Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/2401/15 Головуючий у 1-й інстанції: Пустовіт З.П.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Краснокутської О.М.

Сапун О.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства "Бердянськекотранс" Бердянської міської ради про визнання звільнення незаконним, зобов'язання внести зміни до трудової книжки про причини звільнення, стягнення вихідної допомоги, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА :

07 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до КП "Бердянськекотранс" Бердянської міської ради, який уточнювала у листопаді 2014 року, про визнання звільнення незаконним, зобов'язання внести зміни до трудової книжки про причини звільнення, стягнення вихідної допомоги, матеріальної та моральної шкоди.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала наступним.

05.06.2014 року наказом №141-К по підприємству її прийняли на роботу прибиральником території строком на 2 місяці з окладом згідно штатного розкладу. До роботи вона мала приступити 06.06.2014 року. При проходженні медичного огляду 04.06.2014 року її направили на додаткове обстеження і консультацію до відділенні гінекології КУ Бердянської міської ради "Бердянське територіальне медичне об'єднання".

Після огляду 05.06.2014 року була встановлена необхідність стаціонарного лікування. Того ж дня, 05.06.2014 року, вона попередила по телефону майстра про те, що 06.06.2014 року приступити до роботи не зможе за станом здоров'я.

06.06.2014 року директор підприємства підписав наказ №142 про скасування наказу №141 від 05.06.2014 року про прийом її на роботу, обґрунтувавши тим, що вона не приступила до роботи 06.06.2014 року.

Вважає дії керівництва підприємства протиправними, оскільки ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника за ініціативою власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, крім випадку повної ліквідації підприємства або перебування на лікуванні на протязі 4-х місяців підряд.

До звернення до суду вона намагалася вирішити дане питання мирно. 20.06.2014 року вона звернулася із заявою до керівництва підприємства щодо неправомірності їхніх дій. У відповіді від 27.06.2014 року на звернення було роз'яснено, що трудовий договір може бути анульований, якщо працівник не приступив до роботи у встановлений строк, тим більш внаслідок тимчасової непрацездатності.

11.07.2014 року вона звернулася за допомогою до Бердянської міжрайонної прокуратури, яка її звернення направила до територіальної державної інспекції з питань праці в Запорізькій області, від якої до теперішнього часу вона відповіді не отримала.

Вважає, що наказ .№142 від 06.06.2014 року прийнято з грубим порушенням законодавства з боку роботодавця, порушено її право на працю та соціальний захист, тому відповідно до ст. ст. 38, 29 КЗпП України вона має право на вихідну допомогу в розмірі трьохмісячного окладу. Також їй завдано матеріальну шкоду у вигляді упущеної вигоди, оскільки відповідач позбавив її оплати лікарняного листа в розмірі 100% та посадового окладу за період, на який вона була прийнята на роботу, тобто фактично на 2 місяці. Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача вона зазнала моральних страждань

Просила позов задовольнити. Визнати незаконним її звільнення. Стягнути з відповідача на її користь у відшкодування матеріальної шкоди 3 000 грн., вихідну допомогу у сумі 4 500 грн., у відшкодування моральної шкоди 60 900 грн. Суми матеріальної, моральної шкоди і вихідної допомоги стягнути з урахуванням вимог статті 625 ЦК України.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, допущені порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

У судове засідання апеляційного суду Запорізької області сторони не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, звернулися з заявами про розгляд справи у їх відсутності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що його постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 пропустила без поважних причин передбачений законом строк для звернення до суду за захистом порушеного права.

Вказаний висновок відповідає фактичним обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 05.06.2014 року Комунальним підприємством "Бердянськекотранс" Бердянської міської ради видано наказ №141-К, яким ОСОБА_2 з 06.06.2014 року було прийнято на роботу прибиральником території строком на 2 місяці з окладом згідно штатного розкладу. Підстава - заява ОСОБА_2 від 05.06.2014 року. З наказом про прийом на роботу позивачка була ознайомлена 05.06.2014 року (а. с. 11-12,29).

До роботи 06.06.2014 року ОСОБА_2 не стала, оскільки на підставі листка непрацездатності серія АВХ № 607441 з 05.06.2014 року по 16.06.2014 року включно перебувала на стаціонарному лікуванні у Комунальній установі Бердянської міської ради "Бердянське територіальне медичне об'єднання" ( а. с. 5 ).

06.06.2014 року директор КП "Бердянськекотранс" Бердянської міської ради підписав наказ № 142 про скасування наказу № 141 від 05.06.2014 року про прийом ОСОБА_2 на роботу, обґрунтувавши тим, що вона не приступила до роботи 06.06.2014 року. При цьому будь-які записи до трудової книжки позивачки не вносилися. Копію наказу № 142 ОСОБА_2 отримала у червні 2014 року ( а. с. 6,9,30,80-82 ).

Згідно статей 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

? аттею 60 ' , ? ? .

Відповідно до положень статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

В пункті 4 ? ? 06.11.1992 9 " " роз'яснено, що встановлені статтями 228,233 строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причину пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений статтею 233 КЗПп України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Посилаючись на незаконність наказу № 142, виданого КП "Бердянськекотранс" Бердянської міської ради 06.06.2014 року, ОСОБА_2 з відповідним позовом звернулася до суду лише 07.10.2014 року, тобто з пропуском передбаченого законом строку.

Суд першої інстанції повно, всебічно з'ясував фактичні обставини справи, дав належну оцінку доказам і дійшов виковку, що строк ОСОБА_2 пропустила без поважних причин, тому відсутні підстави для задоволення заявлених нею вимог. При цьому навів в рішенні відповідні доводи з посиланням на наявні у справі документи і норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що спір вирішено неправильно.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді:

.