Справа № 621/888/15-ц
Провадження № 2/621/604/15
УХВАЛА

20.04.2015 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Бережна Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивачем вказано, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 107 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Згідно з ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Статтею 110 ЦПК України перелічені види справи, підсудність яких обирається за вибором позивача. Так, частиною 2 цієї статті визначено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Позивач ОСОБА_1 вказував на те, що між ним та ОСОБА_2 досягнуто згоди щодо розгляду даного позову Зміївським районним судом Харківської області.

Ознайомившись з матеріалами справи, дійшов до наступного висновку.

Як зазначалося вище, ст. 110 ЦПК України передбачено три випадки, коли позивач має предявити позов про розірвання шлюбу за зареєстрованим місцем свого проживання чи перебування: 1) у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти; 2) якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, а також 3) за домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

ОСОБА_1 у позовній заяві зазначив, що неповнолітніх дітей вони з відповідачем не мають. Будь-які посилання на незадовільний стан здоровя ОСОБА_1 або інші поважні причини предявлення даного позову саме до Зміївського районного суду Харківської області в матеріалах справи відсутні.

В той же час позивач ОСОБА_1 не надав жодних доказів, які б підтверджували наявність домовленості подружжя про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них, в т.ч. позивача.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_1, в порушення ст. 60 ЦПК України, не довів жодної обставини, які б свідчили про можливість прийняття даного позову та розгляду справи про розірвання шлюбу за місцем його проживання.

Статтею 115 ЦПК України встановлено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачу для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Стаття 7 ЗУ «Про судовий збір» передбачає виключний перелік підстав для повернення судового збору, в тому числі у випадку повернення заяви або скарги.

Враховуючи вищевикладене та вимоги законодавства, суд приходить до висновку про повернення ОСОБА_1 суми сплаченого судового збору у розмірі 243,6 грн.

Керуючись ст.ст. 79, 107, 109, 110, 115 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути позивачу для звернення до належного суду.

Управління Державної казначейської служби України у Зміївському районі Харківської області зобовязати здійснити повернення ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору по квитанції № 85 від 25.02.2015 року на суму 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.М. Бережна