ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Соловей Г.В.,

з участю секретаря - Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області цивільну справу за позовом Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" до Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські бізнес-інноваційні системи", ОСОБА_1 про стягнення заборгованності та за зустрічним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські бізнес-інноваційні системи" до Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк", третя особа - ОСОБА_1 про визнання договору счастково недійсним, розірвання договору, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що з відповідачем ТОВ "Українські бізнес-інноваційні системи" в 2008 році було укладено кредитний Договір. Позивач виконав умови договору, надавши відповідачу кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 1000000,00 грн. на термін до 11.03.2018 року на умовах, повернення отриманого кредиту, сплати відсотків відповідно до Графіку, який є невідємною частиною договору, а також виконанню інших зобов"язань згідно умов договору.

В зв"язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов"язань за Кредитним договором виникла прострочена заборгованність у зв"язку з чим, було укладено додатковий договір, відповідно до якого, відповідачу було надано кредитний ліміт на реструктуризацію заборгованності.

В забезпечення виконання кредитного договору було укладено договір поруки з відповідачем ОСОБА_1, відповідно до умов якого відповідачі зобов'язувалися відповідати перед позивачем, як солідарні боржники.

Згідно з умовами кредитного договору відповідачі повинні сплачувати частину кредиту і нараховані відсотки відповідно до вказаного Договору але на даний час ними порушено умови договору в зв"язку з чим виникла заборгованість по кредитному договору.

Представник позивача в судове засідання не з"явився надав до суду письмову заяву де підтримує позовні вимоги в повному обсязі проти зустрічного позову заперечує.

В судовому засіданні представники відповідача - ТОВ "Українські бізнес-інноваційні системи" позов визнали частково і не заперечували про існування заборгованності за кредитним договором, а саме за тілом кредиту та за відсотками. Щодо сплати пені та штрафу вважають розмір їх є завишений та просять застосувати ст.551 ЦК України. Також, ними було подано зустрічний позов який вони просять задовольнити та визнати п.А.7 Додаткового договору недійсним в частині розміру пені 0,128 % та розірвати Кредитний договір.

Представник відповідача - ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив застосувати строк позовної давності щодо вимог, які стосуються поручителя.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі, оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що 11 березня 2008 року між Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" - позивачем по справі та Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські бізнес-інноваційні системи" - відповідачем по справі було укладено Кредитний договір № KIFOSM 038 на підставі якого позивачем було надано відповідачу кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 1000000,00 грн. На термін до 11.03.2018 року на умовах, повернення отриманого кредиту, сплати відсотків відповідно до Графіку, який є невідємною частиною договору, а також виконанню інших зобов"язань згідно умов договору.

Відповідач фактично отримав кредитні кошти у розмірі 720000 грн., а згодом отримав кошти відповідно до до договорів про видачу траншу про що, не заперечується відповідачем.

В зв"язку з неналежним виконанням Відповідачем взятих на себе зобов"язань за Кредитним договором виникла прострочена заборгованність.

28.11.2012 року між позивачем та ТОВ "Українські бізнес-інноваційні системи" для виконання останнім зобов"язань за Кредитним договором був укладений Додатковий договір №1.

Відповідно до п А.2 даного Договору, відповідачу було надано кредитний ліміт у сумі 1177529, 82 грн. на реструктуризацію заборгованності за Кредитним договором, сплату страхових платежів та сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна з терміном повернення кредиту згідно з Графіком зменшення поточного ліміту та сплати процентів за користування кредитом.

В забезпечення виконання Кредитного договору між позивачем та відповідачем - ОСОБА_1 було укладено договір поруки № KIFOSM038/Р від 11.03.2008 року згідно якого поручитель поручається перед кредитором за належне виконання ТОВ "Українські бізнес-інноваційні системи" взятих на себе зобов'язань, що витікають з вказаного Кредитного договору.

28.11.2012 року укладено Договір про внесення змін до Договору поруки від 11.03.2008 року, яким внесено зміни до договору в зв"язку з прийняттям додаткового договору №1 від 28.11.2012 року.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обов'язку.

Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України та п.1.2 Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому розмірі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

За договором Поруки відповідач зобов'язався відповідати перед позивачем, як солідарний боржник.

З урахуванням того, що відповідачем порушено умови договору, а саме не виконано належним чином, в обумовлені строки зобов'язання щодо оплати кредиту і відсотків у сумі передбачені договором станом на 30.12.2014 року за ним рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 2463190,21 грн., з них заборгованність затілом кредиту - 958574,47 грн., несплачені відсотки - 51672,21 гривень, заборгованість по пені - 727127,50 гривень, штраф - 725816,03 гривень.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).

Представником відповідача - ОСОБА_1, який є поручителем, заявлено заяву щодо застосування до позовної вимоги про стягнення з нього боргу наслідки спливу строку позовної давності та відмовити в задоволенні позову щодо нього з цих підстав.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). У ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (ч. 2 ст. 258 ЦК України).

Відповідно до ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов»язання, а також після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

В матеріалах справи відсутні належні докази які підтверджують направлення та отримання Поручителем повідомлення з вимогою про повернення боргу.

Відповідно до постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", зокрема розгляд справ за позовами, що виникають при укладенні, забезпеченні, виконанні та припиненні кредитних договорів, а також при визнанні їх недійсними, повинен здійснюватись у точній відповідності із законом та в установлені для цього строки.

При вирішенні таких спорів суди мають виходити з положень статей 41, 42, 99 Конституції України, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також враховувати, що кредитні відносини врегульовано, зокрема, главами 52, 53, 71 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), законами України: від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ "Про банки і банківську діяльність"; від 2 жовтня 1992 року № 2654-XII "Про заставу"; від 5 червня 2003 року № 898-IV "Про іпотеку"; від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів"; від 18 листопада 2003 року № 1255-IV "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"; від 19 червня 2003 року № 979-IV "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати"; від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"; Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" (далі - Декрет про валютне регулювання) та іншими нормативно-правовими актами, у тому числі виданими Національним банком України у межах своїх повноважень, визначених Законом України від 20 травня 1999 року № 679-XIV "Про Національний банк України".

Виходячи з обставин справи суд дійшов висновку про те, що банк пропустив строк звернення позову до Поручителя.

Також відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явив позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Договір поруки між банком та ОСОБА_1 був укладений 28 листопада 2012 року. Позов до суду пред"явлено 29 січня 2015 року.

За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов до ОСОБА_1 безпідставний, не обгрунтованим і задоволенню не підлягає.

Що стосується позовних вимог до ТОВ "Українські бізнес-інноваційні системи" та зустрічного позову, то відповідно до ст.16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Статті 1, 2, 12 Господарського процесуального кодексу України визначають, що справи у яких сторонами є юридичні особи та громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами.

Згідно ч.1 п.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи те, що позовні вимоги Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" до Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські бізнес-інноваційні системи" та позовні вимоги по зустрічному позову не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, позов в цій частині підлягає закриттю.

На підставі ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Керуючись ст.ст.3,10,11,16,60,205,212,215,218 ЦПК України, на підставі ст.ст.15,16,257, 526,549,553,554,559,599,610,611 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованності відмовити.

В решті позову провадження закрити.

Позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські бізнес-інноваційні системи" до Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк", третя особа - ОСОБА_1 про визнання договору счастково недійсним, розірвання договору провадженням закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ Г.В. Соловей