Cправа № 274/5983/14-ц
Провадження № 2/0274/225/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2015 Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Зайцева А.В., при секретарі Рудаковій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом - недійсними, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

31 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок розташований в АДРЕСА_1, видані на ім"я відповідачів за р. № 3-478, 3-479 - недійсними, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, та визнання за ним права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після померлої його матері ОСОБА_4

В обгрунтування пред'явлених позовних вимог вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла його мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1 в с.Дубівка Бердичівського району, яку він фактично прийняв, оскільки на момент смерті матері був зареєстрований та проживав у вказанному будинку, від прийняття спадщини не відмовлявся. В 2010 році від відповідачки ОСОБА_2 дізнався про наявність заповіту матері на випадок своєї смерті, посвідчений 02.08.1999 року за р. № 58 виконкомом Красівської сільської ради. 13.04.2010 р. Бердичівською держнотконторою були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок на ім'я ОСОБА_2, та ОСОБА_3 на 1/3 частину кожному. 23.05.2014 р. звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у спадковому реєстрі заповіт не зареєстровано, і такого заповіту від імені його матері взагалі не існує, що змусило його звернутися до суду.

В судове засідання позивач не з'явився, у наданій суду заяві просить суд розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю.

Представник позивача ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою розглянути справи в її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, без поважних причин, про день розгляду справи повідомлялася належним чином. До суду повернулися конверти з відмітками "за закінченням терміну зберігання".

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, без поважних причин, про день розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду повернулися конверти з відмітками "за закінченням терміну зберігання".

У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався.

Згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до свідоцтва про народження позивача його матір'ю записана ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 Бердичівського району. Як вбачається з довідки № 447 від 23.12.2013 року, позивач на день смерті спадкодавця проживав у спірному домоволодінні разом з померлою ОСОБА_4, та був зареєстрований за вказанною адресою з 09.01.2002 року.

Відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленного ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

При зверненні позивача до Бердичівської державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини за заповітом на спірний житловий будинок після смерті матері ОСОБА_4 було встановлено, що в матеріалах спадкової справи наявний заповіт, посвідченний 02 серпня 1999 року за № 58 виконкомом Красівської сільської ради від імені ОСОБА_4, на підставі якого 13 квітня 2010року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірний будинок на ім"я відповідачів ОСОБА_3, та ОСОБА_2 в 1/3 частці кожному.

При цьому, як вбачається з інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 23.05.2014 року № 37451524, а також довідки № 145 від 19.05.2014 року виданної Красівською сільською радою Бердичівського району, заповіт ОСОБА_4 за р.№ 58 від 02.08.1999 року в журналі для реєстрації нотаріальних дій виконкому Красівської сільської ради за 1996-2002 роки не зареєстрований, та не занесений до спалкового реєстру " Інформаційного центру " Міністерства юстиції України, а р.№ 58 від 02.08.1999 року в журналі реєстрації нотаріальних дій виконкому Красівської сільської ради зареєстровано заповіт від імені гр. ОСОБА_6

Таким чином встановлено, що заповіт від імені ОСОБА_4 на підставі якого видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне спадкове майно видані на ім"я відповідачів як юридичний факт не існує, а тому відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним.

Враховуючи те, що позивач має право на спадкування за законом у першу чергу, на момент смерті матері був зареєстрований та проживав у спадковому будинку і від прийняття спадщини не відмовлявся, суд вважає, що позивач набув право власності на спірний будинок відповідно до положень чинного законодавства.

Так, згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено законом.

На підставі наведенного, та керуючись ст. 182, 328, 1218, 1261, 1268, 1301 ЦК України, ст.6-14, 60, 209-218, 224-233 ЦПК України,суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом - недійсними, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований в с.Дубівка Бердичівського району, АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в 1/3 частці кожному, р.р. № № 33-478, 3-479.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в с. Дубівка Бердичівського району, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору по 363,77 грн з кожного.

. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку впродовж 10 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: