22-ц/775/439/2015(м)
Головуючий у 1 інстанції Скудін В.Є.
Категорія 59 Доповідач Баркова Л.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

22 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого Баркової Л.Л.

Гаврилової Г.Л., Сорока Г.П.

при секретарі Бєльченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за поданням в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_3 за межі України

за апеляційною скаргою відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції на ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 12 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 12 березня 2015 року в задоволенні подання в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_3 за межі України відмовлено.

В апеляційній скарзі в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції просить ухвалу суду скасувати, як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції.

Відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу у відсутності ОСОБА_3 та зацікавленої особи ОСОБА_4 і її представника ОСОБА_5, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції Матвійчука Д.В., який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно вимог п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд, відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у задоволенні подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_3 за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не доведено факту ухилення боржника від виконання зобов'язань.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитись.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, держвиконавець посилався на те, що боржник ухиляється від зобов'язань, борг не сплачує, на виклики Першотравневого ДВС не з'являється.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із п.18 ч.2 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Разом з тим, згідно вимог ч.1 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до вимог ст. 32 ЗУ «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Як вбачається з матеріалів справи, Першотравневим районним судом Донецької області 09 грудня 2013 року було видано виконавчий лист №2/241/433/2013 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, починаючи з 29.08.2013 року.

Постановою від 13.06.2014 року за виконавчим листом відкрито виконавче провадження.

Належних і допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження та 27.01.2015 року викликався державним виконавцем, але ухилявся від явки до ДВС та від сплати боргу, не надано як суду першої інстанції, так і апеляційному суду.

Із пояснень представника ДВС вбачається, що скарги на дії держвиконавця щодо невиконання примусового стягнення аліментів від стягувача не надходило, за місцем проживання боржника, наявність майна не перевірялась, опис майна та акти не складались.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні подання про обмеження у праві виїзді за межі України, оскільки не доведено факту ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення суду.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не належать до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування оскаржуваної ухвали, яку постановлено з додержанням вимог закону, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції відхилити.

Ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 12 березня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :