Cправа № 127/2-1320/2011
Провадження № 4-с/127/75/15
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

17 квітня 2015 року м. Вінниця

17 квітня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Гриневича В.С.,

при секретарі Мироненко В.В.,

за участю представника заявника ОСОБА_1

представника Вишенського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, заінтересована особа Вишенський відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, про зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, що знаходяться на рахунках в банківських установах, власником яких є ОСОБА_3, який було накладено постановою державного виконавця від 26.11.2014р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постановою державного виконавця від 26.11.2014р. про арешт грошових коштів боржника та зобовязання Вишенського ВДВС Вінницького МУЮ вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна записів про обтяження нерухомого майна ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати неправомірною бездіяльність виконуючого обовязки начальника Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_6 щодо не зняття арешту, накладеного постановою від 26.11.2014р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постановою від 26.11.2014р. про арешт грошових коштів боржника, зобовязати задовольнити заяву про зняття арешту з майна та грошових коштів ОСОБА_3 шляхом винесення постанови про зняття арешту та зобовязати вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна записів про обтяження нерухомого майна ОСОБА_3.

Скарга мотивована тим, на виконанні у Вишенському відділі ДВС Вінницького МУЮ перебуває виконавчий лист №2-1320/2011 від 13.03.2012р. виданий Замостянським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліментів на користь неповнолітнього сина ОСОБА_8 у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Станом на 25.11.2014р. за боржником рахувалась заборгованість в сумі 43000 грн.

В процесі примусового виконання виконавчого листа №2-1320/2011 від 13.03.2012р. постановою державного виконавця Наконечного С.С. від 26.11.2014р. було накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_3, що містяться на рахунках: р/р 1360, №7587 в ВФ ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 302689, №9300 в ПАТ «Укрсиббанк», МФО 351005, №260537779 в ВОД АТ «Райфайзен банк ОСОБА_2», МФО 302247, №3201 в ПАТ «ОСОБА_2 банк», МФО 300346.

Постановою державного виконавця Наконечного С.С. від 26.11.2014р. було накладено арешт на все майно, що належить боржнику та оголошено заборону на його відчуження.

Проте, в подальшому, заборгованість в сумі 43000 грн. боржником погашена повністю, у звязку з чим 11.03.2015р. до Вишенського ВДВС Вінницького МУЮ було направлено заяву про зняття арешту з майна та грошових коштів боржника.

25.03.2015р. представником боржника було отримано лист від 23.03.2015р. №4538/08-35, за підписом виконуючого обовязки начальника Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_6, яким повідомлялося про неможливість зняти арешт у звязку з відсутністю для цього правових підстав.

Вказану бездіяльність виконуючого обовязки начальника Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_6 заявник вважала неправомірною, у звязку з чим звернулася до суду з даною скаргою.

Заявою про зміну вимог від 17.04.2014р. представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 просила суд постановити рішення, яким зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, що знаходяться на рахунках в банківських установах, власником яких є ОСОБА_3, який було накладено постановою державного виконавця від 26.11.2014р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постановою державного виконавця від 26.11.2014р. про арешт грошових коштів боржника та зобовязати Вишенський ВДВС Вінницького МУЮ вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна записів про обтяження нерухомого майна ОСОБА_3. При цьому представник заявника фактично відмовилась від попередніх вимог скарги.

Крім того, представник ОСОБА_3 ОСОБА_1 просила суд замінити заінтересовану особу в.о. начальника Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_6 на Вишенський відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції.

Заява представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 про зміну вимог скарги судом прийнято до розгляду, оскільки це не суперечить ст. 27, 31 ЦПК України.

Крім того, протокольною ухвалою від 17.04.2015р., з урахуванням вимог ст. 33 ЦПК України судом задоволено клопотання представника заявника та замінено заінтересовану особу в.о. начальника Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_6 на Вишенський відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції.

В судовому засіданні Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 змінені вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених у скарзі.

Представник Вишенського ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_9 в судовому засіданні проти змінених вимог не заперечував та поклався на розсуд суду при вирішенні цього питання.

Стягувач ОСОБА_7 в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №167 від 09.04.2015р.

Заслухавши представників сторін та дослідивши надані докази суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, з огляду на таке.

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 09.06.2011р. у справі №127/2-1320/2011 задоволено позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_10 в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття.

На виконання вказаного судового рішення Замостянським районним судом м. Вінниці видано виконавчий лист №2-1320/2011 від 13.03.2012р., який стягувачем предявлено для примусового виконання до Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

В процесі примусового виконання виконавчого листа №2-1320/2011 від 13.03.2012р. постановою державного виконавця Наконечного С.С. від 26.11.2014р. було накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_3, що містяться на рахунках: р/р 1360, №7587 в ВФ ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 302689, №9300 в ПАТ «Укрсиббанк», МФО 351005, №260537779 в ВОД АТ «Райфайзен банк ОСОБА_2», МФО 302247, №3201 в ПАТ «ОСОБА_2 банк», МФО 300346.

Постановою державного виконавця Наконечного С.С. від 26.11.2014р. було накладено арешт на все майно, що належить боржнику та оголошено заборону на його відчуження.

11.03.2015р. до представником ОСОБА_3 направлено до Вишенського ВДВС Вінницького МУЮ заяву про зняття арешту з майна та грошових коштів боржника, оскільки заборгованість по аліментах повністю погашена.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Однак, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження та пояснив державний виконавець в судовому засіданні виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1320/2011 від 13.03.2012р., на даний час не закінчено, оскільки стягнення аліментів здійснюється щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Поряд з цим, порядок зняття арешту з майна боржника при незавершеному виконавчому провадженні врегульовано статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема згідно з ч. 3 ст. 60 вказаного закону з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований у разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано.

Однак, оскільки жодна з перелічених у ч. 3, 4 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» обставин необхідних для зняття арешту з майна боржника за постановою начальника відділу ДВС не має місця, підстави для зняття арешту постановою начальника відділу ДВС відсутні.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів оглянутого в судовому засіданні виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-1320/2011 від 13.03.2012р. виданого Замостянським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліментів на користь неповнолітнього сина ОСОБА_8 у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, станом на момент розгляду заяви заборгованість боржника про сплаті аліментів повністю погашена останнім. Наведені обставини також підтверджуються представником відділу ДВС ОСОБА_2 та копіями розрахункових квитанцій про сплату заборгованості по аліментах на користь стягувача.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника.

Таким чином, оскільки заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_3 відсутня, відсутні також підстави для звернення стягнення на грошові кошти та майно боржника.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10, 27, 37, 60, 209, 210, 213, 383, 387 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 задовольнити.

Зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, що знаходяться на рахунках в банківських установах, власником яких є ОСОБА_3, який було накладено постановою державного виконавця від 26.11.2014р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постановою державного виконавця від 26.11.2014р. про арешт грошових коштів боржника та зобовязати Вишенський ВДВС Вінницького МУЮ вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна записів про обтяження нерухомого майна ОСОБА_3.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з отримання копії ухвали.

Суддя