Справа № 638/1092/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 квітня 2015 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Подосокорської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням,

Установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що його дружині ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. 03.06.2013 року рішенням суду ОСОБА_2 визнана недієздатною та ОСОБА_1 призначено її опікуном. У спірній квартирі зареєстрована ОСОБА_3, яка є рідною сестрою ОСОБА_2 Відповідачка не проживає у квартирі АДРЕСА_1 більше десяти років та фактично знаходиться поза межами України, в США, адреса її проживання невідома, спілкування відсутнє. Враховуючи, що відповідач більше десяти років не проживає у спірній квартирі, не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири, вважає, що ОСОБА_3 втратила право користування житлом.

Представник позивача ОСОБА_4 надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі наступного.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_2 (а.с.14-15).

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 03 червня 2013 року ОСОБА_2 визнано недієздатною, опікуном призначено чоловіка останньої ОСОБА_1.

Крім того, у даній квартирі зареєстрована ОСОБА_3, яка фактично у спірній квартирі не проживає більше десяти років.

Відповідно до статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.1989 року, № 13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь -які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Факт не проживання та відсутності ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується не отриманням відповідачем поштової кореспонденції за вказаною адресою, не сплатою витрат на комунальні послуги та утримання спірної квартири.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням не проживання ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 більше шести місяців, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.10,11,14, 27, 31, 60, 61,213-215,224 ЦПК, ст.ст.71,72,107 ЖК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.1989 року, № 13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дзержинського районного суду м. Харкова протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Іншими особами, які беруть участь у справі, рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий