Справа № 274/200/15-ц
Провадження № 2/0274/528/15
РІШЕННЯ

Іменем України

22.04.2015 м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю.,

з участю секретаря Соломянюк Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 20 грудня 2011 року перебуває з відповідачкою у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дочок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Подружнє життя з відповідачкою не склалось, протягом тривалого часу проживають окремо, не ведуть спільного господарства, примирення між ними неможливе. Неповнолітніх дітей просить залишити на проживання та виховання та проживання дружини.

У судове засідання сторони не з'явилися, направили заяви з проханням справу розглядати у їх відсутність, позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 20 грудня 2011 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Відповідач надав суду документ про вагітність ОСОБА_5, з якою як він пояснював у судовому засіданні 25 лютого 2015 року проживає у фактичних шлюбних відносинах ( а.с. 18).

Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України).

Враховуючи, що позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка проти того не заперечила, суд вважає, що шлюб сторін розпався і подальше його збереження неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивача, що мають істотне значення.

Стосовно позовної вимоги про залишення дітей на проживання та виховання позивачки, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства спори щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають зокрема із сімейних відносин.

З позовної заяви не вбачається спору з приводу участі батьків щодо визначення місця проживання дітей. А тому, суд вважає дану вимогу передчасною та такою, що не підлягає до задоволення.

Оскільки відповідно до статті 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо виховання дітей, вимога позивача про залишення дітей на вихованні відповідачки не може бути предметом розгляду в суді, тому також задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 20 грудня 2011 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 827 - розірвати.

В задоволенні решти позову відмовити.

Після набрання рішенням чинності, направити його копію до органу реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану та проставлення відмітки у актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя -