Апеляційний суд Житомирської області
Справа №293/1567/14-ц Головуючий у 1-й інст. Васильчук С. Ф. Категорія 2 Доповідач Товянська О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого: судді Товянської О.В.

суддів: Микитюк О.Ю., Гансецької І.А.

при секретарі: Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні правомочностей власника майна за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 18 березня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2014р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що рішенням Черняхівського райсуду від 06.02.2014р. йому повернуто у власність автомобіль ВАЗ 21063, 1990р.в., д.н.НОМЕР_1. Після вступу рішення в законну силу, звернувся з виконавчим листом до виконавчої служби про повернення йому автомобіля, який знаходиться у домогосподарстві відповідачки. Проте, державний виконавець безпідставно відмовив йому у відкритті виконавчого провадження. Відповідачка відмовилась повернути йому автомобіль.

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом. Зазначав, що відповідно до мотивувальної частини рішення Апеляційного суду від 08.08.2014р. і наявних у нього документів, він є власником вказаного автомобіля. Просив позови об'єднати та зобов'язати ОСОБА_3 передати автомобіль йому та ОСОБА_1

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 18 березня 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення скасувати та відмовити у позові. Зазначає, що спірного автомобіля у неї немає, колишній чоловік забрав його після скасування арешту.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи доведено, що 07.09.2011р. ОСОБА_2 видав ОСОБА_4 і ОСОБА_5 довіреність на право розпорядження (укладання договорів купівлі-продажу, міни, оренди, застави, позички тощо, крім договорів дарування), із правом передоручення іншим особам, належним йому автомобілем - ВАЗ 21063, 1990р.в., д.н.НОМЕР_1. 19.02.2012р. ОСОБА_4 видав довіреність також ОСОБА_1 на право розпорядження (укладання договорів купівлі-продажу, міни, оренди, застави, позички тощо, крім договорів дарування) (а.с.28,29).

Рішенням Черняхівського райсуду від 06.02.2014р. ОСОБА_1 виділено у власність вказаний автомобіль ВАЗ 21063, 1990р.в., д.н.НОМЕР_1. Ухвалою Черняхівського райсуду від 12 березня 2012р. на майно сторін, в т.ч. і на спірний автомобіль, було накладено арешт та заборонено його відчуження. Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 08 квітня 2014р. вказане рішення про поділ транспортних засобів скасовано, у позові в цій частині відмовлено. У мотивувальній частині рішення суду апеляційної інстанції зазначено, що спірний транспортний засіб перебуває у власності ОСОБА_2

Судом встановлено, що за заявою ОСОБА_2 ухвалою Черняхівського райсуду від 29 липня 2014р. скасовано арешт на вказаний транспортний засіб.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з п.6 Постанови ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009року №14 при ухваленні рішення суд відповідно до ст.212 ЦПК оцінює докази з урахуванням вимог ст..ст.58,59 ЦПК про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Позивачі як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді зазначили, що їм невідомо місце знаходження спірного автомобіля. Вони припускають, що відповідачка разом із сином його десь переховує. В апеляційному суді ОСОБА_2 пояснив, що спірний автомобіль він бачив останній раз у ОСОБА_4 у 2012р. (запис на технічному носії).

Судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

За таких обставин, коли позивачі не довели, що спірний автомобіль знаходиться у позивачки, не надавши жодного належного та допустимого доказу, судове рішення підлягає скасуванню із відмовою у позові за безпідставністю.

Керуючись ст..ст.209,218,303,304,307,309,314,316,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 18 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні правомочностей власника майна відмовити за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий : Судді :