Справа № 544/756/15-ц
№ пров. 2/544/263/2015
Номер рядка звіту 45
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 червня 2015 року Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря Ралець О.С.,

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

у відкритому судовому засіданні, в залі суду м.Пирятин, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Пирятинського районного сектору Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 25 липня 2011 року вона є власником житлового будинку, що знаходиться в місті Пирятині Полтавської області, вул..Комсомольська, б.22. В даному будинку крім її сина ОСОБА_3 також зареєстрований, але не проживає з вересня 2011 року, колишній чоловік ОСОБА_2. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому з 2011 року вони розлучились, відповідач проживає окремо, але знятись з реєстраційного обліку відмовляється. Факт реєстрації ОСОБА_2 в належному їй будинку порушує її право володіння, користування та розпорядження власністю, у звязку з чим вона вимушена звернутись до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком за адресою: м.Пирятин Полтавської області, вулиця Комсомольська, б.22; а також зобовязати Пирятинський РС УДМСУ в Полтавській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 за адресою: м.Пирятин Полтавської області, вулиця Комсомольська, б.22.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснила, що є власником будинку № 22 по вул. Комсомольській у м. Пирятині. У цьому будинку крім її сина ОСОБА_3 також зареєстрований колишній чоловік ОСОБА_2 26.09.2011 року вона з відповідачем розлучилась, вони перестали проживати як одна сімя. Внаслідок чого відповідач з вересня 2011 року не проживає у вищевказаному будинку. Син, який зареєстрований у будинку, не може оформити субсидію на комунальні послуги, вона не може переоформити будинок на сина. Крім того на адресу належного їй будинку весь час надходять листи з банків щодо погашення відповідачем заборгованості за кредитними договорами, які він укладав. Все це перешкоджає їй володіти, користуватись та розпоряджатись належним їй на праві приватної власності будинком. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком за адресою: м.Пирятин Полтавської області, вулиця Комсомольська, б.22; а також зобовязати Пирятинський РС УДМСУ в Полтавській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 за адресою: м.Пирятин Полтавської області, вулиця Комсомольська, б.22.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що у спірному будинку він прожив 21 рік, але з вересня 2013 року там не проживає, оскільки проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою. Вказаний будинок належав йому, проте він подарував його колишній дружині. Договір дарування він не оспорював, спору про поділ майна з дружиною не було. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 районного сектору Управління державної міграційної служби України в Полтавській області у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав..

Судом установлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору дарування будинку та земельної ділянки від 25.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області, та Витягу про Державну реєстрацію прав від 01.02.2012р. №33040888, власником житлового будинку з господарчими будівлями № 22 по вул. Комсомольській в м. Пирятині Полтавської області є ОСОБА_1 (а.с.6-7).

У вказаному будинку зареєстрований ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується копією будинкової книги та копією паспорта відповідача (а.с.5, 11). Згідно довідки квартального комітету від 16.04.2015р. ОСОБА_2 за адресою: вул. Комсомольська, 22 м. Пирятин, зареєстрований, але не проживає (а.с.28).

26 вересня 2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.12).

Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Право власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом.

Гарантуючи захист прав власності, закон надає власнику право вимоги усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням права володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі.

Отже власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не являється власником будинку за адресою: м.Пирятин Полтавської області, вул.Комсомольська, 22. Крім того членом сімї власника будинку відповідач не являється, оскільки сторони у 2011 році шлюб розірвали, на сьогоднішній день однією сімєю не проживають.

Будь-яких належних та допустимих доказів, як вимагають приписи ст.ст.10, 60 ЦПК України, на підтвердження того, що ОСОБА_2 являється власником будинку, або що він оспорював договір дарування будинку за адресою: м.Пирятин Полтавської області, вул.Комсомольська, 22, від 25.07.2011р., та вказана угода визнана недійсною, відповідач суду не надав.

Заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які надані відповідачем в якості доказів (а.с.22, 23), не є належними та допустимими доказами в розумінні статей 58, 59 ЦПК України.

Подарувавши свій будинок відповідач припинив своє право власності на нього, а також не набув самостійного права на користування спірним житлом з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення як члена сімї власника тощо).

У разі відсутності у відповідача законних підстав щодо права користування спірним будинком, що належить позивачу на праві власності, та за відсутності такої згоди власника будинку, наявні законні підстави для захисту порушеного права позивача щодо користування та розпорядження належним йому майном.

Також судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні належним їй будинком, оскільки син, який проживає у будинку, не може оформити субсидію, на адресу місця реєстрації відповідача: м.Пирятин, вул.Комсомольська, 22, надходять листи від банку, з яким він укладав кредитні договори, щодо виїзду спеціалістами банку за місцем реєстрації відповідача для перевірки платоспроможності та проведення попередньої оцінки майна.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, не являючись власником будинку за адресою: за адресою: м.Пирятин Полтавської області, вул.Комсомольська, 22, не маючи права на користування спірним житлом, але будучи зареєстрованим у вказаному будинку, позбавляє власника даного будинку ОСОБА_1 володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Усунення перешкод користування власністю повинне бути зроблене шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірним будинком, оскільки втрата права користування житлом колишнього власника є наслідком припинення його права власності на житло.

Таким чином позовні вимоги в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщення будинком підлягають задоволенню.

Позовні вимоги щодо зняття з реєстраційного обліку відповідачів суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду. Тобто, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, передбачає подальше її зняття з реєстраційного обліку.

Керуючись ст. ст. 5-11, 57-60, 213, 215, 292 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 346, 383, 391 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Пирятинського районного сектору Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком за адресою: м.Пирятин Полтавської області, вулиця Комсомольська, б.22.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В.Нагорна