Справа № 201/911/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

при секретарі Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтовування своїх позовних вимог посилається на те, що 19 вересня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від цього шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через психологічну несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, через що виникали сварки та непорозуміння. З 03 вересня 2013 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Тому позивач просить шлюб розірвати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу, посилаючись на те, що їхні шлюбні відносини тривали лише 3 місяці, які в вересні 2013 року були припинені, примирення вважала не можливим, оскільки має намір створити нову родину. Судові витрати по справі просила стягнути з відповідача.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що у встановлений судом строк з позивачем не примирився, однак заперечує проти розірвання шлюбу та бажає зберегти сім'ю, оскільки їх дитина повинна виростити в сім'ї, де є тато та мама.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини.

Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Як встановлено у судовому засіданні, 19 вересня 2012 року між сторонами Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 528 та видане свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 /а.с. 7/.

Сторони від цього шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.8/.

Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, через що виникали сварки та непорозуміння. З 03 вересня 2013 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч.1 ст. 111 СК України вжиття заходів щодо примирення подружжя у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст. 191 ЦПК України).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2015 року сторонам було надано строк на примирення два місяці. Примирення у наданий судом строк сторони не досягли. Позивач наполягає на розірванні шлюбу.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить їх інтересам, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 2012-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 19 вересня 2012 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 528 - вважати розірваним.

Після розірвання шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_1, прізвище чоловіка - ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений останньою судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.О. Демидова