РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

31.07.2015 р. Франківський районний суд м.Львова в складі:

Головуючого- судді Гулієвої М.І.

При секретарі-Матвієнко А.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи Франківського районного відділу ГУ ДМС України у Львівській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким , що втратив право на користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 І. , посилаючись на те, що придбала квартиру 14.06.2003 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1092997 від 25.07.2003 року, що складається з однієї кімнати, 27.10.2008 року у вказаній квартирі прописала доньку ОСОБА_3, а 13.05.2010 року прописала у квартирі свого зятя ОСОБА_2 Однак, відповідач через декілька місяців покинув свою сім"ю та виселився з даної квартири. З того часу відповідач не приймає участі в оплаті за квартиру та комунальні послуги,не проживає у спірній квартирі,хоча ніхто йому не чинить перешкод,місце його проживання їй невідоме.Просить визнати його таким, що втратив право на користування житлом у квартирі АДРЕСА_2 та усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом зняття ОСОБА_2В.з реєстрації за вказаною адресою.

У судове засідання представник позивача не з"явився, надіслав клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив. Просить позов задоволити.

Представник 3особи в судове засідання не з"явився,надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив про причини неявки, хоча належно повідомлений про час та місце слухання справи, що вбачається з газети "Високий замок" від 17-19 липня 2015 року № 76(5332), суд вважає за можливе, у відповідності до ст.169, 224 ЦПК України, розглядати справу у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що позивачка є власником квартири по вул. вул.Рубчака,17а/102 у м.Львові на підставі договору купівлі-продажу №2889 від 14.06.2003 року , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1092997 від 25.07.2003 року.

Як вбачається з довідки від 08.10.20014 року № НОМЕР_1 "Магістральне" ОСОБА_2 зареєстрований у спірній квартирі з 13.05.10р.

Відповідно до актів ,виданих ЛКП "Магістральне" від 15.05.2014 року, 12.06.2014 року, 24.07.2014 року, 18.08.2014 року ОСОБА_2, 02.08.1986 р.н.за адресою: м.Львів, вул. Рубчака, 17а/102 не проживає.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Права власника квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, вони передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатись ним на власний розсуд.Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Статтею 405 ЦК України врегульовано питання збереження права на користування житловою площею членів сім»ї власника житла у квартирах, що перебувають у приватній власності- член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин значно довше строку,встановленого ст.405 ЦК України, між ним та позивачкою не укладались жодні угоди щодо користування житлом, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом у спірній квартирі підлягає до задоволення.

Що стосується позовних вимог про зобов»язання ВГІРФО Франківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області зняти відповідача з реєстрації, такі до задоволення не підлягають, як зайво пред»явлені, оскільки, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» , зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою),а тому додаткового вирішення судом не потребують.

Керуючись ст.ст.10,11,60,169,208,209,212-215,218,224-226 ЦПК України,суд,-

В и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

ОСОБА_2 визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_3 І. у м.Львові.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя М.І.Гулієва