АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріБасюк Ю.В.

за участю: позивача ОСОБА_5,

третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», ОСОБА_8, третя особа ОСОБА_6 про стягнення суми страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року позов задоволено частково. /а.с. 195-202/

Справа №757/15504/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/381/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Кирилюк І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_7, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість в частині визначення розміру стягнення. Вважає, що рішення суду першої інстанції не обґрунтоване, зокрема, не наведено мотивів прийняття в якості доказу звіту ТОВ «Ексас» від 29.10.2013 р., відповідно до якого вартість матеріального збитку складає 3 112, 0 грн. та неприйняття звіту №18/03/14 від 06.03.2014 р. - з визначеною вартістю збитку у розмірі 15 608, 14 грн. Не враховано також судом першої інстанції, що відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова компанія зобов'язана виплатити не суму матеріального збитку, а витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Крім того, зазначила, що не було враховано судом першої інстанції, що станом на 23.05.2014 р. страховиком виплату страхового відшкодування не здійснено, а тому стягненню також підлягають інфляційні витрати та 3% річних від простроченої суми. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позову у повному обсязі, а саме стягненню з АТ «СК «АХА Страхування» вартості відновлювального ремонту у розмірі 15608, 14 грн., вартості за проведення експертизи - 600, 0 грн., правової допомоги - 1000, 0 грн., пені - 373, 74 грн., інфляційних витрат - 515, 06 грн., та 3 % річних - 59, 01 грн., всього у сумі 18 155, 95 грн., та стягненню з ОСОБА_8 суми франшизи у розмірі 510 грн. та 1000, 0 грн. моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та третьої особи, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 11.10.2013 р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Форд» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_8 та автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, власником якого є ОСОБА_10

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 21.11.2013 р. ОСОБА_8 визнано винним у порушення правил дорожнього руху.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_8 на момент настання дтп була застрахована в АТ «СК АХА Страхування» згідно полісу № АС/6407488.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з вимог ст. 30 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про те, що, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, не прийнявши до уваги наданий позивачем звіт № 18/03/14 про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, оскільки, його було зроблено 06.03.2014 року тобто через чотири з половиною місяці після дорожньо-транспортної пригоди, а сам звіт містить суперечності щодо здійснення попереднього ремонту автомобіля «Фольксваген». Встановивши, що згідно звіту ТОВ «ЕКСАС» про визначення вартості матеріального збитку від 29.10.2013 року, вартість відновлювального ремонту складає 34 547,63 грн., а ринкова вартість автомобіля складає 22 833,00 грн., тому різниця, що підлягає відшкодуванню становить 4 113,00 грн., з яких 1 000,00 грн. франшиза, з вирахуванням якої здійснюється виплата, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про стягнення саме такої суми.

Доводи апеляційної скарги щодо відшкодування вартості відновлювального ремонту, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до звіту ТОВ «ЕКСАС», який позивач не оскаржував, і з яким погодився, вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля, а тому виплаті підлягає різниця між ними у відповідності до ст. 30.1, 30.2 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а не вартість відновлювального ремонту, що і встановлено судом першої інстанції.

В частині відмови у стягненні витрат за проведення експертного дослідження, суд першої інстанції також обґрунтовано виходив з п. 34.2 та п. 34.3 ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про те, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи. Встановивши, що ОСОБА_5 повідомив АТ «СК «АХА Страхування» про дорожньо-транспортну пригоду 15.10.2013 року, які направили свого аварійного комісара 15.10.2013 року, про що свідчить дефектна відомість огляду колісного транспортного засобу від 15.10.2013 року, підписана без зауважень позивачем, отже, АТ «СК «АХА Страхування» в цій частині зобов'язання виконані, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що витрати на проведення експертизи відшкодуванню не підлягають.

В частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення пені та інфляційних витрат, суд першої інстанції також обґрунтовано виходив з вимог п. 36.5. ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та ч. 2 ст. 625 ЦК України, встановивши, що обов'язок щодо виплати страхового відшкодування виникає у Страховика протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, а оскільки сума страхового відшкодування сторонами погоджена не була, доказів направлення АТ «СК «АХА Страхування» заяви про страхове відшкодування позивач не надав, АТ «СК «АХА Страхування» не прострочено виплату страхового відшкодування, тому відсутні підстави для стягнення з АТ «СК «АХА Страхування» пені, трьох процентів річних та індексу інфляції за невиконання грошового зобов'язання.

Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду першої інстанції не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Що стосується стягнення моральної шкоди, судом першої інстанції рішення прийнято у відповідності з ст. 60 ЦПК України, про те, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, взявши до уваги, що пошкодження транспортного засобу призвело до зміни звичайного способу життя та спричиняє незручності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованості позовної вимоги щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 500,00 грн.

Що стосується судових витрат у справі, в тому числі витрат на правову допомогу, суд першої інстанції також обґрунтовано вирахував пропорційність їх стягнення відповідно до задоволених вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: