Справа № 135/659/15-ц
Провадження № 2/135/201/15
РІШЕННЯ

іменем України

17.06.2015 року Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: судді Корнієнка О.М.,

при секретарі Когаль А.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку. В позовній заяві зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач зареєстрований в даній квартирі, однак не проживає в ній з 2000 року. Відповідач виїхав на постійне місце проживання в ОСОБА_3, отримав там російське громадянство. В 2006 році відповідач отримав паспорт громадянина ОСОБА_3, постійно проживає в ОСОБА_3 та зареєстрований там. Тому позивач просив визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки він більш ніж 15 років не проживає в ньому.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Зазначив, що відповідач є сином його дружини, яка померла. До 2000 року відповідач проживав з ним, а потім виїхав проживати в ОСОБА_3. Не знає де на даний час проживає відповідач, оскільки спілкується з ним лише по телефону.

Відповідачу повістка про виклик в судове засідання надсилалась за адресою його місця реєстрації, та отримана членом його сімї, про що зазначив позивач. Відповідач ОСОБА_2 надіслав на електронну адресу суду заяву, згідно якої вказав, що позовні вимоги визнає та просить задовольнити позов у його відсутність.

Представник третьої особи, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Проти позову не заперечує.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак не проживає за місцем своєї реєстрації більше одного року. Що підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які проживають в сусідніх квартирах, а також копією паспорта громадянина ОСОБА_6 Федерації, виданого ОСОБА_2, згідно якого місцем його реєстрації з 07.11.2008 року вказано с. Шелемишево Рязанської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Тому суд вважає, що ОСОБА_1, як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування своїм майном шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстрації місця проживання.

Такий висновок суду повністю узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 16.01.2012 року по справі № 6-57цс11. Відповідно до якої зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки встановлено, що відповідач, як член сімї власника житла, відсутній по зареєстрованому місцю свого проживання більше одного року.

На підставі викладеного та керуючись України, ст.ст. 16, ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 60, 164, 212-215, 224 ЦПК суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 32 в будинку № 44 по вулиці Ентузіастів в м. Ладижин Вінницької області, знявши його з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляція протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.

Суддя: