбу, є особистою приватною власністю того з подружжя, на чиє ім'я воно зареєстроване або визначене, як спільна часткова власність. У випадку розірвання шлюбу, придбане під час шлюбу майно залишається тому з подружжя, на чиє ім'я воно зареєстроване, а те що придбане, як спільна часткова власність - розподіляється відповідно до часток, визначених у відповідних договорах. При укладенні договорів купівлі майна (як рухомого так і нерухомого), кожен із подружжя має право діяти самостійно. Додаткова згода іншого подружжя на укладання договору купівлі-продажу не потрібна (а.с.118 т.1).

Як вбачається з копії заяви ОСОБА_6 від 14.08.2008 року, придбання квартири АДРЕСА_1 здійснюється нею за кошти, що не є спільною сумісною власністю подружжя відповідно до шлюбного договору, свідченого від 05.08.2008 року приватним нотаріусом КМНО Голубничою О.В. за реєстровим №2476 (а.с.150 т.2).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано 02.09.2008 року (а.с.119 т.1).

Враховуючи вищевикладене суд мав підстави для задоволення позовних та зустрічних вимог частково.

Суд повно та всебічно з»ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків рішення суду не спростовують .

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03.12.2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді