Справа № 157/159/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Антонюк О.В.
Провадження № 22-ц/773/691/15 Категорія: 34 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Карпук А.К.,

суддів - Стрільчука В.А., Бовчалюк З.А.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Камінь-Каширського районного суду від 19 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з указаним позовом покликаючись на такі обставини.

12 листопада 2014 року близько 09 год. 30 хв. він залишив свій автомобіль "Citroen Berlingo", реєстраційний номер НОМЕР_1 на нетривалий час на узбіччі дороги. Після повернення до автомобіля виявив на ньому механічні ушкодження.

Працівниками ДАІ було встановлено, що наїзд на автомобіль вчинено гужовою повозкою унаслідок самовільного руху коня, які належать відповідачу ОСОБА_2

Постановою Камінь-Каширського районного суду від 02.12.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено штраф у розмірі 340 грн.

Висновком експерта-товарознавця встановлено розмір заподіяної шкоди, який становить 12 872.86 грн. Просив стягнути ці кошти на його користь з відповідача ОСОБА_1

Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 19 березня 2015 року позов задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 12872 (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят дві гривні) 86 копійок майнової шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, та 1043 (одну тисячу сорок три гривні) 60 копійок судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що шкода, заподіяна позивачеві, знаходиться у причинно-наслідковому зв'язку з неправомірними діями ОСОБА_2, тому, останній, як власник гужової підводи та винна особа повинен нести відповідальність за заподіяну шкоду.

Такий висновок суду ґрунтується на законі та відповідає встановленим обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 листопада 2014 року біля 09 год. 30 хв. в с. Оленине Камінь-Каширського району відповідач ОСОБА_2 залишив на смузі відведення належну йому гужову підводу з конем. Унаслідок самовільного руху відбувся наїзд гужової підводи на автомобіль "Citroen Berlingo", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. 5).

Протоколом огляду транспортного засобу від 12 листопада 2014 року підтверджується, що на автомобілі виявлено такі ушкодження: розбитий задній фонар з лівої сторони, задній бампер з лівої сторони, вм'ятина на лівому порогові, пошкрябини на лівій дверці, вм'ятина на лівому передньому крилі (а.с. 29).

Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 4799 від 06 січня 2015 року встановлено вартість відновлювального ремонту автомобіля "Citroen Berlingo", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі 12 872.86 грн. (а.с. 6-15).

Вина відповідача та неправомірність його дій, унаслідок яких було заподіяно механічних ушкоджень належному ОСОБА_1 автомобілю, підтверджується постановою Камінь-Каширського районного суду від 02 грудня 2014 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 5).

Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про протиправне заподіяння шкоди, причинний зв'язок між ними і заподіяною шкодою та наявність вини заподіювача підтверджується зібраними у справі доказами та ґрунтується на законі.

За таких обставин суд, на підставі положень ч. І ст. 1166 ЦК України, якою передбачено умови відшкодування майнової шкоди, заподіяної фізичній особі, дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача коштів на її відшкодування.

Суд підставно взяв до уваги поданий позивачем експертний висновок про розмір відновлювального ремонту, який виходячи з положень ст.ст. 58, 59 ЦПК України є належним та допустимим доказом.

В порушення вимог ч. 3 ст. 10, ч. І ст. 60 ЦПК України, доказів на спростування вказаної обставини відповідач не подав, клопотання про призначення судово-технічної експертизи не заявляв, хоча йому було відомо про наявність у нього такого права, що вбачається із змісту апеляційної скарги (а.с. 49). Доводи апелянта про відсутність його вини у самовільному русі підводи з конем спростовуються постановою Камінь-Каширського районного суду від 02.12.2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Покликання апелянта про відсутність технічної можливості обминути автомобіль у зв'язку з місцем його паркування не мають правового значення, оскільки наїзд на автомобіль стався не унаслідок неправильного управління підводою, а унаслідок самовільного руху коня.

Суд обґрунтовано ухвалив про стягнення коштів на підставі ст. 1166 ЦК України, які передбачають загальні підстави майнової відповідальності за завдану шкоду.

Правила частини четвертої статті 1193 ЦК про можливість зменшення розміру відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину, застосовуються у виняткових випадках, якщо відшкодування шкоди у повному розмірі неможливе або поставить відповідача у тяжке матеріальне становище.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції та в апеляційному суді відповідач не подав доказів про свій майновий стан, а лише посилався на те, що він не працює, оскільки не може знайти роботу.

Подана відповідачем у даному судовому засіданні довідка про склад сім'ї не містить інформації про його майновий стан, тому не може слугувати підставою для зменшення розміру заподіяної шкоди.

На виконання положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України судом роз'яснено відповідачеві про те, що на підтвердження майнового стану останній вправі подати довідку про доходи, однак, відповідачем повідомлено про відсутність такого доказу. Клопотань про надання йому можливості подати такий документ, останній не заявляв, повідомивши, що навіть у разі зменшення судом розміру шкоди він не зможе її відшкодувати, а лише погодиться сплачувати позивачу не більше 200 грн. на місяць.

При розгляді справи суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали справи, встановив правовідносини, які виникли між сторонами та застосував закон, яким ці правовідносини врегульовані, тобто, ухвалив законне і обґрунтоване рішення, тому правові підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Камінь-Каширського районного суду від 19 березня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: