Справа № 740/1270/15
Провадження № 2/740/466/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 квітня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Шадура І.Ю.,

з участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивачем з посиланням на ст.405 ЦК України заявлені вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим примішенням-кв.АДРЕСА_1 Чернігівської області, з посиланням на те, що позивач є власником даної квартири, відповідач є її онукою, остання із серпня місяця 2011 року в даній квартирі не проживає, оскільки виїхала на постійне місце проживання до м.Єкатеринбург Російської Федерації, в даний час відповідач разом із своєю сім"єю проживає в АДРЕСА_2, у зв"язку із віддаленістю місця проживання та догляду за малолітньою дитиною відповідач позбавлена можливості вчинити дії по зняттю реєстрації із спірної квартири, у зв"язку з чим позивач не може оформити субсидію на комунальні послуги, що в свою чергу порушує право позивача, як власника квартири, перешкоди відповідачу у користуванні спірною квартирою відсутні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позов за вищевикладених обставин, пояснивши, що відповідач, яка проживала разом із батьком в м.Ніжині по вул.Шевченка, через сімейні проблеми зареєструвала своє місце проживання у спірній квартирі, в даній квартирі вона не проживає з 2011 року, перешкоди у користуванні їй квартирою відсутні.

Відповідач в судове засідання не з"явилась, відповідно до заяви від 17 квітня 2015 року визнає позов, просить розглянути справу за відсутності, оскільки проживає за межами України і має малолітню дитину.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що відповідач є онукою позивача, остання зареєстрована у квартирі позивача, відповідач протягом останніх 2 років у квартирі позивача відсутня і не проживає, перешкоди у цьому зі сторони позивача відсутні, речі відповідача у квартирі відсутні.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що відповідач є онукою позивача, остання зареєстрована у квартирі позивача, відповідач у квартирі позивача ніколи не проживала і в даний час не проживає, перешкоди у цьому зі сторони позивача відсутні, речі відповідача у квартирі відсутні.

Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав.

За правилами ст.ст.150, 156 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Позивач є власником АДРЕСА_1, дата прийняття рішення про реєстрацію права власності-09 червня 2005 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, довідкою КП "Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 31 березня 2015 року, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08 квітня 2015 року.

Відповідно до довідки УДМС Ніжинського МВ УМВС від 19 березня 2015 року відповідач ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання у вищезазначеній квартирі із 04 листопада 2009 року.

Позивачем в судовому засіданні не заперечується, що відповідач є її онукою, реєстрація місця проживання останньої у спірній квартирі проведена за згодою позивача, тобто відповідач, як член сім"ї позивача, зареєструвала своє місце проживання в установленому законом порядку.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до акту від 12 березня 2015 року за участі позивача, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідач із серпня місяця 2011 року у вищезазначеній квартирі не проживає, її речі у даній квартирі відсутні, що підтверджується також і показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні, і не заперечується відповідачем в письмовій заяві від 17 квітня 2015 року. За таких обставин відповідач ОСОБА_2 втратила своє право на користування вищезазначеною квартирою відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим примішенням-квартирою АДРЕСА_1 Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.П. Олійник.