Справа № 297/868/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Драб В. І., при секретарі Гарані О. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Берегівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, про внесення змін до договору купівлі-продажу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Берегівського районного суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Берегівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, про внесення змін до договору купівлі-продажу від 16 квітня 2002 року, зазначивши наступне.

16 квітня 2002 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори Закарпатської області Мирончук О. В. і зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 2-2069 (далі - Договір), за умовами якого відповідач продав, а позивачка купила споруду кіоску-буфету "ІНФОРМАЦІЯ_1" під літерою " 17", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з пунктом 1 Договору Споруда складається з 2-х приміщень площею 14,20 кв. м. та тераси площею 22,00 кв. м. з коефіцієнтом 0,3. Загальна площа Кіоску - 20,80 кв. м.

У 2007 році позивачка звернулася до Берегівської міської ради Закарпатської області з заявою про продаж їй земельної ділянки під Спорудою.

Рішенням сімнадцятої сесії Берегівської міської ради Закарпатської області V скликання від 21 грудня 2007 року № 567 позивачці надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (шляхом викупу) земельної ділянки під Спорудою орієнтованою площею 0,0100 га для здійснення комерційної діяльності.

Однак, при виготовленні Малим приватним підприємством "ЗЕНІТ" технічної документації на вищевказану земельну ділянку з'ясувалося, що в тексті Договору були допущені дві суттєві помилки, а саме: в його пункті 1 зазначено, що площа тераси становить 22,00 кв. м. з коефіцієнтом 0,3, а загальна площа Кіоску - 20,80 кв. м. У даному випадку після слів "тераси площею 22,00 кв. м." помилково зазначено слова "з коефіцієнтом 0,3" та неправильно зазначено загальну площу Кіоску - 20,80 кв. м., замість 36,20 кв. м.

Позивачка вже кілька разів зверталася до відповідача з пропозицією укласти додаткову угоду про внесення відповідних змін до Договору, однак останній щоразу заявляє про неможливість явки до нотаріуса. У зв'язку з цим позивачка змушена звернутися до суду для внесення відповідних змін до Договору в судовому порядку.

Наявність вищевказаних помилок у Договорі позбавляє позивачку можливості в повній мірі володіти, користуватися і розпоряджатися придбаною нею Спорудою та перешкоджає у проведенні державної реєстрації права власності позивачки на зазначене нерухоме майно, оскільки існує невідповідність між зазначеною у Договорі загальною площею Споруди (20,80 кв. м.) і зазначеною у Договорі загальною площею 2-х приміщень та тераси Споруди (14,20 кв. м. та 22,00 кв. м.), що не дозволяє однозначно визначити дійсну площу Споруди.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, проте подала до суду заяву, в якій просила розглянути позов без її участі, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з'явився, і подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав.

Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 6.12 розділу VI Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 року № 3253/5, текст нотаріально оформлюваного документа (договору, заповіту, довіреності, заяви тощо) повинен бути викладений зрозуміло, чітко, грамотно, не повинен мати підчисток, з дотриманням вимог чинного законодавства. У разі якщо текст нотаріально оформлюваного документа викладено неграмотно, нечітко (незрозуміло), зміни чи доповнення до нього вносяться та оформлюються нотаріусом у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з частинами першою, другою статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Тобто, в разі відсутності згоди (домовленості) сторін про зміну чи розірвання договору він може бути змінений чи розірваний на вимогу однієї із сторін лише за рішенням суду при наявності певних підстав, передбачених договором або законом.

Якщо сторони змінюють договір за взаємною згодою, то в такому випадку застосуванню підлягає загальне правило про укладення договорів (ч. 1 ст. 638 ЦК України), яке визначає, що договір є укладеним з моменту досягнення згоди з усіх істотних його умов.

При цьому слід зазначити, що домовленість про зміну договору є теж договором. У разі зміни договору за домовленістю сторін, моментом зміни зобов'язання є, відповідно, момент вчинення правочину, у формі домовленості сторін, про його зміну. Дане положення цілком відповідає змісту більш загального положення, що визначено у частиніпершій статті 638 ЦК України.

У разі якщо договір змінюється у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну договору законної сили.

Стаття 654 ЦК України передбачає, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

За приписами підпунктів 7.1. - 7.3. пункту 7 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерстваюстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, договір сторін про зміну або розірвання нотаріально посвідченого договору здійснюється шляхом складання окремого договору. Договір про зміну або розірвання договору підписується сторонами і посвідчується нотаріусом. На всіх наданих нотаріусу примірниках основного договору проставляється відмітка про його зміну або розірвання, у якій зазначаються номер за реєстром та дата посвідчення договору про зміну або розірвання, проставляється нотаріусом підпис і скріплюється його печаткою. Якщо нотаріус, який посвідчив договір, позбавлений можливості посвідчити договір про його зміну або розірвання (у разі смерті, заміщення нотаріуса, у разі неможливості виконання ним своїх обов'язків, припинення нотаріусом діяльності, передачі документів до державного нотаріального архіву або з будь-яких інших причин), договір про зміну або розірвання договору може бути посвідчений іншим нотаріусом. При цьому таким нотаріусом складається додатковий примірник договору, який направляється ним за місцем зберігання договору, що змінюється або розривається. Сторонам договору нотаріус роз'яснює про повернення правовстановлюючого документа за місцем зберігання примірника договору, що розірваний.

Таким чином, подаючи позов до суду про внесення змін до договору зацікавлена сторона повинна ставити перед судом питання про внесення змін до договору, а не про зобов'язання відповідача внести такі зміни. Оскільки відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договір є домовленістю двох або більше сторін, зобов'язання в судовому порядку другої сторони за договором внести до нього зміни позбавлено правового сенсу і не сприяє реальному захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є зміна правовідношення.

Отже, суд може захистити порушене право шляхом зміни умов договору за рішенням суду, а не зобов'язанням відповідача укласти додаткову угоду, оскільки відповідно до частини третьої статті 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Іншим чином усунути виявлені порушення позивачка немає можливості, оскільки не передбачено законом.

Факт допущення вищевказаних помилок у Договорі підтверджується попереднім договором купівлі-продажу Споруди від 11 грудня 1999 року, укладеним між відповідачем та ОСОБА_5, посвідченим державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори Закарпатської області Кун І. П. і зареєстрованим у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 1-4895, з якого вбачається, що Споруда складається з 2-х приміщень площею 14,20 кв. м. та тераси площею 22,00 кв. м., а також технічним паспортом на Споруду від 20 серпня 1996 року, з якого вбачається, що загальна площа літньої тераси Споруди становить 22,00 кв. м.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 16, 651, 652, 653 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10,11, 60, 61, 208, 209, 224-226 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Внести зміни до договору купівлі-продажу від 16 квітня 2002 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідченого державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори Закарпатської області Мирончук О. В. і зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 2-2069, шляхом викладення абзацу другого пункту 1 в наступній редакції: «Споруда складається з 2-х приміщень площею 14,20 кв. м. та тераси площею 22,00 кв. м. Загальна площа кіоску - 36,20 кв. м.».

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд на протязі десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Драб В. І.