Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/888/15 Головуючий у 1-й інстанції: Чемодурова Н.О.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Краснокутської О.М.

Сапун О.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі, обґрунтувавши свої вимоги тим, що її чоловік, ОСОБА_3, працював на ВАТ "Содовий завод" з 23.12.1983 року по 26.11.2001 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. На підставі посвідчення № 164 від 23.02.2004 року комісії по трудовим спорам з ВАТ "Содовий завод" на користь ОСОБА_3 стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 705 грн. 95 коп.

В 2003 році державним виконавцем ВДВС винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Всі виконавчі документи були передані арбітражному керуючому ВАТ "Содовий завод". До цього часу рішення комісії по трудових спорах не виконане. Постановою господарського суду Донецької області від 04.09.2003.5/174Б ВАТ "Содовий завод" визнано банкрутом. На даний час на розрахунковому рахунку ВАТ "Содовий завод" відсутні кошти для погашення боргів по виконавчим документам. Враховуючи викладене, позивач вважає, що оскільки ВАТ "Содовий завод" на 100% було державним підприємством, то відповідно до ст. 619 ЦК України за його дії має нести субсидіарну відповідальність Фонд державного майна України, тому просила суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 705, 95 грн.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У судове засідання апеляційного суду Запорізької області сторони не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Апелянт подала заяву про розгляд справи у її відсутності, відповідач про причини неявки суд не сповістив, про причини неявки суд не сповістив. За таких обставин колегія суддів на підставі частини 2 статті 305 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що його постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні передбачені законом підстави для стягнення з Фонду державного майна України на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі в сумі 705 грн. 95 клоп., яка на підставі посвідчення № 164 від 23.02.2004 року комісії по трудовим спорам з ВАТ "Содовий завод" підлягала стягненню з ВАТ "Содовий завод" на користь чоловіка позивачки ОСОБА_3

Вказаний висновок відповідає фактичним обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що чоловік позивачки ОСОБА_3 з 23.12.1983 року по 26.11.2001 року працював на ВАТ "Содовий завод". 23.02.2004 року рішенням комісії по трудових спорах ВАТ "Содовий завод" визнано, що ОСОБА_3 має право на отримання від ВАТ "Содовий завод" належну працівникові заробітну плату у розмірі 705 грн. 95 коп. На підставі вказаного рішення 24.02.2004 року було видано посвідчення № 164, у якому зазначено, що документ має силу виконавчого листа і у тримісячний строк надається до відділу державної виконавчої служби Слов'янського районного управління юстиції ( а. с. 4-6 ).

Постановою господарського суду Донецької області від 04.09.2003.5/174Б ВАТ "Содовий завод" визнано банкрутом. На даний час на розрахунковому рахунку ВАТ "Содовий завод" відсутні кошти для погашення боргів по виконавчим документам.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і за життя борг по заробітній платі йому виплачений не був, ОСОБА_2 просила стягнути 705 грн. 95 коп. з Фонду державного майна України, оскільки ВАТ "Содовий завод" на 100% було державним підприємством і на підставі статті 619 ЦК України за його дії має нести субсидіарну відповідальність Фонд державного майна України.

Оскільки правовідносини, які склалися між" Фондом державного майна України та ВАТ "Содовий завод", є правовідносинами засновника та створеного ним підприємства, за якими засновник не відповідає по боргах створеного ним підприємства, що узгоджується з положеннями статті 176 ЦК України, затверджено статутом ВАТ "Содовий завод", суд відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що спір вирішено неправильно.

До того ж в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували, що ОСОБА_3 за життя подавав до відділу державної виконавчої служби Слов'янського районного управління юстиції або до ліквідатора ВАТ ""Содовий завод" для примусового виконання посвідчення № 164 від 24.02.2004 року.

З відповіді № К-326-3992 від 18 жовтня 2013 року управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області вбачається, що у відділі державної виконавчої служби Слов'янського районного управління юстиції на виконанні перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з ВАТ ""Содовий завод" на користь колишніх працівників заборгованості по заробітній платі, по якому державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Всі виконавчі документи згідно акту передачі від 21.10.2003 року були передані арбітражному керуючому Стьопіну Ю.В., а посвідчення видано ОСОБА_3 тільки 24.02.2004 року. Дані про пред'явлення вказаного документа до виконання у матеріалах справи відсутні ( а. с. 13-14 ).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що підстави для скасування постановленого поданій справі судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: