Сколівський районний суд Львівської області
РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 453/373/15-ц

№ провадження 2/453/231/15

03.04.2015 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Брони А.Л.,

при секретарі Павкевич Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ДП «Сколівське лісове господарство», з участю третьої особи Коростівської сільської ради Сколівського району Львівської області про визнання права власності на квартиру,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ДП «Сколівське лісове господарство» про визнання права власності на квартиру. У обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що з 1976 року по 2005 рік ОСОБА_1 працювала у ДП «Сколівське лісове господарство». У 1984 році було збудовано та введено в експлуатацію двоповерхове приміщення контори, в якому другий поверх був переданий для проживання позивачам, де вони проживають і на даний час. Вказали, що несуть витрати по утриманню даної квартири, підтримують її у належному стані. У 2013 року приміщення контори було переведено до житлового фонду та позивачам було надано дозвіл на приватизацію. За відсутності органу приватизації вони змушені звернутись до суду з даним позовом, в якому просять визнати за ними право власності на квартиру по АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Позивачка ОСОБА_2, яка також є представником ОСОБА_1 за довіреністю, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності довірителя, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала.

Від третьої особи - Коростівської сільської ради Сколівського району Львівської області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі її представника, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у 1984 році було введено в експлуатацію приміщення нової контори ДП «Сколівське лісове господарство» по АДРЕСА_1, яке не використовувалось за призначенням та було передано для проживання ОСОБА_1, яка була працівником підприємства. На підстав дозволу Державного агентства лісових ресурсів України, отриманого у липні 2013 року, дане приміщення було переведено до житлового фонду підприємства та передано для приватизації ОСОБА_1 з сім`єю.

Із копії довідки № 300 від 24.12.2008 року, наданої ДП «Сколівське лісове господарство», вбачається, що на балансі лісгоспу рахується квартира в приміщенні контори Коростівського лісництва за адресою АДРЕСА_1, де проживає сім`я ОСОБА_1

Згідно наказу ДП «Сколівське лісове господарство» № 177 від 15.12.2014 року квартиру АДРЕСА_1 передано у власність ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а ст. 344 цього Кодексу передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Ураховуючи наведене, оскільки позивачі добросовісно заволоділи квартирою АДРЕСА_1, яка перебувала на балансі ДП «Сколівське лісове господарство», і продовжують відкрито і безперервно користуватися нею більше як двадцять років, несуть витрати, пов`язані з утриманням даної квартири, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на вказане нерухоме майно, по ? частині за кожною з них.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 328, 344 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності у рівних частинах, по ? за кожною, на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 88,6 м2, житловою площею 54,8 м2 за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя