Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №331/8571/14 Головуючий у 1-й інстанції: Федченко І.М.
Провадження № 22-ц/778/2506/15р. Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

Кочеткової І.В. ,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 09 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

В позові зазначала, що 10.01.2014 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 6. Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З 01 жовтня 2014 року вони з відповідачем припинили спільне сімейне проживання, спільного господарства не ведуть. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним, на утриманні інших неповнолітніх дітей немає. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, перебуває у важкому майновому стані, потребує матеріальної допомоги.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки Ніки аліменти в розмірі 1000 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини, а також стягнути аліменти на її користь в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3х років.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 09 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн., щомісячно, але не менш 30 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.10.2014 року і до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання в розмірі 609 грн. щомісячно, починаючи з 29.10.2014 року і до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.10.2014 року до досягнення дитиною повноліття, та відмовити в задоволенні решти позовних вимог у повному обсязі.

Позивачкою подані заперечення на апеляційну скаргу, в яких ОСОБА_4 наводить доводи на спростування апеляційної скарги. Просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції просить залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

Сторони з 10.01.2014 року перебувають у шлюбі, зареєстрованим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 6.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою.

Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою трьохрічного віку.

Відповідач інших аліментних зобов'язань за виконавчими листами не має.

Відповідач постійного місця роботи не має.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, вирішивши питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

При вирішенні справи судом правильно застосовані ст.ст. 180, 181 СК України, за якими батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Правильно судом застосовано ст. 84 СК України, за якою дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини утримання до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З рішення суду вбачається, що ним враховано визначені законом обставини та позовні вимоги задоволені не у повному обсязі, а частково.

Доводи апеляційної скарги про скрутне матеріальне становище апелянта не підтверджені ніякими доказами.

Під час апеляційного розгляду справи апелянт пояснив, що має тимчасові заробітки, розмір яких вважає недостатнім.

Будь-яких доказів, що розмір його заробітків не дозволяє сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1000грн. на місяць та не дозволяє сплачувати кошти на утримання дружини у розмірі 609грн. до досягнення дитиною трьох років, апелянт не надав.

Доводи апеляційної скарги щодо утримання непрацездатної матері похилого віку не підтверджені доказами.

Доводи апеляційної скарги, що суд не врахував отримання позивачкою соціальної допомоги на час відпустки по догляду за дитиною до досягнення останньою трьох років не спростовують висновки рішення.

Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини утримання до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Не заперечуючи факту тимчасових заробітків, апелянт не надав доказів розміру цих заробітків, що не дає змоги дійти висновку, що він не може надавати дружині матеріальну допомогу у визначеному судом розмірі.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та для постановлення нового рішення по справі.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 09 грудня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: