УХВАЛА

20 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_4, треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Сірякова Олена Вікторівна, про визнання договору іпотеки недійсним,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що для забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 6 вересня 2006 року між нею та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), був укладений договір іпотеки, предметом якого визначено належний їй на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1. Вважала, що вказаний договір іпотеки має бути визнаний недійсним, оскільки відсутній попередній дозвіл органу опіки та піклування, так як на момент його укладення в будинку були зареєстровані та проживали неповнолітні діти.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 травня

2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 10 вересня 2014 року, позов задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки від 06 вересня 2006 року, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2014 року касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилено, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 10 вересня 2014 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ПАТ «Укрсоцбанк» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме

ст. 32 ЦК України, ст. 177 СК України та ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства».

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме ст. 32 ЦК України, ст. 177 СК України та ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

від 26 березня 2014 року у справі про визнання договору іпотеки недійсним;

від 6 серпня 2014 року у справі про стягнення суми заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки; за зустрічним позовом про зняття заборони на відчуження переданого майна в іпотеку та виключення з державного реєстру іпотек відомостей про предмет іпотеки;

від 21 січня 2015 року у справі про визнання договору іпотеки недійсним.

При розгляді зазначених справ Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалені судові рішення скасовувалися, справи поверталися на новий судовий розгляд. Підставами скасування судових рішень було те, що фактичні обставини справ, від яких залежить правильне вирішення спору, належним чином не встановлено, не з'ясовані конкретні обставини справи.

Таким чином, надані для порівняння ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не можуть бути прикладом неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, саме ст. 32 ЦК України, ст. 177 СК України та

ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» не можуть бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

За таких обставин неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права не відбулося, а тому у допуску даної справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за заявою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_4, треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Сірякова Олена Вікторівна, про визнання договору іпотеки недійсним відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В. С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська