АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Савчук М.В.

суддів: Бреславського О.Г., Заводян К.І.

секретар Давня Я.А.

за участю представника державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» до Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: відділ держземагенства у Глибоцькому районі про визнання незаконними рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договорів купівлі-продажу та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 червня 2015 року,

встановила:

В лютому 2015 року державне територіально-галузеве об'єднання «Львівська залізниця» звернулося до суду з позовом до Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: відділ держземагенства у Глибоцькому районі, про визнання незаконними рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договорів купівлі-продажу та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

Посилалося на те, що під час проведення інвентаризації земель приватним підприємством «Ріга», яке знаходиться у постійному користуванні ДТГО «Львівська залізниця», в адміністративних межах Купської сільської ради виявлено, що в смузі відведення Залізниці з 7 км +120 м правої сторони по ходу колії за напрямком Карапчу - Чудей на відстані 4-7 м від осі колії розташована земельна ділянка ОСОБА_1 площею 0,1225 га. На вказану земельну ділянку ОСОБА_1

____________________________________________________________________

22ц-1038/2015 р. Головуючий у 1нстанції Цуренко В.А.

Категорія 47 доповідач Савчук М.В.

А.І. виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку на підставі рішення Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №236-30/2010 тридцятої сесії V скликання від 25.02.2010 року і які накладаються на земельну ділянку Залізниці загальною площею 0,1225 га.

Вважає вказане вище рішення Купської сільської ради таким, що суперечить чинному законодавству та таким, що порушує право Залізниці на користування наданою їй відповідно до чинного законодавства земельною ділянкою, а тому підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Вказує, що згідно «Плана границ полосы отвода Кишеневской железной дороги направление Карапчу - Чудей», розробленого в 1949 році проектною конторою Південо-Західної залізниці, ширина смуги відведення на ділянці перегону Карапчів-Чудей з привязкою до колії 7 км + 960 правої сторони по ходу колії становить 40 м від осі колії. Відповідно до норм законодавства, яке існувало при облаштуванні залізничного полотна та смуги відведення, вимоги щодо виготовлення та отримання державного акту не передбачалося, а землі транспорту вважалися землями спеціального призначення, які використовувалися на підставі особливих положень про ці землі відповідно до п.п. 54, 55 Общих начал землепользования и землеустройства (Постанова ЦИК СССР 15.12.1928). Оформлення прав органів шляхів сполучення на землі, що закріплювалися за ними, проводилося шляхом відведення за схемою згідно вищезазначених нормативних актів.

В подальшому при зміні законодавства та введення інституту державних актів в Земельний кодес вимоги щодо їхз оформлення поширювалися тільки на нові земельні ділянки при їх відведенні та не вимагалося отримання актів на існуючі та наявні у користуванні землі.

Всупереч зазначеному частина земельної ділянки смуги відведення Залізниці була передана у власність ОСОБА_1, де останній веде особисте селянське господарство у безпосередній близькості до залізничного полотна, в той час, як згідно затвердженого плану смуги відведення відстань від залізничного полотна має становити 40 м. Крім того, Залізницею як землекористувачем сплачується земельний податок за дану земельну ділянку, що підтверджується довідкою.

Вказує, що Залізниця як суміжний користувач не погодувала проект відведення земельної ділянки, ні акт встановлення і узгодження зовнішніх меж землекористування в натурі та не надавала погодження на вилучення земельної ділянки.

Посилаючись на вимоги п. б ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України, вважає, що Купська сільська рада не мала правових підстав виносити оскаржуване рішення, на підставі якого ОСОБА_1 було видано державний акт на право власності на вказані земельні ділянки.

Згідно уточнених збільшених позовних вимог позивач просив визнати незаконним рішення Купської сільської ради №5/12 від 22.04.1997 року в частині безоплатної передачі спірної земельної ділянки ОСОБА_2 площею 0,50 га.,

визнати недійсним договір купівлі-продажу від 16.01.2002 року АЕІ № 537941, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4,

визнати недійсним договір купівлі-продажу від 21.07.2005 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1,

визнати незаконним та скасувати рішення Купської сільської ради № 236-30/2010 тридцятої сесії V скликання від 25.02.2010 року,

визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1225 га, виданого ОСОБА_1 на підставі рішення Купської сільської ради № 236-30/2010 р.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неналежну оцінку обставинам справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково. виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги не доведені належними та допустимими доказами, позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав на спірну земельну ділянку розміром 0,1225 га, також указано на відсутність оспорюваних договорів купівлі-продажу земельної ділянки.

Колегія суддів вважає, що з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи та установлено судом, під час проведення інвентаризації земель приватним підприємством «Ріга», яке знаходяться у постійному користуванні ДТГО «Львівська залізниця», в адміністративних межах Купської сільської ради виявлено, що в смузі відведення Залізниці з 7 км + 120 м правої сторони по ходу колії за напрямком Карапчу - Чудей на відстані 4-7 м. від осі колії розташована земельна ділянка ОСОБА_1 площею 0,1225 га. Ширина смуги відведення складає 40,0м,фактична відстань від осі колії до межі земельної ділянки складає 7,4 м. На дану земельну ділянку ОСОБА_1 виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку на підставі рішення Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області № 236-30/2010 тридцятої сесії V - скликання від 25.02.2010 р.

Згідно «Плана границ полосы отвода Кишеневской железной дороги напрвление Карапчу - Чудей », розробленого в 1949 році проектною конторою

Південно - Західної залізниці, ширина смуги відведення на ділянці перегону Карапчів - Чудей з привязкою до колії 7 км + 960 правої сторони по ходу колії становить 40 м. від осі колії.

У безпосередній близькості до залізничного полотна у смузі відведення знаходиться земельна ділянка розміром 0,1225 га, яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1, де останній веде особисте селянське господарство. Розмір цієї ділянки накладається на земельну ділянку залізниці.

Відповідно до ст. 68 ЗК України до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Статтею 6 Закону "Про залізничний транспорт", ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про транспорт" передбачено, що до земель залізничного транспорту належать землі, надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту відповідно до чинного законодавства України.

Документами, які підтверджують перебування спірної земельної ділянки у постійному користуванні залізниці, є «План границ полосы отвода Кишеневской железной дороги направление Карапчу - Чудей», розробленого в 1949 році проектною конторою Південо-Західної залізниці, згідно якого ширина смуги відведення на ділянці перегону Карапчів-Чудей з привязкою до колії 7 км + 960 правої сторони по ходу колії становить 40 м від осі колії та акт взаємозвірки площ земельних ділянок, податкова декларація з плати за землю та довідка Глибоцького відділу Держкомзему.

Землі транспорту вважалися землями спеціального призначення, використовувалися на підставі особливих положень про ці землі відповідно до п.п. 54, 55 Загальних засад землекористування і землеустрою, затверджених ЦВК СРСР від 15 грудня 1928 року.

Залізниця, як суміжний землекористувач, проект відведення земельної ділянки, акт встановлення і узгодження меж землекористування ОСОБА_1 не погоджувала, згоди на вилучення земельної ділянки не давала.

Постановою Верховної Ради України від 12.09.1991 року "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України, на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і Законам України.

Ця правова норма також стосується статусу земельних ділянок у смугах відведення залізниць.

Основними нормативними актами, що регулюють правовий режим земель залізничного транспорту, зокрема, є Земельний кодекс України, Закон "Про транспорт", Закон України "Про залізничний транспорт", п.п. 54, 55 Загальних засад землекористування і землеустрою, затверджені ЦВК СРСР від 15 грудня 1928 року, Правила технічної експлуатації залізниць України, затверджені наказом Мінтрансу від 20 грудня 1996 р. № 411, Інструкція про норми і порядок відведення земель для залізниць і використання смуги відведення, затверджена Міністерством шляхів сполучення СРСР 30 січня 1963 р., та Норми відведення земель для залізниці 468 -74, затверджені постановою Держбуду СРСР від 19 грудня 1974 року №247, які мали чинність на час прийняття рішення про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки.

Згідно зі ст. 11 Закону "Про транспорт" до земель транспорту належать землі, надані згідно з ЗК підприємствам і організаціям транспорту (залізничного, водного (морського, річкового), автомобільного, авіаційного, міського електротранспорту, а також трубопровідного), для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку відповідних об'єктів.

Землями залізничного транспорту є землі, надані його підприємствам і організаціям. До їх складу входять землі, що є смугою відведення залізниць; під залізничним полотном та його облаштуванням; залізничні станції з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарств, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації, землі під захисні та укріплювальні насадження, службові, культурно-побутові будівлі та інші споруди, які створюються для обслуговування роботи залізничного транспорту.

Земельна ділянка в користування залізниці відводилася на підставі постанов Уряду СРСР, Інструкції про норми і порядок відведення земель для залізниць і використання смуги відведення, затвердженої Міністерством шляхів сполучення СРСР 30 січня 1963 р., та Нормами відведення земель для залізниці 468 -74, затвердженими постановою Держбуду СРСР від 19 грудня 1974 року №247.

Відповідно до п.3 Норм відводу земель… ширина смуг земель що відводилися для залізниці, встановлювалася по таблиці 1 для залізниць, які розташовувалися на насипах, і по таблиці 2 - для залізниць, які розташовувалися у виїмках.

Чинним на той час ЗК УРСР (ред. від 8 липня 1070 року), п. 5 постанови Верховної Ради України від 18 грудня 1990 року "Про порядок введення в дію Земельного кодексу України", іншими нормативними актами та будівельними нормами, із врахуванням Рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005, яким визнано неконституційним п.6 постанови Верховної Ради України від 18 грудня 1990 року, вимоги до залізниць щодо виготовлення та отримання державних актів на земельні ділянки, що перебувають у її користуванні, не передбачалося. Землі транспорту вважалися землями спеціального призначення, які використовувалися на підставі особливих положень про ці землі відповідно до п.п. 54, 55 Загальних засад

землекористування і землеустрою, затверджених ЦВК СРСР від 15 грудня 1928 року.

Згідно акта взаємоперевірки площ земельних ділянок на території Глибоцького району в користуванні ДТГО "Львівська залізниця" перебуває 109,1 га земель (а.с.15).

З плану земельної ділянки смуги відведення видно, що частина земельної ділянки, яка належить та користується ОСОБА_1 (а.с.13,14) площею 0,1225 га накладається на земельну ділянку залізниці та знаходиться в смугах відведення залізниці.

Відповідно до п."б" ч. 4 ст. 84 землі під державними залізницями не можуть передаватися у приватну власність.

Таким чином, всупереч зазначеному, частина земельної ділянки смуги відведення залізниці розміром 0,1225 га була передана у власність ОСОБА_1 При прийнятті рішення Купської сільською радою стосовно вказаної земельної ділянки і при видачі державного акта не враховано вищенаведені норми законодавства, чим порушені права та інтереси залізниці.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що відповідно до п. 4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасуваня рішення суду в частині відмови у задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Купської сільської ради від 25.02.2010 року та визнання недійсним державного акту на земельну ділянку ОСОБА_1 розміром 0,1225 га з ухваленням нового рішення у цій частині, про задоволення вказаних вимог.

В решті рішення суду необхідно залишити без змін, оскільки суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним рішення Купської сільської ради №5/12 від 22.04.1997 року в частині безоплатної передачі спірної земельної ділянки ОСОБА_2 площею 0,50 га., визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16.01.2002 року АЕІ № 537941, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, визнання недійсним договору купівлі-продажу від 21.07.2005 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, рішення в цій частині є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними.

Відповідно до ст.88 ЦПК України із Купської сільської ради та ОСОБА_1 на користь ДТГО "Львівська залізниця" слід стягнути витрати на оплату судового збору за розгляд справи у судах першої та апеляційної інстанцій в сумі 365,40 гривень з кожного.

Керуючись ст.ст. 88, 307, п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» задовольнити частково.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 червня 2015 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» до Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Купської сільської ради № 236-30/2010 тридцятої сесії V скликання від 25.02.2010 року та визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1225 га, виданого ОСОБА_1 на підставі рішення Купської сільської ради № 236-30/2010 року, задовольнивши вказані позовні вимоги:

Визнати незаконним та скасувати рішення Купської сільської ради № 236-30/2010 тридцятої сесії V скликання від 25.02.2010 року щодо земельної ділянки в с. Купка, площею 0,1225 га, кадастровий номер НОМЕР_1.

визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1225 га в с. Купка, виданого ОСОБА_1 13 квітня 2010 року, на підставі рішення Купської сільської ради № 236-30/2010 року.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 та Купської сільської ради Глибоцького району на користь державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» витрати по сплаті судового збору по 365 грн. 40 коп. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: