Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22ц - 778/2356/ 2015
Головуючий у 1 інстанції Колесник С.Г.
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

Іменем України

21 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого: Бондаря М.С

суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської А.В.

при секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2014 року у справі за поданням державного виконавця Ленінського ВДВС ЗМУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2013 року Державний виконавець Ленінського ВДВС ЗМУЮ звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 до виконання ним зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, в якому вказав, що на виконанні знаходиться виконавчий лист № 334/666/13-ц виданий 23.12.2013 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором позики 124 732,38 грн.

Постановою від 20.01.2014 року ВП № 41537031 було відкрито виконавче провадження.

Боржником рішення суду не виконується, а тому розпочаті дії для примусового виконання рішення суду. Просить обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 до виконання ним своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2014 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено боржнику ОСОБА_3, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань покладених на нього рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2013 року по цивільній справі № 334/666/13-ц (№ пров. 2/334/906/2013) за позовом ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання. .

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника боржника, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Порядок розгляду подання встановлений ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, за якою суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що суд розглянув справу за відсутності державного виконавця.

За змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Вказане свідчить про порушення судом першої інстанції порядку розгляду подання державного виконавця.

З оскарженої ухвали також видно, що суд першої інстанції не перевірив наявності ухилення особи від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

За наслідками апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку про часткове підтвердження доводів апеляційної скарги, яка підлягає частковому задоволенню із скасуванням ухвали суду першої інстанції та передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2014 року у цій справі скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: