Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року м. Київ
Суддя судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Гвоздик П.О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Сумської області від 11 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання договору недійсним.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 грудня 2014 року позов задоволено. Визнано кредитно-заставний договір, укладений 22 серпня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, недійсним. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» 243 грн 60 коп. судового збору.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 11 березня 2015 року рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Крім того, заявником порушено клопотання про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження.

Оскільки причина пропуску цього процесуального строку є поважною, клопотання підлягає задоволенню, а касаційний строк - поновленню.

Розглянувши касаційну скаргу, вважаю, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову в позові, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив із того, що передбачених ст. ст. 203, 215 ЦК України правових підстав для визнання спірного договору недійсним немає та сама по собі неможливість надання для огляду в судовому засіданні оригіналу кредитної справи не підтверджує відсутність волевиявлення ОСОБА_2 при укладенні вказаного кредитно-заставного договору і не може бути мотивом для визнання його недійсним за наявності інших судових рішень, що набрали законної сили, в тому числі, й щодо звернення стягнення на предмет застави згідно із вказаним договором, а також існування фактів реалізації заставленого майна та зарахування суми, вирученої від продажу предмета застави на задоволення вимог заставодержателя.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваного рішення апеляційного суду не вбачається порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. ст. 73, 325, 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Сумської області від 11 березня 2015 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання договору недійсним.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_2.

Касаційну скаргу залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.О. Гвоздик