Справа № 2/303/1340/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 квітня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді Морозової Н. Л.

при секретарі Ільчак Р. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Страбичівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Реєстраційна служба Мукачівського МРУЮ про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом визнання за нею права власності на спадкове майно - домоволодіння АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що домоволодіння АДРЕСА_1 належало її матері ОСОБА_2, яка була його забудовником. Вона проживала разом з матір'ю та була зареєстрована за вказаною адресою. Після смерті матері - ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року відкрилася спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1. На випадок своєї смерті, її мати ОСОБА_2 залишила заповіт складений 13.05.1987 року, який не змінено і не скасовано та посвідчено 21.12.1995 року секретарем Страбичівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, ОСОБА_3, яким заповіла все належне їй майно на день смерті їй - ОСОБА_1. Вона, ОСОБА_1, станом на час складання заповіту спадкодавцем, носила прізвище ОСОБА_1, оскільки до 18.01.1996 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 18.01ґ1996 року шлюб з ОСОБА_5 розірвано, після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_1 У 2000 році, вона уклала шлюб з ОСОБА_7 та взяла прізвище чоловіка «ОСОБА_1». Після смерті матері ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, вона, фактично прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном і на даний час там проживає. Тому у відповідності до норм ЦК України, який діяв на час відкриття спадщини, вона є такою, що прийняла спадщину. 01.04 2015 року звернулася до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, отримала відмову у вчиненні даної нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно. Оскільки будинок побудовано до 1950 року, а забудовник - її мати ОСОБА_2 не оформила за життя правстановлюючих документів на будинок, то відсутність таких, позбавляє її можливості оформити права власності на спадкове майно у встановленому законом порядку.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві позов просить задоволити. У випадку неявки відповідача з винесенням заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, повідомлялася в порядку, передбаченому ст. 74 ЦПК України, подали через канцелярію суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, задоволення позову залишають на розсуд суду.

Третя особа явку свого представника в судове засідання не забезпечила.

Перевіривши матеріали справи суд приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що забудовником домоволодіння АДРЕСА_1 була ОСОБА_2, що стверджується довідкою № 1279/02-27 від 01.10.2014 року, виданою виконкомом Страбичівської сільської ради Мукачівського району (а.с. 9,16)

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що стверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого виконкомом Страбичівської сільської ради Мукачівського району 07.03.1994 року (а.с17)

ОСОБА_2 залишила заповіт складений 13.05.1987 року, який не змінено і не скасовано та посвідчено 21.12.1995 року секретарем Страбичівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, ОСОБА_3, яким заповіла все належне їй майно на день смерті ОСОБА_1 (а.с18).

Згідно довідки № 312/02-27 від 24.03.2015 року виданої виконкомом Страбичівської сільської ради Мукачівського району, на день смерті ОСОБА_2 в дворогосподарстві АДРЕСА_1 були зареєстровані син ОСОБА_8 та донька ОСОБА_1, 1957 р. н. (а.с19)

Судом встановлено, що ОСОБА_1, станом на час складання заповіту спадкодавцем, носила прізвище ОСОБА_1, оскільки до 18.01.1996 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 18.01.1996 року шлюб з ОСОБА_5 розірвано, після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_1 (а.с. 7)

14 березня 2000 року, ОСОБА_1, 1957 р. н. уклала шлюб з ОСОБА_7, 1955 р. н., після укладення шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_1», що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 виданим виконкомом Страбичівської сільської ради Мукачівського району 14.03.2000 року (а.с8).

Позивач ОСОБА_1 Отримати позбавлена можливості отримати Свідоцтво про праву на спадщину за заповітом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння АДРЕСА_1, що стверджується відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії (а.с.23).

Згідно технічного паспорту, домоволодіння АДРЕСА_1 складається: з житлового будинку літ. «А» та літньої кухні літ. «Б» (а.с.11-13).

Спадкові відносини регулюються нормами ЦК України ( в редакції 1963 року) та нормами діючого ЦК України.

Відповідно до ст. 524 ЦК України в редакції 1963 р. спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 548 ЦК України 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном ст. 549 цього Кодексу.

Як вбачається з довідки № 312/02-27 від 24.03.2015 року виданої виконкомом Страбичівської сільської ради Мукачівського району, на день смерті ОСОБА_2 в дворогосподарстві АДРЕСА_1 були зареєстровані син ОСОБА_8, 1960 р. н. та донька ОСОБА_1, 1957 р. н. (а.с19)

У матеріалах справи наявне свідоцтво про смерть ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 20).

Відповідно до ст. 553 ЦК України 1963 р. спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття в т. ч. на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкування за законом або за заповітом. Вважається, що відмовився від спадщини також спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини ( ст. 549 цього Кодексу).

Як стверджує позивач ОСОБА_1, вона весь час, після прийняття спадщини, володіла та користувалася спадковим майном, що дає суду підстави вважати, що позивач вчинила ряд дій, які свідчать про фактичне прийняття нею спадщини.

Статтею 328 ЦК встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інакше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування: Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється:

- по об'єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті ст. 1218 ЦК України.

Статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (1233 ЦК України), який посвідчує нотаріус (ст. 1248 ЦК) або уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування (ст. 1251 ЦК України).

Таким чином, позивачем повністю доведено обставини, на які він посилається, як на підставі своїх вимог, а тому позов підлягає до задоволення повністю.

На підставі вищенаведеного, керуючись, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-218, ст.256, ЦПК України, ст.ст. 524, 548,549,553 ЦК України 1963 року, ст. 328 ЦК України , суд -

р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на спадкове майно - домоволодіння АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну

Головуючий Морозова Н. Л.