Єдиний унікальний номер 219/3775/15-ц Номер провадження 22-ц/775/163/2015
Єдиний унікальний номер 219/3775/15-ц
Номер апеляційного провадження 22-ц/775/163/2015 Головуючий 1 інстанції Конопленко О.С.
Категорія 39 Доповідач Кішкіна І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Новосядлої В.М., Новосьолової Г.Г.,

при секретарі Журавльові О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську Донецької області справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Завідуючої ОСОБА_2 Артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, ОСОБА_2 Артемівської державної нотаріальної контори про визнання незаконною бездіяльності нотаріуса, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Завідуючої ОСОБА_2 Артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, ОСОБА_2 Артемівської державної нотаріальної контори про визнання незаконною бездіяльності нотаріуса, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди відмовлено.

З вказаним рішенням не погодилась позивачка та оскаржила його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги позивачка посилається на неповне зясування судом обставин по справі, порушення норм матеріального та процесуального права, апелянт вважає, що судом першої інстанції не було витребувано в головному управлінні юстиції Донецької області письмові докази отримання від нотаріуса запитів в Російську Федерацію, повторні запити не надіслані, також судом не враховано те, що вийшли всі строки для прийняття рішення про видачу свідоцтва про право власності, але постанова нотаріусом не винесена.

В судовому засіданні апеляційного суду позивачка підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Відповідач завідуюча ОСОБА_2 Артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_2 Артемівської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви, згідно яких просять справу розглянути за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 08 жовтня 1968 року (а.с. 16).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29 жовтня 1993 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві спільної приватної власності належить квартира 16, розташована в будинку № 88 по вулиці Корсунського в місті Артемівську Донецької області (а.с. 10).

07 лютого 2014 року ОСОБА_4 помер в місті Бобров Бобровського району Воронезької області Російської Федерації, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11 лютого 2014 року серії ІІ-СИ № 810801 (а.с. 15).

14 липня 2014 року позивачкою в присутності нотаріуса нотаріального округу Бобровського району Воронезької області ОСОБА_5 складено заяву про прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_4, у якій зазначила, що спадщина складається з наступного майна: - 1/2 частини в праві спільної сумісної власності на квартиру, яка розташована за адресою: Україна, Донецька область, м.Артемівськ, вул.. Корсунського, б. 88, кВ. 16; - земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Україна, Донецька область, місто Артемівськ, садівництво «Чорнобилець»; - гараж, розташований за адресою: Україна, Донецька область, місто Артемівськ, в кооперативі «Зірка». Крім того, в заяві зазначено, що спадкоємцями за законом є: позивачка ОСОБА_1 дружина, ОСОБА_6 дочка, ОСОБА_7 дочка (а.с. 28).

Вищевказана заява ОСОБА_1 надійшла до ОСОБА_2 Артемівської державної нотаріальної контори та 07 серпня 2014 року відкрито спадкову справу № 338/2014 (а.с.19).

Відповідно до завіреної належним чином копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, спадкову справу після смерті ОСОБА_4 заведено 07 серпня 2014 року ОСОБА_2 Артемівською державною нотаріальною конторою (а.с. 30).

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні її позову, суд першої інстанції на підставі аналізу доказів у їх сукупності виходив з того, що враховуючи, що ОСОБА_4 останнім часом був зареєстрований та проживав в Російської Федерації, де і помер, а спадкове майно знаходиться на території м. Артемівська Донецької області в Україні, завідуючою ОСОБА_2 Артемівською державною нотаріальною конторою правильно відкрито спадкову справу за місцезнаходженням спадкового майна, що відповідає вимогам законодавства України та міжнародних правових актів. При цьому, у звязку з тим, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 є інша держава, компетентні установи юстиції Договірних Сторін зносяться один з одним через свої центральні органи, що передбачено ст. 5 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах. Крім того, тому що місто Донецьк відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а юридичною адресою Головного управління юстиції у Донецькій області є м. Донецьк, бул. Пушкіна, 34, та надходження поштових повідомлень на той час до Головного управління юстиції у Донецькій області було неможливим, з 25 листопада 2014 року Головне управління юстиції у Донецькій області переміщено до м.Краматорська Донецької області, завідуюча ОСОБА_2 Артемівської державної нотаріальної контори була позбавлена можливості до того часу направити запит нотаріусу в Російську Федерацію через Головне управління юстиції у Донецькій області, у відповідності до вимог Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах. Лише після визначення нової адреси розташування Головного управління юстиції у Донецькій області у м. Краматорську, в нотаріуса виникла можливість направити запит до нотаріуса м. Бобров Воронезької області Російської Федерації через Головне управління юстиції у Донецькій області, що і було зроблено нотаріусом 14 січня 2015 року. Таким чином, завідуючою ОСОБА_2 Артемівської державної нотаріальної контори виконано всі можливі і необхідні дії щодо встановлення інших спадкоємців за законом, передбачені законодавством України та міжнародними договорами. На теперішній час до надходження відповіді від нотаріуса Російської Федерації нотаріус позбавлена можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Позивачка не навела жодних переконливих доказів своїх вимог, твердження позивачки про протиправну бездіяльність завідуючої ОСОБА_2 Артемівської державної нотаріальної контори не знайшли свого підтвердження в суді, у звязку з чим причинний звязок між заявленою позивачкою шкодою і діями відповідача відсутній.

Такі висновки суду є правильними.

Згідно із ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Відповідно до п. 1.12 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 7 п. 1.12 гл. 10 розд. ІІ зазначеного Порядку якщо спадкодавець, якому належало майно на території України, мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається на підставі Закону України «Про міжнародне приватне право».

Згідно із ст.ст. 70, 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» з урахуванням положень статей 71, 72 цього Закону спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання. Спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.

