У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді Собіни І.М.

Суддів Бондаренко Н.В., Малько О.С.

Секретар судових засідань Ковальчук Л.В.

За участю представника позивача - адвоката Мазурка В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Мазурка Вячеслава Сергійовича на рішення Сарненського районного суду від 28 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и л а:

В березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаними позовними вимогами просив, зменшити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/2 до 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Рішенням Сарненського районного суду від 28 квітня 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 щодо зменшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - адвокат Мазурок В.С. покликався на його незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм матеріального права.

Вважає, що при визначенні розміру аліментів суд не врахував його стан здоров'я та матеріальне становище. Вказує, що ОСОБА_3 являється інвалідом другої групи довічно та отримує лише пенсію по інвалідності, потребує постійного лікування для відновлення працездатності.

Посилається на ст. 192 СК України, відповідно до якої розмір аліментів визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку із зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати і постановити нове рішення яким задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, відхиливши позовні вимоги ОСОБА_3, виходив з того, що доказів зміни в сторону погіршення матеріального або сімейного стану, стану здоров'я платника аліментів не надано а захворювання ОСОБА_3 існувало на момент ухвалення судом рішення про стягнення аліментів. На підтвердження таких висновків в рішенні наведені відповідні мотиви та докази з якими погоджується апеляційний суд, оскільки такі висновки суду ґрунтуються на вимогах закону та відповідають обставинам справи.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Сарненського районного суду від 20 лютого 2015 року, вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 січня 2015 року і до повноліття дітей.

Згідно ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Посилання ОСОБА_3 на те, що він є інвалідом другої групи та потребує постійного медикаментозного лікування не заслуговують на увагу, оскільки даний факт не свідчить про погіршення його матеріального стану. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що захворювання ОСОБА_3 ще існувало на момент ухвалення судом рішення про стягнення аліментів. Ні в суді першої інстанції ні в апеляційній інстанції, позивач жодних доказів про витрати понесені ним на лікування не надав.

Відповідно до положень ч.1 ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких достатніх, належних та таких що заслуговують на увагу доказів, які б спростовували висновки суду, позивач суду не надав.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст. ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Сарненського районного суду від 28 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена сторонами в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів починаючи з дня набрання нею законної сили.

Головуючий І.М.Собіна

Судді: Н.В.Бондаренко

О.С.Малько