Справа № 521/6213/15-ц
Провадження № 2/521/3450/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Мазун І.А.,
за участю секретаря - Бурдейного В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -
До Малиновського районного суду м.Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 08.09.1998 року він уклав з відповідачем договір купівлі - продажу 260/1000 частин квартири № 7, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Контр-адм. Луніна, будинок 11. Вказаний договір купівлі-продажу був укладений на Одеській універсальній біржітоварів та послуг та зареєстрований в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за № 342 від 08.09.1998 року та зареєстрований в у КП «ОМБТІ та РОН» № 995 стр. 79 кн.64 пр. від 09.09.1998 року. Сторони виконали усі умови договору, а саме: позивач передав грошові кошти, згідно п.3 Договору, відповідач передав квартиру покупцю.
На теперішній час позивач розпорядитися квартирою не може, оскільки укладений між сторонами договір був посвідчений на біржі, а не нотаріусом, як того вимагає ст. 227 ЦК УРСР.
Посилаючись на викладене, позивач просить визнати договір купівлі-продажу № 342, 260/1000 частин квартири № 7, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Контр-адм. Луніна, будинок 11, укладений 08.09.1998 року на Одеській універсальній біржітоварів та послуг між ОСОБА_1 (покупець) з однієї сторони та ОСОБА_2 (продавці) з іншої сторони - дійсним.
Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечував, просив слухати справу у його відсутності, про що надав письмову заяву.
Відповідач в судове засідання не зявилася, сповіщені належним чином.
Згідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належними чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню наступних підстав.
На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.
Як вбачається з матеріалів справи 08.09.1998 року на Одеській універсальній товарній біржі товарів та послуг між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2, було укладено договір № 342 купівлі-продажу 260/1000 частин квартири № 7, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Контр-адм. Луніна, будинок 11.
Зазначена квартира належала відповідачці ОСОБА_2 на підставі свідоцтва право власності на житло № 0713, виданого органом приватизації Державного житла фонду Приморського району від 03.07.1994 року та зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» № 995 стр. 78 кн.64 пр. від 09.07.1998 року. Позивач після придбання зазначеної квартири 09.08.1998р. зареєстрував своє право власності в ОМБТІ та РОН.
Однак вказаний договір нотаріально посвідчений не був, оскільки на той час цього не вимагалося.
Як вказував позивач в своїй позовній заяві, сторони виконали всі істотні умови цього договору, а саме, позивач передав відповідачам кошти за придбану квартиру, а відповідач передала йому спірну квартиру.
Згідно до повідомлення з КП «БТІ» ОМР від 18.07.2015р. станом на 31.12.2012 року нерухоме майно 260/1000 частин квартири № 7, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Контр-адм. Луніна, будинок 11 зареєстровано за позивачем, ОСОБА_1.
Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, які виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
У відповідності до вимог ст.638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди по всіх істотних умовах договору.
В підтвердження вищевикладеного, судом встановлено, що сторонами було виконано всі умови, що передували укладенню договору купівлі-продажу 260/1000 частин квартири № 7, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Контр-адм. Луніна, будинок 11, а саме відбулася передача коштів зі сторони позивачів та передача квартири зі сторони відповідачів і ними було підписано вищезазначений договір купівлі-продажу нерухомого майна.
Згідно до ч.3 ст.203 ЦК України - волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Договір купівлі-продажу 260/1000 частин квартири № 7, розташованої за адресою: м. Одеса вул. Контр-адм. Луніна, будинок 11, сторонами не оспорювався, а тому він повинен бути визнаний дійсним.
Відповідно до ст.658 ЦК України право на продажу товару, крім випадків примусового продажу або інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.
В даному випадку 08.09.1998 року на момент укладення договору купівлі-продажу відповідачі були власниками цієї квартири, про що зазначено в договорі купівлі-продажу № 342 від 08.09.1998 року.
На підставі ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, з моменту передання відповідачами 260/1000 частин квартири № 7, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Контр-адм. Луніна, будинок 11 позивачу, у останнього виникло право власності на зазначену частку квартири.
Частиною 3 ст.334 ЦК України передбачено, що право власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Враховуючи зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача.
Керуючись ст.ст. 16, 220, 334, 638, 658 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу № 342, 260/1000 частин квартири № 7, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Контр-адм. Луніна, будинок 11, укладений 08.09.1998 року на Одеській універсальній біржітоварів та послуг між ОСОБА_1 (покупець) з однієї сторони та ОСОБА_2 (продавець) з іншої сторони - дійсним.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення, позивачем - в загальному порядку.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН