Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/2378/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Галаган В.І.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Осмолович В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - Кохановського Вадима Сергійовича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 серпня 2014 року

в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 серпня 2014 року відмовлено в задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. Вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що висновок суду про належне виконання відповідачем кредитного зобов'язання є помилковим та спростовується матеріалами справи, а саме: розширеним розрахунком заборгованості за кредитним договором ОСОБА_3 станом на 15 травня 2014 року. Розмір заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором визначається виключно реєстром боржників, з якого вбачається яка сума боргу по кредиту, по процентам, попенібула передана ТОВ «ФК Вектор Плюс» від ПАТ «Сведбанк» та ТОВ«Кредитні ініціативи» від ТОВ «ФК Вектор Плюс» і наданим позивачем разрахунком заборгованості за договором станом на 15 травня 2014року,а не листом ПАТ «Сведбанк» від 14 грудня 2012року, на який послався суд.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 23 липня 2008 року ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», і ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №2615/0708/71-064, за умовами якого банк надає позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 93 000 доларів США зі строком повернення по 23 липня 2038 року включно, сплатою 11,4% річних за користування кредитом, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором.

За п. 8.1 договору за порушення терміну сплати ануїтентних платежів та/або комісії позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу. (а.с. 5-9 т. 1).

ВАТ «Сведбанк» зобов'язання за договором виконав - надав відповідачу кредит у розмірі 93 000 доларів США (а.с. 53 т. 1).

Відповідачем ОСОБА_3 умови договору виконувались з серпня 2008 року по жовтень 2012 року, що підтверджується квитанціями про перерахування грошових коштів на відкритий їй рахунок у ВАТ «Сведбанк» (а.с. 171-203 т. 1).

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу №15, відповідно до п.п. 2.1, 2.2 якого Банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, зазначеними у Реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації, а Фактор шляхом надання фінансової послуги Банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає Банк за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу, та в порядку, передбаченому цим договором.

У договорі сторони погодили, що права вимоги заборгованості по кредитних договорах та права вимог по Договорам Забезпечення, укладених з боржниками, відступаються Банком Фактору за цим Договором на основі «як є» без надання будь-яких пов'язаних забезпечень та гарантій, окрім тих, що вказані у цьому Договорі.

Після переходу прав вимоги заборгованості до Фактору, останній має право нараховувати, в якості нового кредитора, проценти, комісії, штрафні санкції та інші обов'язкові платежі по відношенню до боржників у разі невиконання ними вимог кредитних договорів по сплаті обов'язкових платежів, строк сплати яких не настав на дату підписання цього договору, але настане у майбутньому. (а.с. 119-145 т.1)

На підставі Акту прийому-передачі Реєстру заборгованостей боржників за Договором про №15 від 28 листопада 2012 року Банк передав, а Фактор прийняв Реєстр заборгованостей від 28 листопада 2012 року, в тому числі за Кредитним договором № 2615/0708/71-064 від 23 липня 2008 року, загальна заборгованість за яким станом на 28 листопада 2012 року становила 160 993,08 доларів США, з яких заборгованість за кредитом - 92 144,00 доларів США, заборгованість по процентам - 32 047,12 доларів США, пеня - 36 801,96 доларів США. (а.с. 18-20,146-147 т. 1)

В той же день, 28 листопада 2012 року, між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу, відповідно до п.п. 2.1, 2.2. якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступає Фактору ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, зазначеними у Реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації, а Фактор шляхом надання фінансової послуги Банку набуває Права вимоги такої Заборгованості від боржників та передає Банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу, та в порядку, передбаченому даним Договором.

Договором сторони погодили, що права вимоги заборгованості по кредитних договорах та права вимоги по Договорах Забезпечення, укладених з боржниками, відступаються Фактору за цим Договором на основі «як є» без надання будь-яких пов'язаних забезпечень та гарантій, окрім тих, що вказані у цьому Договорі.

Після переходу Прав вимоги заборгованості до Фактору, останній має право нараховувати, в якості нового кредитора, проценти, комісії, штрафні санкції та інші обов'язкові платежі по відношенню до боржників у разі невиконання ними вимог кредитних договорів по сплаті обов'язкових платежів, строк сплати яких не настав на дату підписання цього договору, але настане у майбутньому. (а.с. 94-111 т. 1)

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу від 28 листопада 2012 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» передало, а Фактор прийняв Реєстр заборгованостей боржників від 28 листопада 2012 року, в тому числі за договором № 2615/0708/71-064 від 23 липня 2008 року, загальна заборгованість за яким станом на 28 листопада 2012 року становила 160 993,08 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 92 144,00 доларів США, заборгованість по процентам - 32 047,12 доларів США, пеня - 36 801,96 доларів США. (а.с. 112-114 т. 1)

14 грудня 2012 року ПАТ «Сведбанк» на адресу ОСОБА_3 надіслано письмове повідомлення про те, що право вимоги заборгованості ОСОБА_3 по Кредитному договору № 2615/0708/71-064 від 23 липня 2008 року відступлене ТОВ «Вектор Плюс», а також доведено до відома ОСОБА_3, що станом на 28 листопада 2012 року розмір її заборгованості за Кредитним договором становить: 2 271,75 доларів США по основній сумі кредиту; 187,12 доларів США по процентам; 790,27 доларів США - нарахована пеня.

Дане повідомлення підписано представником ПАТ «Сведбанк» та представником ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» та містить відтиски печаток вказаних товариств. (а.с. 204 т. 1).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03 грудня 2013 року, яке набрало законної сили 19 лютого 2014 року, встановлено, що відповідач ОСОБА_3 до листопада 2012 року належним чином виконувала свої обов'язки за Кредитним договором, погашаючи тіло кредиту та сплачуючи проценти за користування кредитними коштами. За повідомленням ПАТ «Сведбанк» від 14 грудня 2012 року про відступлення права вимоги станом на 28 листопада 2012 року розмір заборгованості ОСОБА_3 за договором становив: по основній сумі кредиту - 2 271,75 доларів США; по процентам 187,12 доларів США, пеня 790,27 доларів США. Доказів переходу права вимоги про стягнення іншого розміру заборгованості з ОСОБА_3 від ПАТ «Сведбанк» до ТОВ «ФК «Вектор Плюс» суду не надано, отже, розмір заборгованості ОСОБА_3 в сумі 177 947,25 доларів США, що на дату розрахунку складає - 1 422 332,37 грн., є недоведеним. Судом встановлено, що ОСОБА_3 неодноразово зверталась до нових кредиторів з пропозицією погасити наявну заборгованість шляхом перерахування нею грошових коштів у валюті договору - доларах США, проте об'єктивно не мала і на даний час не має можливості це зробити через відсутність у нового кредитора ТОВ «Кредитні ініціативи» ліцензії на здійснення валютних операцій і у зв'язку з цим можливості відкриття рахунку для внесення ОСОБА_3 грошових коштів в іноземній валюті. (а.с. 226-233,205-225 т. 1)

У червні 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що до нього за договором факторингу від 28 листопада 2012 року перейшло право вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором №2615/0708/71-064 від 23 липня 2008 року, за яким відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 93 000,00 доларів США. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором її заборгованість станом на 15 травня 2014 року становить: за кредитом - 92 144,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на день проведення розрахунку складає 1 074 673,91 грн., за відсотками - 47 599,53 доларів США, що складає 555 152,51 грн.; пеня - 64 309,10 доларів США, що складає - 218 252,55 грн.. Позивач просив ухвалити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором у зазначеному розмірі.

Відповідач позов не визнала, у письмових запереченнях посилалась на те, що розрахунок заборгованості здійснений позивачем невірно, вимоги позивача є передчасними, не доведено факт відступлення права вимоги до відповідача первісним кредитором позивачу, рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено факт прострочення кредитора, позивач не може вимагати від відповідача виконання зобов'язання за кредитним договором, оскільки у позивача відсутня ліцензія НБУ на здійснення валютних операцій, а договір факторингу, за яким до позивача перейшло право вимоги, є нікчемним. Вказувала на пропуск позивачем строку позовної давності щодо вимог про стягнення частини платежів за кредитним договором.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем належно виконувались зобов'язання за кредитним договором №2615/0708/71-064 від 23 липня 2008 року, що встановлено рішенням Дніпровського районного суду від 03 грудня 2013 року, яке набрало законної сили, кредитна заборгованість відповідача станом на 28 листопада 2012 року, тобто на день відступлення права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «Вектор Плюс», становила 2 271,75 доларів США по основній сумі кредиту, 187,12 доларів США по процентам; 790,27 доларів США по пені, а розрахунки кредитної заборгованості, надані позивачем ТОВ «Кредитні ініціативи» не містять відомостей щодо погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором за період з серпня 2008 року по листопад 2012 року включно, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості дати оцінку об'єктивності наданого позивачем розрахунку заборгованості. (а.с. 149-150). Надані позивачем Реєстри заборгованості боржників від 28 листопада 2012 року, за якими кредитна заборгованість ОСОБА_3 становить 160 993,08 доларів США, не містять доказів на підтвердження розрахунку, ураховуючи здійснені відповідачем платежі у погашення кредитної заборгованості, а зазначений у Реєстрах розмір заборгованості спростовується письмовим повідомлення первісного кредитора ПАТ «Сведбанк» від 14 грудня 2012 року, відповідно до якого загальна заборгованість відповідача становила 3 249,14 доларів США, і позивачем не усунуті розбіжності у розрахунку кредитної заборгованості з урахуванням здійсненого відповідачем погашення боргу.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що доказом існування заборгованості є розширений розрахунок, наданий позивачем, у якому відображено заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 15 травня 2014 року, судова колегія відхиляє та вважає, що ці доводи не є підставою для скасування рішення суду, зважаючи на те, що судом першої інстанції та апеляційним судом встановлено, що відповідач не мала можливості здійснювати погашення кредиту за кредитним договором в період з 28 листопада 2012 року (моменту переходу права вимоги до позивача) через відсутність у нового кредитора ТОВ «Кредитні ініціативи» ліцензії на здійснення валютних операцій та рахунку для внесення ОСОБА_3 грошових коштів в іноземній валюті, а до переходу права вимоги зобов'язання за кредитним договором відповідачем виконувались належним чином.

З пояснень представника позивача апеляційним судом встановлено, що і на даний час у позивача відсутня ліцензія на здійснення валютних операцій і він не може відкрити рахунок відповідачу для погашення кредиту у валюті договору - доларах США, отже судова колегія вважає, що у даному випадку має місце прострочення кредитора і відповідно до положень ст. 613 ЦК України виконання зобов'язання має бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Доводи скарги щодо помилковості висновку суду про належне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором не відповідають висновкам суду, зазначеним у рішенні, а саме: рішенням суду було встановлено, що відповідачем зобов'язання за договором виконувались до листопада 2012 року, і це було встановлено також рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03 грудня 2013 року, яке набрало законної сили, після чого відповідачем зобов'язання за договором не виконувались через відсутність у позивача рахунку для перерахування грошових коштів в іноземній валюті.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що розмір заборгованості відповідача визначається виключно Реєстром заборгованості боржників, за яким було передане фактору право вимоги, судова колегія вважає безпідставними, оскільки відомості, зазначені у Реєстрі щодо розміру заборгованості відповідача за кредитним договором не відповідають фактичним обставинам справи, а саме платіжними документами, які не спростовані позивачем, про внесення відповідачем грошових коштів на погашення кредиту, а також повідомленням первісного кредитора про розмір заборгованості станом на 28 листопада 2012 року.

Також в апеляційній скарзі позивач зазначає про свою незгоду з висновками суду про те, що є неналежними доказами повідомлення, направлені позивачу 14 грудня 2012 року та 22 лютого 2013 року, у яких йдеться про технічну помилку у розмірі заборгованості, вказаному раніше у листі ПАТ «Сведбанк» від 14 грудня 2012 року. Проте, суд першої інстанції, оцінюючи зазначені докази, визнав їх неналежними з тих підстав, що вони неналежно оформлені, а також з тих підстав, що відсутнє обґрунтування розміру заборгованості, про стягнення якої заявлений позов, враховуючи здійснені відповідачем платежі до листопада 2012 року.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - Кохановського Вадима Сергійовича відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: