АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3211/15 Справа № 205/9623/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Остапенко Н. Г. Доповідач - Калиновський А.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів Судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Калиновського А.Б.

Суддів : Гайдук В.І., Ремеза В.А.

При секретарі : Левцунову І.В.

Розглянула у відкритому судовому засiданнi в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення, -

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2014 року позовні вимоги ПАТ "ПриватБанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення задоволено.

Виселено ОСОБА_2, ОСОБА_3, які зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_1.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" судовий збір у сумі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Згідно ч.1, 3 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом.

Судом встановлено, що 11 квітня 2006 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №DNL0GK03205817.(а.с.6-7).

Відповідно до кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 82950,00 грн. строком до 14.04.2026 року та зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором сторони 11.04.2006 року уклали договір іпотеки, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 30,50 кв. м., житловою площею 15,90 кв. м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.(а.с.9-10).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2013 року, що вступило в законну силу, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором в розмірі 216093,63 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 30,5 кв.м.

Вирішено реалізувати предмет іпотеки шляхом здійснення процедури продажу предмету іпотеки будь-яким способом будь-якій особі - покупцеві з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з дотриманням вимог ст. 38 Закону України "Про іпотеку".

Визначено початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.(а.с.25-28).

01жовтня 2013 року на адресу відповідача була направлена вимога про виселення із квартири та надано тридцятиденний строк для добровільного виселення(а.с.13).

Згідно довідки КП житлово-експлуатаційного підприємства Дніпропетровської міської ради №859 від 10.02.2014 року за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано дві особи: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3(а.с.47).

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк", суд правильно виходив з того, що рішення суду про звернення стягнення на спірну квартиру набрало законної сили, а тому є усі підстави для виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з цього житлового приміщення.

Доводи апеляційної скарги відповідачів про те, що їх належним чином не було повідомлено про час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим були порушені їх права та вони були позбавлені можливості надати докази по справі не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не надали доказів, які б спростовували висновку суду першої інстанції. Крім того, цивільно-процесуальним законодавством не передбачено скасування правильного по суті рішення у зв'язку з неповідомленням сторін у справі.

Твердження про те, що для виселення мешканців у судовому порядку необхідною умовою є надіслання іпотекодержателем таким мешканцям письмової вимоги про необхідність добровільного звільнення житлового приміщення є необґрунтованим, оскільки як видно з матеріалів справи, така вимога була надіслана банком відповідачам, у відповідності до вимог чинного законодавства.

Крім того, відповідно до п.43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Таким чином, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Суддi: