АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8537/15 Справа № 203/1259/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Черненкової Л.А., Пищиди М.М., при секретареві Прудченко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровськ від 11 серпня 2015 року за заявою Органу опіки та піклування Кіровської районної у м.Дніпропетровськ ради про звільнення від повноважень опікуна,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кіровського райсуду м.Дніпропетровськ від 11.08.2015р. задоволено заяву Органу опіки та піклування Кіровської районної у м.Дніпропетровськ ради та звільнено від повноважень опікуна ОСОБА_2 відносно підопічної ОСОБА_3 В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

ОСОБА_3,1969р.н., є інвалідом ІІ гр. дитинства. Рішенням Кіровського райсуду м.Дніпропетровськ від 13.09.2007р. ОСОБА_3 визнано недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено опікуном ОСОБА_2 (а.с.178 т.1).

Вже 6.03.2010р. між ОСОБА_4, сином опікуна ОСОБА_2, та підопічною останньої ОСОБА_3 зареєстровано шлюб (а.с.5,87 т.1).

На підставі свідоцтва про право на спадщину від 8.11.2006р. ОСОБА_3 належала квартира №60 у будинку №22 на ж/м «Червоний камінь» (а.с.53,115 т.1). 2.12.2014р. ОСОБА_3 знята з реєстрації своєї квартири №60 у будинку №22 на ж/м «Червоний камінь» у м.Дніпропетровськ та того ж дня зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10,11.20,21). Квартира АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власність на житло належала опікуну ОСОБА_2 (а.с.174 т.1).

Після цього 27.06.2014р. нотаріально посвідчена довіреність від імені підопічної ОСОБА_3 про уповноваження опікуна ОСОБА_2 представляти її інтереси при вирішенні будь-яких питань, повязаних з продажем квартири №60 у будинку №22 на ж/м «Червоний камінь» (а.с.54 т.1). 26.12.2014р. нотаріально посвідчено укладення між ОСОБА_5 та опікуном ОСОБА_2, яка діяла по довіреності від імені підопічної ОСОБА_3, договір купівлі-продажу, за умовами якого належна останній квартира №60 у будинку №22 на ж/м «Червоний камінь» у м.Дніпропетровськ продана з відстроченням платежу (а.с.43,44 т.1).

20.01.2015р. нотаріально посвідчено укладений між опікуном ОСОБА_2 та підопічною ОСОБА_3 договір купівлі-продажу, за умовами якого останньою придбано 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.3,4 т.1).

Відчуження квартири підопічної ОСОБА_3 №60 у будинку №22 на ж/м «Червоний камінь» у м.Дніпропетровськ опікун ОСОБА_2 намагалась здійснити неодноразово. Так, рішенням засідання опікунської ради від 12.08.2008р. відмовлено у задоволенні заяви опікуна ОСОБА_2 про надання дозволу на продаж цієї квартири (а.с.163,164 т.1). Рішенням засідання органу опіки та піклування від 11.08.2009р. відмовлено у задоволенні заяви опікуна ОСОБА_2 про надання дозволу на обмін квартири підопічної ОСОБА_3 №60 у будинку №22 на ж/м «Червоний камінь» у м.Дніпропетровськ (а.с.154 т.1). Після фактичного відчуження квартири 3.02.2015р. опікун ОСОБА_2 знову звернулась до органу опіки та піклування з заявою про надання дозволу на продаж належної ОСОБА_3 квартири №60 у будинку №22 на ж/м «Червоний камінь» у м.Дніпропетровськ з посиланням на те, що квартира їх не влаштовує та є збитковою (а.с.99 т.1). Проте, рішенням засідання опікунської ради №2 від 04.02.2015р. відмовлено у задоволенні заяви опікуна ОСОБА_2 про надання дозволу на продаж квартири підопічної ОСОБА_3 - №60 у будинку №22 на ж/м «Червоний камінь» у м.Дніпропетровськ (а.с.6 т.1).

13.03.2015р. органом опіки та піклування опікуну ОСОБА_3 запропоновано надати звіт щодо збереження та належного утримання квартири №60 у будинку №22 на ж/м «Червоний камінь» та будинку №74 по вул.Петровського в смт.Іларіонове Синельниківського району, від надання якого опікун відмовилась (а.с.92,93).

У березні 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про відкриття кримінального провадження за зазначеними вище фактами відчуження нерухомого майна за участю недієздатної ОСОБА_3

14.04.2015р. нотаріально посвідчено розірвання укладених договорів купівлі-продажу від 26.12.2014р. та 20.01.2015р.

Крім того, ще червні 2013 року Комунальний заклад «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ініціювало перед органом опіки та піклування про звільнення ОСОБА_2 від опікунських повноважень відносно недієздатної ОСОБА_3 у звязку з неналежним їх виконанням (а.с.142-145).

За ч.1-3 ст.41, ч.1 ст.58 ЦК України опіка встановлюється, зокрема, над фізичними особами, які визнані недієздатними. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє опікун. Відповідно до вимог ст.67 ЦК України опікун зобовязаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. За положеннями ч.1 ст.68, ч.1 ст.71 ЦК України опікун, його дружина,чоловік та близькі родичі (батьки, діти, брати, сестри) не можуть укладати з підопічними договорів, крім передання майна підопічному у власність за договором дарування або у безоплатне користування за договором позички. Опікун не має прав без дозволу органу опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, у тому числі, договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири. Опікун зобовязаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах.

Враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені обставини про не виконання ОСОБА_2 своїх опікунських повноважень відносно недієздатної підопічної ОСОБА_3, суд першої інстанції обґрунтовано на підставі ст.75 ЦК України звільнив її від вказаних повноважень.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на неправильність судового рішення безпідставні та суперечать як встановленим обставинам, так і зазначеним вимогам закону. ОСОБА_2 не лише не заперечувала, а, навпаки, визнавала в апеляційній скарзі факти порушення нею опікунських повноважень. Та обставина, що допущені нею порушення виправлені шляхом анулювання актового запису про реєстрацію шлюбу та шляхом розірвання укладених договорів відносно нерухомого майна, не є підставою до продовження нею опікунських повноважень. Наявні в матеріалах справи докази свідчать, що ОСОБА_2 безпосередньо після призначення її опікуном систематично стала вживати усі заходи до відчуження нерухомого майна підопічної. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що діяла вона виключно в інтересах підопічною безпідставні, оскільки діяла вона фактично всупереч встановленому законодавцем порядку, що вже саме по собі свідчить про не дотримання нею гарантованих державою прав та інтересів недієздатної особи. Крім того, вважати вчиненими в інтересах підопічної наведені вище правочини відносно нерухомого майна не можна і з наступних підстав. Внаслідок вчинених правочинів підопічна позбавлена власної двокімнатної квартири, набувши взамін лише частину іншої квартири. Тобто, будучи єдиним самостійним власником своєї квартири вона стала співвласником іншої квартири разом з опікуном. Не може вважатись і вчиненим в інтересах підопічної продаж квартири останньої з розстроченням платежу за неї. Наявним у матеріалах справи доказам суд першої інстанції надав належну оцінку у відповідності до вимог т.212 ЦПК України. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що звільнення її від опікунських повноважень спричинить до моральної травми підопічної спростовуються наданими у судовому засіданні апеляційного суду поясненнями самої ОСОБА_3, яка, навпаки, з припиненням опікунських повноважень погоджувалась.

Таким чином підстав для скасування рішення суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровськ від 11 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_6

ОСОБА_7