_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3919/14-ц
Провадження № 2/520/1373/15
Ухвала

27 січня 2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.

при секретарі Козловій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника відповідача про забезпечення доказів шляхом призначення судової експертизи у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває вказана цивільна справа.

27.01.2015 року, представник ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, що на її думку необхідно для правильного вирішення справи.

Обґрунтовуючи своє клопотання представник відповідача вказувала, що на її переконання думку та згідно тверджень її довірителя, договір про надання кредиту та супутні договори, на які посилається позивач як на підстави своїх вимог, ОСОБА_1 ОСОБА_2 не укладав та відповідно не підписував їх тексти, а за такого, вказуючи, що для вирішення питання про авторство підпису під текстом кредитного договору та супутніх договорів необхідні спеціальні знання в галузі почеркознавства, просила суд задовольнити клопотання та призначити судову експертизу, на вирішення якої поставити питання: 1) Чи належать підписи у Кредитному договорі №402-08 ПОУ Н від 26 липня 2005 року, що укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 ОСОБА_2? 2) Чи належить підпис у Додатковій угоді №2 до кредитного договору від 06.02.2009 року ОСОБА_1 ОСОБА_2? 3) Чи належить підпис у договорі у Договорі поруки №402 від 26 липня 2005 року ОСОБА_1 ОСОБА_2? 4) Чи належить підпис у Додатку №1 до додаткової угоди №2 до договору про надання споживчого кредиту №1 від 06.02.2009 року ОСОБА_1 ОСОБА_2?

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти призначення судової почеркознавчої експертизи, в обґрунтування своїх заперечень вказував на те, що відповідач ОСОБА_1 ОСОБА_2 здійснював погашення кредиту, що на його думку ставить під обґрунтований сумнів твердження сторони відповідача про не укладення між відповідачем та банком кредитного, та супутніх до нього, договорів, оскільки такі дії свідчать про визнання відповідачем його зобовязань з повернення кредитних коштів, та на підтвердження такого надав квитанції про проведення платежів на користь банку від імені та за підписом ОСОБА_1 ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 ЦПК України, заява про забезпечення доказів розглядається з повідомленням сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обовязковою.

Відповідно до ч.2 ст. 133 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 143 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом. При цьому суд має мотивувати відхилення питань осіб, які беруть участь у справі.

Серед матеріалів справи наявні копії Кредитного договору №402-08 ПОУ Н від 26 липня 2005 року, Додаткової угоді №2 до кредитного договору від 06.02.2009 року, Договору поруки №402 від 26 липня 2005 року, та Додатку №1 до додаткової угоди №2 до договору про надання споживчого кредиту №1 від 06.02.2009 року, що містять підписи ОСОБА_1 ОСОБА_2, та останній заперечує факт їх укладення.

Відповідно до наданих на огляд суду копій квитанції, ОСОБА_1 ОСОБА_2 проводив платежі на виконання зобовязань з повернення кредитних коштів, що на думку суду свідчить про визнання ним таких зобовязань. Разом з тим стороною відповідача не надано інших доказів, що ставили б під обґрунтований сумнів факт підписання таким відповідачем зазначених документів, або спростовували б посилання представника позивача на факт часткового виконання відповідачем його зобовязань перед банком.

Відповідно до положень ч.4 с. 59 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з викладеного суд вказує на те, що склалась ситуація за якої матеріали справи містять певні відомості про визнання відповідачем наведених кредитних зобовязань, та представник відповідача, просить суд призначити експертизу на вирішення якої поставити питання про достовірність або недостовірність підписів такого відповідача за текстом договору та супутніх угод, що породжують зазначені зобовязання, припускаючи при цьому помилковий характер платежів або навмисне проведення платежів від імені ОСОБА_1 ОСОБА_2, та не надаючи при цьому жодних належних доказів на підтвердження таких припущень.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Виходячи з викладеного суд вказує на те, що клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає, оскільки представником відповідача не надано жодних належних доказів, що поставили б під сумнів факт укладення між сторонами кредитного договору та супутніх угод; натомість задоволення клопотання та призначення судової експертизи з зазначених представником відповідача підстав покладає на суд обовязок з зупинення провадження у справі, що призведе до необґрунтованого затягування строків вирішення справи.

Таким чином представник відповідача в супереч засадам ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України не обґрунтував необхідність призначення судової експертизи.

Керуючись ст.ст. 10, 58, 133, 135, 143 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача про призначення судової експертизи відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя П.А. Прохоров