Справа № 487/9515/14-ц
Номер провадження 2/487/270/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2015 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі:

головуючого судді Бобрової І.В.

при секретарі Табунщик К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку Надра до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Надра, (далі Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 вересня 2007 року між Банком, в особі філії ВАТ КБ Надра Миколаївське РУ та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір Автопакет № 08/09/2007/840 К 2031, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 119 794,06,00 дол. США на придбання автотранспортного засобу строком до 12 вересня 2014 року. У відповідності до умов договору ОСОБА_1 зобовязався в рахунок погашення кредиту та нарахованих відсотків щомісячно сплачувати черговий мінімальний платіж в розмірі 870,25 дол. США до 18 числа кожного поточного місяця. В забезпечення повернення кредиту ОСОБА_2 виступила поручителем за виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором. Проте відповідач, порушуючи умови кредитного договору, не вносить платежі по кредитному договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, внаслідок чого Банк змушений звернутися до суду та, враховуючи збільшені позовні вимоги, остаточно просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість станом на 07.11.2014 року у сумі 650249,90 грн., а також судові витрати.

В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра не зявився, в письмовій заяві просив розглянути справу без його участі. В попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення у повному обсязі.

Представник відповідачів в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, в попередніх судових засіданнях, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав того, що боржником в рахунок заборгованості було передано Банку транспортний засіб, який з невстановлених причин останній не реалізовує, а також у разі задоволення позову застосувати до вимог Банк строк позовної давності.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по цивільній справі в сукупності, врахувавши пояснення сторін в минулих судових засіданнях, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 14.09.2007 року між ВАТ КБ Надра в особі філії ВАТ КБ Надра Миколаївське РУ, правонаступником всіх прав і обовязків якого є позивач, та ОСОБА_1 був укладений договір Автопакет №08/09/2007/840 К 2031 з кінцевим терміном повернення суми заборгованості в строк до 12 вересня 2014 року.

За користування кредитними коштами сторонами була обумовлена сплата 14,40% на місяць, яка нараховуватиметься за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості - відповідно до п.1.3.1 укладеного договору.

Відповідно до п.2.2.1, 2.2.3 договору Автопакет ОСОБА_1, зобовязався повертати кредит та сплачувати передбачені відсотки безготівковими перерахуваннями або внесенням готівкових коштів до 18 числа поточного місяця шляхом оплати суми мінімально необхідного платежу у розмірі 870,25 дол. США.

Крім того, пунктом 2.2.3 договору, сторони обумовили, що у випадку несплати мінімально необхідного платежу в строк до 20 числа поточного місяця, банк, починаючи з 20 числа поточного місяця застосовує до позичальника штрафні санкції.

В забезпечення повернення відповідачем ОСОБА_1 отриманих кредитних коштів, відповідач ОСОБА_2 виступила поручителем за виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність банківський кредит - це будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобовязання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовязання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобовязання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно п. 3.2.2. договору, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору.

В порушення умов кредитного договору, не виконує свої зобовязання по погашенню кредиту, у зв'язку з чим станом на 07 листопада 2014 року, за розрахунками позивача, утворилася заборгованість у розмірі 44935,75 дол. США, що еквівалентно 650249,90 грн., яка складається з заборгованості:

по кредиту 18691,81 дол. США (еквівалентно 270482,83 грн.);

відсоткам 18027,60 дол. США (еквівалентно 260871,27 грн.),

пені 6 236,93 дол. США (еквівалентно 90252,49 грн.),

штрафу 1979,41 дол. США нарахованого у відповідності до п.5.3 кредитного договору.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК Україниякщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

З тексту кредитного договору п. 2.2.1, п. 2.2.3 вбачається, що щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 870,25 дол. США. та вноситься щомісячно позичальником до 10 числа поточного місяця.

Відповідно до ст.256 ЦК Українипозовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За змістом ч.4 ст.267 цього Кодексусплив строку позовної давності, про застосування якого заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За загальним правилом початок перебігу строку позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК).

Відповідно до ст.257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В правовій позиції, викладеній Верховним Судом України у справі № 6-116 цс 13, зазначено, що оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Аналізуючи норми ст.ст. 261, 530, 631 ЦК України, Верховний Суд України дійшов висновку, що у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК Україникредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов'язання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнуті несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатися в залежності від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів.

Зазначена правова позиція є обов'язковою для всіх судів України при застосуванні норм матеріального права у подібних правовідносинах.

З розрахунку заборгованості за кредитом, наданим Банком, вбачається, що останній платіж по кредиту ОСОБА_1 був здійснений 22.04.2008 року. Тобто з наступного місяця за вказаною датою позивач знав про порушення боржником своїх зобовязань за кредитним договором.

У зв'язку з наведеним, та з урахуванням дати звернення Банку з позовом до суду, поштового штемпелю з датою відправлення, - 12.11.2013 р., позовна давність на звернення до суду за захистом своїх прав обмежується 12.11.2010 р..

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданим Банком на виконання ухвали про забезпечення доказів, вбачається, що заборгованість по тілу кредиту розрахована банком за період з 18.10.2007 року по 12.09.2014 року, незважаючи на дату стягнення кредитної заборгованості станом на 07.11.2014 року. зазначену в заяві про уточненні позовні вимоги. В звязку з чим суд вважає за можливе стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за тілом кредиту, у межах строку позовної давності, у сумі: 13302,13 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 192 490,60 грн..

Крім того в межах строку позовної давності підлягають стягненню відсотки за користування кредитом, які за період з 12.11.2010 року по 06.11.2014 року згідно розрахунку складають 10745,07 дол. США + 142,06 дол. США ( 19 дн. листопад 2010 року) = 10 887,13 дол. США, що в еквіваленті 157 543,96 грн., а також пеня у розмірі 6236,93 дол. США, що еквівалентно 90252,49 грн..

Крім того в позовних вимогах Банк просив стягнути на свою користь з відповідачів штраф у сумі 1979,41 дол. США за порушення умов кредитного договору, відповідно до п.5.3.

З тексту кредитного договору вбачається, що п.5.3 передбачена відповідальність боржника у вигляді штрафу за надання недостовірної інформації щодо предмета застави в розмірі повної вартості предмета застави.

В той же час, п. 5.2 кредитного договору передбачено, що у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10, 4 договору, останній зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту визначеного п. 1.1, за кожний випадок.

В свою чергу п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 кредитного договору передбачено обовязок позичальника: забезпечити Банк всіма необхідними документами для здійснення ним видачі готівки через касу; суворо дотримуватися положень цього договору; протягом 2 робочих днів повідомляти банк про зміну адреси. місця роботи. номерів телефонів, прізвища та імені, а також про факти розлучення, одруження, народження дітей та інших обставин що можуть вплинути на виконання зобовязань за цим договором; надати додаткове виконання позичальником зобовязань за цим договором уразі суттєвого погіршення фінансового стану позичальника, зниження вартості забезпечення за цим договором, а також на вимогу Банка надавати документи, що підтверджують поточний фінансовий стан.

З наведеного вбачається, що штраф, про стягнення якого заявлено позивачем, виступає як штрафна санкція за невиконання вищенаведених пунктів договору. При цьому Банком ані в позовній заяві, ані в судовому засідання не зазначалося про порушення ОСОБА_1 жодного з зазначених пунктів, належних доказів не надавалося.

На підставі викладеного суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення штрафу.

З урахуванням викладеного з відповідачів в солідарному порядку підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 30 426,19 дол. США, що еквівалентно 440287,05 грн..

При цьому суд не бере до уваги посилання представника відповідачів на те. що Банком при розрахунку заборгованості не враховано деякі внесені боржником платежі, оскільки дані обставини не знайшли свого підтвердження при розгляді справи та не підтвердженні належними доказами.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10,11,30,60, 88,212,214 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку Надра до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНН НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНН НОМЕР_2, в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра заборгованість за договором Автопакет № 0808/09/2007/840 К 2031 від 14.09.2007 року станом на 07.11.2014 року в загальному розмірі 30 426,19 дол. США, що еквівалентно 440287,05 грн., з яких: по тілу -13302,13 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 192 490,60 грн.; по відсоткам 10 887,13 дол. США, що в гривневому еквіваленті 157 543,96 грн.; пеня 6236,93 дол. США, що еквівалентно 90252,49 грн..

В частині позовних вимог щодо стягнення штрафу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНН НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНН НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра судові витрати у розмірі по 1577,17 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно

суддя