Відповідно до п. 4.12 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Відповідно до п. 4.14 гл. 10 розд. ІІ цього Порядку при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Згідно із ст. 5 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, укладеної 22 січня 1993 року, підписаної 12 державами-учасницями, в тому числі Росією та Україною, ратифікованої Україною 10 листопада 1994 року, компетентні установи юстиції Договірних Сторін зносяться один з одним через свої центральні органи.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 зазначеної Конвенції провадження по справах про спадкування нерухомого майна компетентні вести установи Договірної Сторони, на території якої знаходиться майно.

Частиною 15 Розяснення Міністерства юстиції України від 13 жовтня 2011 року «Про надання правової допомоги у майнових правовідносинах та спадкуванні відповідно до положень Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» зазначено, що органи, які уповноважені на здійснення безпосередніх зносин з відповідними уповноваженими органами Договірних Сторін Протоколу є - Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Таким чином, з огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, у звязку з тим, що ОСОБА_4 останнім часом був зареєстрований та проживав в Російської Федерації, помер в місті Бобров Бобровського району Воронезької області Російської Федерації, спадкове майно знаходиться на території м.Артемівська Донецької області в Україні, завідуючою ОСОБА_2 Артемівською державною нотаріальною конторою правильно відкрито спадкову справу за місцезнаходженням спадкового майна. При цьому нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину, на підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Але як вбачається з матеріалів справи та витребуваної апеляційним судом Донецької області та оглянутої в судовому засіданні спадкової справи (а.с.79-81), в останній відсутні визначені законодавством документи. При цьому суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги та пояснення позивачки в судовому засіданні апеляційного суду з наданням заяви (а.с.70), рекомендоване повідомлення про поштове відправлення та опису вкладення до вказаної заяви (а.с.86-88), про те, що всі необхідні для отримання свідоцтва про спадщину документи вона відправила поштою відповідачці, оскільки з опису вкладення вбачається, що крім заяви інших документів направлено не було.

Зазначене вище також підтверджується результатами перевірок Головного управління юстиції у Донецькій області від 19 січня 2015 року за №д-6 та від 16 квітня 2015 року за №Д-390 (а.с.11,20) за скаргами позивачки на бездіяльність завідуючої ОСОБА_2 Артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, що також спростовує доводи апеляційної скарги позивачки.

Також суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про неможливість видачі позивачці свідоцтва про права на спадщину за законом без дотримання процедури, визначеної Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Розясненням Міністерства юстиції України від 13 жовтня 2011 року «Про надання правової допомоги у майнових правовідносинах та спадкуванні відповідно до положень Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», а саме те, що компетентні установи юстиції Договірних Сторін зносяться один з одним через свої центральні органи. Зазначене також спростовує доводи апеляційної скарги щодо бездіяльності відповідача.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрі України №1053-р від 30 жовтня 2014 року місто Донецьк відноситься до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, а також відповідно до розпорядження Кабінету Міністрі України №1085 від 07 листопада 2014 року (в редакції розпорядження Кабінету Міністрі України №428-р від 05 травня 2015 року) місто Донецьк відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Юридичною адресою Головного управління юстиції у Донецькій області до 25 листопада 2014 року була м. Донецьк, б-р Пушкіна, 34.

Відповідно до повідомлення на офіційному сайті Укрпошти від 24 липня 2014 року у звязку з активним розгортанням бойових дій в зоні проведення АТО, неможливістю дістатися до місця призначення пошти, дбаючи про здоровя та життя працівників Укрпошти, тимчасом призупинено прийом поштових відправлень до деяких населених пунктів Донецької та Луганської областей. В Донецькій області до Амвросіївського, Старобешівського, Шахтарського, Ясинуватського районів, до міста Донецьк, Горлівка, Дебальцеве, Дзержинськ, Єнакієве, Макіївка, Сніжне, Торез, Харцизьк (а.с.82).

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 247/7 від 25 листопада 2014 року наказано перемістити Головне управління юстиції у Донецькій області до м.Краматорська Донецької області (а.с.83).

Таким чином, з огляду на викладе, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у звязку з проведенням антитерористичної операції, зупиненням поштових відправлень до м.Донецька, переміщенням Головного управління юстиції у Донецькій області з міста Донецька до м.Краматорська Донецької області завідуюча ОСОБА_2 Артемівської державної нотаріальної контори була позбавлена можливості з серпня 2014 року до фактично січня 2015 року направити запит нотаріусу в Російську Федерацію через Головне управління юстиції у Донецькій області відповідно до вимог вищезазначених норм. 14 січня 2015 року відповідачем було направлено лист до Головного управління юстиції у Донецькій області про надання правової допомоги на підставі ст.5 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах до Міністерства юстиції України в отриманні відомостей про наявність або відсутність спадкової справи та кола спадкоємців на майно ОСОБА_4 Російській Федерації, м.Бобров Воронезької області (а.с.31). До теперішнього часу відповідь на запит не надійшла, тому відповідач позбавлена можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Тобто, з урахуванням вищевикладеного, а також листів Головного управління юстиції у Донецькій області від 19 січня 2015 року за №д-6 та від 16 квітня 2015 року за №Д-390 (а.с.11,20) за результатами перевірок за скаргами позивачки, доводи апеляційної скарги позивачки щодо бездіяльності відповідачки не знайшли свого підтвердження.

Крім того, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні вимог позивачки про стягнення моральної шкоди, керуючись ст.23 ЦК України та п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, тому що судом не встановлено протиправної бездіяльності відповідача, а тому відсутній причинний звязок між заявленою позивачкою шкодою і діями відповідача.

Апеляційний суд вважає, що, розглядаючи справу суд першої інстанції повно, всебічно і обєктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав вірну правову оцінку та дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий

Судді