Справа № 654/1890/15-ц
Провадження №2/654/783/2015
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2015 року Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Третьякова І.В.,
при секретарі Бакай В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гола Пристань в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення кредитної заборгованості, -
в с т а н о в и л а:
12.06.2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 13.07.2013 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № HE03R795770765 відповідач отримав кредит в розмірі 7425,55 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем було підтверджено свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісячно в період сплати, позичальник повинен надати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Угоди.
Представник позивача у судове засідання не з'явилась, але надала до суду належним чином оформлену заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволені. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, про день, час та місце слухання справи повідомлені у передбаченому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та за відсутності позивача, що не суперечить положенням ст. 158 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи суд вважає позовні вимоги такими, які підлягають задоволенню.
Під час судового розгляду встановлено, що 13.07.2013 р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № HE03R795770765, за яким позивач надав відповідачеві кредит в сумі 7425,55 грн.
Відповідно до розрахунку наданого позивачем відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та процентами, а саме:
- 6809,61 грн. заборгованість за кредитом;
- 5,86 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;
- 148,51 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;
- 3787,07 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань, а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг:
- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);
- 537,55 грн. - штраф (процентна складова).
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідачу надавалася можливість спростувати доводи позивача щодо розміру заборгованості перед банком, проте заперечень відповідач не надіслала, а тому суд приходить до висновку, що відповідач погоджується із розміром заборгованості.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Таким чином, виходячи з викладеного між сторонами склалися договірні правовідносини, обов'язок по сплаті кредиту залишається не виконаний до цього часу, вимоги позивача щодо погашення заборгованості за кредитним договором відповідач не здійснив, тому позов підлягає задоволенню.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміну задоволених позовних вимог.
Таким чином, підлягають стягненню судові витрати, оскільки підтверджені квитанціями.
Оцінивши в сукупності встановлені обставини, відповідні їм норми закону, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.
Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 179, 209, 212, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526,549,551,610,1048-1050,1054 ЦК України, суд -
Позов публічного акціонерного товариства КБ Приват Банк про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляції протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Суддя І. В. Третьякова