У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Нагорняка В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба Плюс» до ОСОБА_4, треті особи: Відділ державного земельного агентства в Широківському районі Дніпропетровської області, ОСОБА_5, Реєстраційна служба Широківського районного управління юстиції, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та його представника - ОСОБА_6 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба Плюс» (далі - ТОВ «Дружба Плюс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Позивач посилався на те, що 29 серпня 2008 року між ТОВ «Дружба Плюс» та ОСОБА_7 був укладений договір оренди земельної ділянки площею 8,010 га, що розташована на території Шестірнянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, яка належала йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку. Договір укладено на 10 років. ІНФОРМАЦІЯ_1 орендодавець ОСОБА_7 помер.

Відповідач ОСОБА_4, який вступив у спадщину та переоформив на своє ім'я право власності на вищезазначену земельну ділянку, звернувся до ТОВ «Дружба Плюс» з заявою про розірвання договору оренди землі від 28 серпня 2008 року. Отримавши відмову, відповідач у присутності свідків засіяв земельну ділянку власними зерновими культурами, чим порушив умови договору, а саме: п. 28, відповідно до якого обов'язки орендодавця - не втручатися до господарської діяльності орендаря.

Отже, відповідач в установленому порядку договір оренди земельної ділянки від 29 серпня 2008 року не розірвав, самовільно обробляє земельну ділянку, чим порушив права ТОВ «Дружба Плюс», як орендаря.

Позивач просив зобов'язати відповідача ОСОБА_4 припинити використання земельної ділянки, усунути та не чинити перешкоди у користуванні нею, а також вирішити питання судових витрат.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2014 року, позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_4 припинити використання земельної ділянки розміром 8,010 га, що розташована на території Шестірнянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, всупереч договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого Широківським відділом Дніпропетровської філії «Центру ДЗК» від 27 лютого 2009 року за № 56.

Зобов'язано ОСОБА_4 усунути та не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою НОМЕР_1, площею 8,010 га, що розташована на території Шестірнянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, шляхом її повернення у користування ТОВ «Дружба Плюс» на строк та умовах згідно з договором оренди земельної ділянки від 29 серпня 2008 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача судовий збір у сумі 243 грн 60 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та його представник - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно виходив з того, що договір оренди від 29 серпня 2008 року є чинним, а зміна власника земельної ділянки переданої в оренду не може бути підставою для зміни або розірвання договору.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявників з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами попередніх інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та його представника - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О. Маляренко А.В. Нагорняк В.А.