Номер провадження: 22-ц/785/549/15
Головуючий у першій інстанції Фабіжевський С. А.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Суворова В.О.,

Черевка П.М.,

при секретарі Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Котовської міської ради Одеської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановила:

У червні 2014 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просила зобов'язати відповідачку не чинити їй перешкоди у користуванні часткою земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1, та знести паркан з металевої сітки, що знаходиться на її частині земельної ділянки. Крім того, позивачка просила зобов'язати виконавчий комітет Котовської міської ради Одеської області надати їй та відповідачці у користуванні земельну ділянку розміром пропорційно їх ідеальних часток у домоволодінні за вказаною адресою та наданням окремої юридичної адреси.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_4 часткою земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, зобов'язано знести паркан з металевої сітки, який знаходиться на території ОСОБА_4 житлового будинку по АДРЕСА_1.

Зобов'язано Котовську міську раду Одеської області надати у користування земельну ділянку пропорційно реальних часток належного ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві власності житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1.

З метою приватизації ОСОБА_4 згідно її 57/100 частини житлового будинку, відповідно до земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, зобов'язано Котовську міську раду Одеської області надати окрему поштову адресу вказаній земельній ділянці.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка ОСОБА_3 самовільно та безпідставно збільшила розмір земельної ділянки, якою вона користується, тим самим зменшила розмір земельної ділянки позивачки ОСОБА_4, а такий розподіл не відповідає ідеальним часткам сторін, яким на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 в якому 57/100 частин належить позивачці, а 43/100 частин належить ОСОБА_3.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що позивачка ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_3 є сусідами, яким на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 в якому 57/100 частин належить позивачці, а 43/100 частин належить відповідачці.

Сторони є користувачами змеленої ділянки, що розташована за зазначеною адресою.

На даний час позивачка вирішила приватизувати свою частку земельної ділянки, але через встановлений паркан, між сторонами виник спір щодо розміру користування земельними ділянками. Встановлений паркан перекриває вільний доступ до обслуговування житлової частки будинку, що належить позивачці.

Відповідачка ОСОБА_3 вважає, що має право на користування більшої частини земельної ділянки, ніж позивачка.

Відповідно до п. 4 ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруду, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Як вже було зазначено, позивачці ОСОБА_4 належить 57/100 частин будинку АДРЕСА_1 відповідачці 43/100 частин зазначеного володіння.

Відповідно до рішення Котовської міської ради народних депутатів "Про передачу земельних ділянок у приватну власність та надання у тимчасове користування" за № 236 від 19.06.1997 року, ОСОБА_4 у приватну власність безоплатно було передано земельну ділянку площею 195 к.в.м, за адресою: АДРЕСА_2, а ОСОБА_5 (колишній власник, який подарував зазначену частку домоволодіння ОСОБА_3.) у розмірі 211 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.7-9).

Зазначене рішення сторонами реалізовано не було.

Та, як правильно зазначив суд першої інстанції, виділений розмір земельних ділянок не відповідає ідеальним часткам сторін у домоволодінні.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у суді апеляційної інстанції представник відповідачки фактично визнала позовні вимоги ОСОБА_4, лише заперечувала в частині перенесення паркану з металевої сітки.

Судом апеляційної інстанції була оголошена перерва у судовому засіданні для можливості укладання сторонами мирової угоди, але у наступному судовому засідання представник відповідачки наполягала на скасуванні рішенні суду першої інстанції та відмові у позові.

Єдиним доводом апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував, що земельна ділянка належить не лише ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а ще й ОСОБА_5 (матері ОСОБА_3.), а саме: ОСОБА_5 належить 133,5 кв.м., ОСОБА_4 - 154,2 кв.м., ОСОБА_3 - 116,3 кв.м..

Колегія суддів вважає зазначений довід апеляційної скарги необґрунтованим, оскільки, як вже було встановлено житловий будинок належить лише ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а також зазначене спростовується рішенням Котовської міської ради народних депутатів "Про передачу земельних ділянок у приватну власність та надання у тимчасове користування" за № 236 від 19.06.1997 року.

Крім того, з довідки Котовської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області вбачається, що нарахування земельного податку за 2012-2013 роки та його оплата здійснювалось ОСОБА_4 за земельну ділянку площею 231 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

На підставі зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції з'ясувавши усі обставини по справі та надавши належну оцінку доказам, правильно визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, ухвалив законне, обґрунтоване рішення, яке скасуванню не підлягає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

У відповідності до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

В.О. Суворов

П.М. Черевко