Справа № 521/3995/15-ц
№ провадження 2/521/2924/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«20» квітня 2015 року Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Одеська товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -

встановив:

16 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Одеська товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі - продажу 42/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з одного боку, та ОСОБА_1, з іншого боку, оформлений у письмовій формі, зареєстрований в Одеській товарній біржі за №19505 від 03 березня 1997 року, посилаючись на те, що сторони вказаного вище договору купівлі-продажу частини житлового будинку дійшли згоди по усіх суттєвих умовах угоди, позивач оплатив його вартість та відкрито користувався ним. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Фролової Р.В. з заявою про нотаріальне оформлення договору дарування 42/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Проте, нотаріусом було роз'яснено позивачу, що договір купівлі - продажу 42/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з одного боку, та ОСОБА_1, з іншого боку, зареєстрований в Одеській товарній біржі за №19505 від 03 березня 1997 року не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору, у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду із зазначеним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не з'явилися, до суду надано заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, до суду надано заяву представника відповідача - ОСОБА_5, згідно якої він позов визнав, проти його задоволення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Одеської товарної біржі в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав.

У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03 березня 1997 року між ОСОБА_1, як покупцем та ОСОБА_2, ОСОБА_3, як продавцями укладений письмовий договір купівлі-продажу 42/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який був зареєстрований Одеською товарною біржею відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» за №19505.

Сторони вказаного вище договору купівлі-продажу частини будинку дійшли згоди по усіх суттєвих умовах угоди.

Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на зазначену частину будинку є договір купівлі-продажу 42/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, укладений 03 березня 1997 року між ОСОБА_1, як покупцем та ОСОБА_2, ОСОБА_3, як продавцями, зареєстрований Одеською товарною біржею за №19505 від 03.03.1997 р.

Як вказано в тексті договору від 03.03.1997 р., він не підлягає нотаріальному посвідченню, в зв'язку з чим ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 як продавці та покупець, не звертались до нотаріальної контори.

Домовляючись про укладення договору купівлі-продажу, між сторонами були обумовлені усі істотні умови угоди, в тому числі вартість частини будинку, яка повністю передана відповідачам до укладання угоди, що вбачається із п.5 договору. Зазначена частина будинку належала відповідачам на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого П'ятою державною нотаріальною конторою м. Одеси28.03.1985 року за реєстр.№3-С-530 та зареєстрованого в МБТІ м. Одеси 06.03.1986 року за реєстр.№20149, стор.286 в кн..199и та свідоцтва про право на спадщину за законом, засвідченого Сьомою державною нотаріальною конторою м. Одеси 25.05.1994 року за реєстр..№2-3366, зареєстрованого в МБТІ м. Одеси 03.08.1994 року, в кн..199, стор.287, реєстр.№20149.

Листом приватного нотаріуса Фролової Р.В. №49/01-16 від 10.03.2015 р., було роз'яснено позивачу що договір купівлі-продажу 42/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, укладений 03 березня 1997 року між ОСОБА_1, як покупцем та ОСОБА_2, ОСОБА_3, як продавцями, зареєстрований Одеською товарною біржею за №19505 від 03.03.1997 р. не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору. У зв'язку з тим, що вищезазначений договір не посвідчений нотаріально.

Згідно ст.227 ЦК України в редакції 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Аналогічна норма міститься у ст. 657 ЦК України, що діє станом на теперішній час.

Таким чином, договори щодо придбання на біржових торгах об'єктів нерухомого майна підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 р., а також ч.2 ст. 220 ЦК України в редакції 2004 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд праві за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

На сьогоднішній момент нотаріально посвідчити договір, вчинений на товарній біржі, сторони не можуть, оскільки згідно зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов ОСОБА_1 в повному обсязі

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 334, 640 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 61, 130, 208, 209, 212 -215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Одеська товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити у повному обсязі.

Визнати договір купівлі-продажу 42/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з одного боку, та ОСОБА_1, з іншого боку, оформлений у письмовій формі, зареєстрований в Одеській товарній біржі за №19505 від 03 березня 1997 року - дійсним.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