РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/465/15-ц

провадження у справі № 2/0285/348/15

15 квітня 2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Коцюби О.М.

за участю секретаря Прач А.Ю.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, -

встановив:

03.02.2015 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 13000 грн. Свій позов обґрунтовує тим, що між нею та ОСОБА_4 у 2010 році було укладено усний договір, згідно якого ОСОБА_4 поселяється у будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та в майбутньому купує його. При цьому відповідач ОСОБА_4 дала ОСОБА_1 аванс 13000 грн. про що написано розписку. Також, ОСОБА_1 повідомила ОСОБА_4 про те, що документи на будинок ще не оформлені і вона займеться їхнім оформленням. Оформлення документів затягнулося і ОСОБА_4 через 4 роки повідомила, що вона втратила інтерес до вказаного будинку. Відповідач, не повідомивши її, виселилась та подала її до суду з позовом про повернення авансу 13000 грн. ОСОБА_1, у свою чергу, запропонувала відповідачу розрахуватися з нею за найм житла, за те, що вона проживала у неї як квартирантка. Посилається на те, що у їхньому селі люди сплачують по 250-300 грн. щомісячно за найм житла. Оскільки відповідач проживала у її будинку 50 місяців, то просить стягнути з неї 12500 грн. Крім цього, вона наймала людей, які повставляли зняті вікна, вирубували чагарники біля будинку, фарбували будинок та заплатила їм 500 грн. Тому просить стягнути з відповідача суму завданої шкоди у розмірі 13000 грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 заперечила щодо задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Рішення про державну реєстрацію прийнято 16.08.2012 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав (а.с. 7).

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/4807/14-ц від 16.01.2015 року встановлено, що між сторонами була усна домовленість, згідно якої ОСОБА_4 передала ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 13000 грн. за продаж у майбутньому вказаного житлового будинку про що було написано розписку. Цим же рішенням було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аванс у розмірі 13000 грн. (а.с. 11).

У судовому засіданні відповідач не заперечувала проти того, що вона близько 4 років проживала у цьому будинку. Однак, проживала не як наймач і про найм житла із позивачем не домовлялася.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердила, що договору найму (оренди) житла з ОСОБА_4 не укладалося.

З матеріалів справи та пояснень сторін випливає, що між ними письмово чи усно будь-яких договорів про найм житла не укладалося.

Крім цього, позивачем не надано суду й доказів на те, що нею було понесені додаткові витрати на приведення будинку, у якому проживала відповідач, до належного стану.

Із пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 випливає лише те, що відповідач ОСОБА_4 проживала у будинку ОСОБА_1, малась його купувати та неналежним чином доглядала його.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім того, ч. 4 цієї ж статті проголошує, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вище викладеного, та враховуючи те, що при вселенні ОСОБА_4 у будинок ОСОБА_1 договір найму (оренди) житла не укладався, та те, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що їй завдано майнову шкоду суд вирішив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись 10, 11, 57, 60, 61, 88, 209, 213- 215, 294 ЦПК України, суд -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: О.М. Коцюба