Провадження №2/761/5125/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 вересня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за вимушений прогул та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за вимушений прогул та моральної шкоди,

Позивач зазначив, що 25 лютого 2013 року він був прийнятий на посаду майстра з благоустрою кладовища в Ритуальну службу спеціалізоване комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування». Останнє місце його роботи - «Міське кладовище» - майстер з благоустрою.

Відповідно до посадової інструкції він виконував свої посадові обов'язки, жодних нарікань зі сторони керівництва до нього не було, заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не застосовувалися.

27 лютого 2015 року його було повідомлено про виклик до прокуратури м. Біла Церква для допиту як свідка по кримінальному провадженню, у прокуратурі він був до 16 години, про що в повістці є відповідна відмітка, це було у п'ятницю.

З 02.03.2015 року він хворів, перебував на лікарняному по 27.03.2015 року включно, про що також попередив керівництво. Однак 30.03.2015 року вийшов на роботу, де його повідомили, що він звільнений за п.3.ст.40 КЗпП України - «За систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку». Йому видали копію витягу з наказу № 33-к від 27.02.2015 року, у якому вказано: про підстави звільнення:

- Акт про службове розслідування від 27.02.2015 року.

- Наказ «Про оголошення догани» від 17.10.2014 року №183-к.

- Наказ «Про оголошення догани» від 02.12.2014 року №221.

В наказі «Про звільнення» відповідач зобов'язаний був навести конкретні факти порушень, не обмежуючись загальним посиланням на систематичне порушення трудових обов'язків з боку працівника. Його не було повідомлено та роз'яснено, які конкретні обов'язки не були виконані.

Крім того, від нього не були витребувані пояснення в письмовій формі щодо вчинення проступків, що стали підставою звільнення.

Оскільки його було звільнено безпідставно і дії керівництва призвели до моральних страждань, у нього погіршився стан здоров'я.

Отже, враховуючи викладені обставини, позивач просив суд:

- скасувати наказ № 33-К від 27 лютого 2015 про звільнення ОСОБА_1 Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування»;

- поновити ОСОБА_1 на попередній роботі - майстра з благоустрою Міського кладовища ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування», з 27.02.2015 року.

- стягнути з Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» на користь позивача заробітну плату за вимушений прогул з 27.02.2015 року.

- стягнути з ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» на користь позивача моральну шкоду 5 000,00 (п'яти тисяч) гривень.

- стягнути з спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3 000,00 (три тисячі) гривень.

У запереченнях представник відповідача зазначив, що позивачеві було відомо про накладення на нього дисциплінарних стягнень наказом від 17.10.2014 року, яким оголошено догану на підставі наслідків акту комісії про перевірку санітарного та технічного стану Міського кладовища, зокрема щодо невідповідності ведення книги поховань та перепоховань, а також стосовно відсутності ксерокопій правовстановлюючих документів щодо поховання та підпоховання.

Наказом від 02.12.2014 року оголошено догану у зв'язку із доповідною запискою від завідуючого Міського кладовища про факти самовільного зрізання дерев на кладовищі прибиральниками за розпорядженням позивача було проведено розслідування, що підтверджено актом від 27.02.2015 року, який позивач не підписав та відмовився надавати пояснення.

Зазначені факти були підставою для видання Наказу від 27.02.2015 року № 33-к про звільнення позивача за п.3 ч.1 ст.40 КЗПП у день, коли він був на роботі, розписавшись.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві з посиланням на викладені обставини. Позивач стверджував, що відповідача був повідомлений про виклик його як свідка до прокуратури він 27.02.2015 року, але після закінчення допиту у другій половині дня він на роботу не повернувся, оскільки була п'ятниця. Стосовно накладення на нього дисциплінарних стягнень не знав, оскільки не отримував від відповідача будь яких повідомлень.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позову, посилаючись на викладені в письмових запереченнях обставини, просив відмовити у позові, оскільки позивача неодноразово притягали до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання своїх обов'язків, Наказ №33-к про звільнення позивача було винесено відповідачем у відповідності із п.З ст.40 КЗпП України після застосування до нього дисциплінарних стягнень за попередні проступки.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи, наказом від 14 лютого 2013 року директора Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» (далі - Ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО») ОСОБА_1 був прийнятий на посаду майстра з благоустрою Південного кладовища.

Наказом від 16.08.2013 року його переведено на посаду майстра з благоустрою Міського кладовища.

Наказом директора Ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО» від 17 жовтня 2014 року ОСОБА_1 оголошено догану за несумлінне виконання трудових обов'язків на підставі Акту № 1 від 30.09.2014 року «Про результати фактичної перевірки санітарного,технічного стану та виробничої діяльності структурного підрозділу Міського кладовища».

Наказом директора Ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО» від 02 листопада 2014 року ОСОБА_1 оголошено догану за невиконання посадових обов'язків на підставі Акту «Про результати проведення перевірки виконання працівниками Міського кладовища розпорядчих документів» від 28.11.2014 року.

Наказом директора Ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО» № 35 від 26 лютого 2015 року про проведення службового розслідування фактів перевищення службових повноважень позивачем на підставі Акту від 26.02.2015 року, яким зафіксовано зловживання службовим становищем. На підставі зазначеного Наказу від 26.02.2015 року складено Акт проведення службового розслідування, яким встановлено факти неналежного виконання та перевищення позивачем, як майстром по благоустрою, своїх службових обов'язків.

Наказом директора Ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО» № 33-к від 27 лютого 2015 року ОСОБА_1 звільнено з посади майстра по благоустрою за систематичне невиконання без поважних причин покладених на нього обов'язків трудовим договором на підставі Акту службового розслідування від 27.02.2015 року та наказів від 17.10.2014 року, від 02.12.2014 року про застосування дисциплінарних стягнень.

Звертаючись до суду з позовом про поновлення на роботі, позивач посилався на те, що він виконував свої посадові обов'язки відповідно до посадової інструкції, та з боку керівництва до нього не було зауважень та не застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

У відповідності із п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України про розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення (п.3)

Як роз'яснено у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.92 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» щодо розгляду справ про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147 (1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Заперечуючи проти позову представник відповідача зазначив, що позивачу було відомо про застосування до нього дисциплінарних стягнень наприкінці 2014 року. За період з вересня 2014 року проводились перевірки на підставі відповідних наказів керівництва щодо виконання службових обов'язків працівниками Міського кладовища з різних питань: перевірки санітарного та технічного стану Міського кладовища, виконання працівниками кладовищ розпорядчих документів та у разі вчинення дій працівниками всупереч покладених на них службових обов'язків. Посилання позивача на порушення вимог трудового законодавства відповідачем, зокрема, ненадання позивачеві копій відповідних наказів щодо дисциплінарних проступків та про те, що він не знав про прийняті щодо нього дисциплінарні заходи є безпідставними, оскільки позивачеві було відомо про перевірки, які проводились та виявлення порушень з боку його чи інших працівників, що було документально зафіксовано. Що стосується надання копій наказів, то позивач не звертався щодо їх отримання до адміністрації та не оскаржив накладені на нього дисциплінарні стягнення у вигляді догани.

Судом встановлено, що на час звільнення позивач працював майстром благоустрою Міського кладовище на підставі наказу про переведення за його згодою з такої ж посади на Південному кладовищі з 16.08.2013 року.

Посадовою інструкцією майстра благоустрою затвердженою директором Ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО» 14.04.2014 року передбачені завдання та обов'язки майстра по благоустрою та відповідальність за їх невиконання.

Згідно із Посадовою інструкцією майстра благоустрою затвердженою директором Ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО» майстер з благоустрою підпорядкований безпосередньо директору, майстру підпорядковані всі працівники кладовища, він також є матеріально відповідальною особою.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що накладення дисциплінарних стягнень на позивача було здійснено на підставі виявлених порушень, встановлених внаслідок перевірки виявлених фактів недотримання посадових обов'язків та виконання робіт поза межами функцій покладених на позивача без відповідної згоди шляхом самовільного прийняття рішення.

1.Так, щодо застосування дисциплінарного стягнення Наказом №183-к від 17.10.2014 року про оголошення позивачу догани встановлено таке:

За Наказом директора № 169 від 30.09.2014 року «Про перевірку санітарного та технічного стану» кладовищ міста Києва тоді ж 30.09.2014 року робочою групою було здійснено перевірку санітарно-технічного стану Міського кладовища. Відповідно до Акту № 1 про результати фактичної перевірки санітарного технічного стану та виробничої діяльності структурного підрозділу, складеного за результатами перевірки було виявлено ряд грубих порушень галузевого законодавства та низки нормативних актів порушень з боку керівного складу підрозділу.

Як зазначено у висновку Акту, книги реєстрації поховань та перепоховань починаючи з 2013 року не відповідали Держжитлокомунгоспу №193 від 19.11.2003 року; ксерокопії правовстановлюючих документів на поховання та підпоховання зберігаються не у повному обсязі (відсутня або заява, або свідоцтво про смерть тощо) та інші порушення.

Як зазначено у самому документі, Акт складено у присутності ОСОБА_1, який відмовився від письмових пояснень щодо виявлених порушень, що підтверджено Актом фіксації відмови від надання пояснень від 30.09.2014 року.

Враховуючи, що Позивач на момент винесення наказу перебував на лікарняному, після його виходу на роботу 03.11.2014 року заступником директора ОСОБА_3, співробітниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було оголошено Позивачу вказаний наказ. Позивач відмовився підписати Наказ №183-к, про що було складено Акт про відмову від ознайомлення з наказом.

2. Згідно із Наказом №20 від 28.11.2014 року «Про проведення перевірки виконання працівниками кладовищ розпорядчих документів» було доручено згідно п.2 Наказу відповідній комісії провести перевірку усіх кладовищ щодо організації роботи по веденню, зберіганню звітно-статистичної документації, яка являється власністю структурних підрозділів за період з 28.11.2014 року по 05.12.2014 року.

Відповідно до Акту «Про результати проведення перевірки виконання працівниками Міського кладовища розпорядчих документів» від 28.11.2014 року комісією було встановлено, що книга обліку намогильних споруд не ведеться з липня 2013 року (27.07.2013 р.), а також протягом всього 2014 року, єдиний запис в ній за поточний рік зроблено 08.07.2014 року. Зазначені факти свідчать про порушення галузевих документам у похоронній справі, а саме грубо порушено ст.25 Закону України «Про поховання та похоронну справу», де чітко вказано «встановлені намогильні споруди, склепи реєструються... у книзі обліку намогильних споруд», а також Наказ Держжитлокомунгоспу від 19.11.2003 р. №193 і наказ по підприємству від 17.12.2013 р. №243.

Відповідно до п.2 та п.3 Розділу II Посадової інструкції Позивача, останній забезпечує: наявність та відповідальність до вимог на кладовищі цієї передбаченої чинним законодавством документації та здійснення контролю за її веденням; здійснює контроль за правильністю оформлення документів, встановленням намогильних споруд, обліком поховань.

По фактам виявлених порушень Позивач відмовився надавати письмові пояснення, про що було складено Акт від 28.11.2014 року про результати проведення перевірки виконання розпорядчих документів.

За результатами проведеної перевірки комісією в Акті від 28.11.2014 року було запропоновано Відповідачу притягнути доглядача Міського кладовища ОСОБА_2, майстра з благоустрою ОСОБА_1, інженера з благоустрою ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності.

Наказом №221 від 02.12.2014 року позивача було притягнено до дисциплінарної відповідальності і застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Однак, враховуючи, що Позивач перебував на лікарняному, вказаний наказ йому було оголошено 12.01.2015 року. Проте, поставити свій підпис про ознайомлення із наказом позивач відмовився, про що було складено відповідний Акт про відмову від ознайомлення з наказом.

3. Наказом директора Ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО» № 33-к від 27 лютого 2015 року ОСОБА_1 звільнено з посади майстра по благоустрою за систематичне невиконання без поважних причин покладених на нього обов'язків трудовим договором на підставі Акту службового розслідування від 27.02.2015 року та наказів від 17.10.2014 року, від 02.12.2014 року про застосування дисциплінарних стягнень.

Стосовно зазначеного наказу про звільнення суд встановив, що 26.02.2015 року вранці було отримано адміністрацією Доповідну записку виконуючого обов'язки завідувача Міського кладовища ОСОБА_7 про те, що Позивач незаконно знищує живі дерева на території кладовища, у зв'язку із чим директором видано Наказ № 35 від 26 лютого 2015 року про проведення службового розслідування та створення робочої комісії у складі п'яти осіб.

Як зазначено у Акті комісії від 26.02.2015 року щодо факту незаконного знищення дерев позивач без погодження з керівництвом кладовища, зловживаючи службовим становищем, організував вирубку живих дерев на ділянках під №/№ 12 та 13. Для виконання робіт по вирубці дерев, розпиленню зрізаних дерев та вивезення їх позивачем були залучені працівники кладовища та використано трактор з причепом без згоди керівництва кладовища.

Позивачу було запропоновано надати письмові пояснення з приводу знищення дерев та залучення інших робітників Відповідача (прибиральників) до самовільного зрізання живих дерев.

Як стверджує представник відповідача у запереченнях по факту було викликано співробітників міліції, позивач із-за виклику міліції погодився надати письмові пояснення у яких визнав, що ним було надано розпорядження прибиральникам Міського кладовища на прибирання земельної ділянки №12 і нібито це доручення було погоджено із ОСОБА_7 При цьому, як зазначено у акті фіксації відсутні записи про проведення інструктажів і фактично підтверджено, що Позивач доручив співробітникам Відповідача проводити роботи без відповідного захисту та інструктажу. Комісією було відібрано письмові пояснення від прибиральників, яких Позивач залучив до роботи.

За результатами проведеного службового розслідування складено Акт від 27.02.2015 року про встановлення низки порушень з боку позивача по факту знищення 15 живих дерев всупереч умовам проведення таких заходів, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України №1045 від 01.08.2006 року про «Порядок видалення дерев, кущів, газонів і квітів у населених пунктах».

Позивач був на роботі вранці 27.02.2015 року, однак після приїзду комісії його не могли знайти. Комісія поїхала з Міського кладовища, не дочекавшись позивача. Позивачу, який вранці був на роботі було оголошено комісією Акт про результати проведення службового розслідування, однак останній відмовився підписувати та надавати з цього приводу письмові пояснення про що було складено відповідні Акти.

На пропозицію ознайомитись з наказом №33-к про звільнення вранці 02 березня 2015 року позивач відмовився ставити свій підпис від ознайомлення з наказом про звільнення, зачитаним йому старшим інспектором відділу кадрів у присутності осіб, які підписали Акт про відмову від ознайомлення, у якому зафіксовано факт відмови від підпису, а також складено акт від 02.03.2015 року про відмову від отримання трудової книжки документів було складено відповідні Акти.

До того ж 03.03.2015 року відповідачем було направлено на домашню адресу Позивача додаткове письмове повідомлення про звільнення.

Як стверджує представник відповідача позивач після спілкування з комісією 02.02.2015 року зник, на роботі не з'являвся, не звертався за документам, хоча систематично підвозив одну із співробітниць на роботу, однак сам на територію підприємства не заходив.

Дослідивши зібрані судом докази, надані сторонами документи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачу було відомо про накладення дисциплінарних стягнень та про наказ про його звільнення. Посилання у позовній заяві та судовому засіданні про ненадання йому копій зазначених наказів, щодо видачі яких він не звертався до відповідача та не оспорив накази до суду не спростовує зазначені висновки про недоведеність зазначених позивачем доводів щодо відсутності накладених на нього дисциплінарних стягнень, про які йому начебто не було відомо.

Оскільки до позовної заяви позивача та у судовому засіданні не було надано жодного належного та допустимого письмового доказу про спростування обставин, які досліджувались судом щодо підстав накладення на позивача дисциплінарних стягнень та його звільнення, а також стосовно порушення відповідачем трудового законодавства при накладенні дисциплінарних стягнень, зокрема недотримання ст.147-150 КЗпП України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про поновлення його на роботі та інші вимоги, які залежні від вирішення питання про поновлення на роботі, не підлягають до задоволення.

Надані представником відповідача докази, зокрема копії документів про проведення перевірок, службового розслідування, що підтвердили факти порушення покладених на позивача службових обов'язків, передбачених Посадовою інструкцією майстра благоустрою Ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО» та дотримання зазначених статей при накладенні дисциплінарних стягнень, у тому числі звільнення за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Що стосується стягнення моральної шкоди, суд вважає, що передбачених ст.237-1 КЗпП України підстав для відшкодування власником або уповноваженим ним органом шкоди, не встановлено.

З огляду на викладене та на підставі: п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України, ст. ст. 147-149,235 КЗпП України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за вимушений прогул та моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційному суду міста Києва через Шевченківський районний суд м. Києва, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя: Малинников О.Ф.