Справа № 461/830/15 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/783/2331/15 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 26 січня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 26 січня 2015 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Вказану ухвалу оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про повернення позовної заяви. Вважає ухвалу незаконною та такою, що була постановлена з грубим порушенням норм чинного процесуального законодавства. Зазначає, що зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (Залізничний район м. Львова), тому дана справа підсудна Залізничному районному суду м. Львова, однак незаконно розглядається Галицьким районним судом м.Львова.

У судове засідання особи, що беруть участь у справі (їх представники) не з'явилися, причин неявки не повідомили. Однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, зважаючи на те, що такі особи повідомлялись про час та місце розгляду справи належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів, що свідчили б про поважність причин їх неявки (неявки їх представників) суду представлено не було та зважаючи на ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Враховуючи неявку всіх осіб, що беруть участь у справі та вимоги ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, позовної заяви, Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" до Галицького районного суду м.Львова подано позов, що заявлений до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованості станом на 27.11.2014р. за кредитним договором № 600/07-030 від 02.04.2007 року в загальній сумі 40022,96 дол. США, що складається з заборгованості по кредиту в сумі 36191,97 дол. США, заборгованості по відсотках в сумі 3440,72 дол. США, пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків в сумі 390,27 дол. США.

Оскаржуваною ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 26 січня 2015 року відкрито провадження у справі.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Згідно змісту п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК. При вирішенні зазначених питань суди також мають враховувати роз'яснення, що містяться в Рішенні Конституційного Суду України від 14 листопада 2001 року № 15-рп/2001 (справа щодо прописки). Не є місцем проживання фізичної особи місце, в якому вона знаходиться під вартою у вигляді запобіжного заходу, місце, в якому особа відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком суду, місце, в якому особа знаходиться на стаціонарному лікуванні. Позови до таких осіб пред'являються за останнім місцем проживання до взяття під варту чи до поміщення до медичного закладу.

Відповідно до ч.3 ст.122 ЦПК України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві, поданій та оформленій у порядку, встановленому ЦПКвказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до ч.4 ст. 122 ЦПК України питання про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті провадження у справі суддя вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження заяви до суду або закінчення строку, встановленого для усунення недоліків, та не пізніше наступного дня після отримання судом у порядку, передбаченому частиною третьою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Як вбачається із матеріалів справи суддя суду першої інстанції після отримання позовної заяви здійснив запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, однак постановив ухвалу про відкриття провадження у справі до отримання відповіді на такий запит та з'ясування зареєстрованого місця проживання (перебування) фізичної особи відповідача.

Крім цього, як вбачається із долученої до матеріалів справи копії паспорту відповідача (а.с. 34-36) така особа зареєстрована на АДРЕСА_1 (вказана адреса зазначена, також, як адреса місця проживання відповідача в укладеному між сторонами договорі кредиту (а.с. 5, 8), що є територією Залізничного району м.Львова. Із отриманих після відкриття провадження у справі даних АДП ГУДМС УДМС України у Львівській області (а.с. 25) дані про реєстрацію місця проживання не значаться.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом передчасно, без з'ясування необхідних до з'ясування даних щодо реєстрації місця проживання відповідача, тобто без належної перевірки підсудності даної справи Галицькому районному суду м.Львова було постановлено оскаржувану ухвалу. А відтак оскаржена ухвала підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі, під час якого суду слід дотримати вказаних вимог закону та після з'ясування, зокрема, і питання чи підсудна дана справа Галицькому районному суду м.Львова вирішувати питання про відкриття провадження по справі. Апеляційну скаргу ж слід визнати частково обґрунтованою та відповідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 312 ч.1 п.3, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 січня 2015 року скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: В.Я. Бакус

Т.А. Гірник