АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

при секретарі: Шерівській Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02 вересня 2015 року про часткову відмову у відкритті провадження, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02 вересня 2015 року відмовлено у відкритті провадження по справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по кредиту за період з 20.12.2007 року по 13.07.2009 року на загальну суму 202089,48 гривень.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати. Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушення судом норм матеріального та процесуального права, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що при ухваленні рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09.11.2009 року предметом позову було звернення стягнення на предмет іпотеки, а в даному випадку предмет позову - стягнення заборгованості, а тому зазначені позови є різними і застосування п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України в даному випадку є недопустимим.

___________________________________________________________________________________________

Справа № 22ц/794/1422/2015р. Головуючий у І інстанції: Римлянська Г.О.

Категорія: 19/27 Суддя-доповідач: Владичан А.І.

На думку апелянта, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року, не виконане рішення про звернення стягнення на предмет застави не позбавляє права звернутись до суду з позовом про стягнення всієї непогашеної заборгованості. Суд дійшов необґрунтованого висновку про повторне стягнення суми заборгованості в порушення ст..213 ЦПК України.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваної ухвали, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді Сокирянського районного суду Чернівецької області скасуванню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу від 02 вересня 2015 року про часткову відмову у відкритті провадження в цивільній справі, суддя виходив з того, що рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09.11.2009 року було звернення стягнення на предмет іпотеки, на сплату заборгованості відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, по кредитному договору, що склалася 13.07.2009 року на загальну суму 202089,48 гривень, тобто виник спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих самих підстав, тому у відкритті провадження в цій частині слід відмовити.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на наступне.

За правилами п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок встановлений для його вирішення.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник між тими самими сторонами, проте предмет позову є різним, оскільки при ухваленні рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09.11.2009 року предметом позову було звернення стягнення на предмет іпотеки, а в даному випадку предметом позову є стягнення заборгованості.

Відмова у відкритті провадження можлива лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав відмовляти у відкритті провадження.

Тобто, предмет спору по даному позову та предмет позову по справі, за результатами розгляду якої було прийнято Сокирянським районним судом рішення 09.11.2009 р. є різний і тому підстав для застосування вимог п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України немає.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішені спорів, що виникають із кредитних правовідносин», задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до помилкового висновку щодо відмови у відкритті провадження, оскільки відсутні підстави для застосування п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання щодо відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч. 1 п. 3, 313-315, 317, 319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», задовольнити.

Ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02 вересня 2015 року скасувати, і передати питання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: