РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Демінської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Гарячої Д.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницький цивільну справу за позовом Приватного підприємства «ОСОБА_4 № 2 «Готові ліки» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обовязків, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ПП «ОСОБА_4 № 2 «Готові ліки» матеріальну шкоду в розмірі 234374,81 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 05.07.2004 року на посаду завідуючої кіоском № 2 була прийнята відповідач, котра 11.11.2009 року була призначена на посаду завідуючої кіоском № 3 від ПП «ОСОБА_4 № 2 «Готові ліки», що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Львівське шосе, 4. 06.09.2009 року з нею був укладений Договір про повну матеріальну відповідальність. Позивач передавав під звіт відповідачу товарно-матеріальні цінності - лікарські засоби та медикаменти - для подальшої їх реалізації в кіоску № 3. В 2012 році з метою збільшення торговельної площі ПП «ОСОБА_4 № 2 «Готові ліки» було взято в користування кіоск за адресою: м. Хмельницький, вул. Львівське шосе, 2/1, у зв'язку із чим до Договору про повну матеріальну відповідальність сторонами було підписано Додаток від 19.02.2012 р., яким підпункт «а» пункту 1 Договору про повну матеріальну відповідальність було доповнено таким змістом: «забезпечити зберігання матеріальних цінностей (лікарських засобів та медикаментів) в аптеці № 3 від ПП «ОСОБА_4 №2 «Готові ліки» за адресою: м. Хмельницький, вул. Львівське шосе, 2/1». ОСОБА_2 тривалий час не подавала адміністрації звітності про рух та залишки цінностей, згодом подала товарно-матеріальний звіт за березень місяць 2015 року, у якому зазначила, що залишок переданих їй товарів станом на 01.04.2015 р. становить 234374,81 грн. 17 квітня 2015 року була створена інвентаризаційна комісія для проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей і переоцінки (дооцінки) залишків товарно-матеріальних цінностей в кіоску № 3 (ОСОБА_4 № 3) від ПП «ОСОБА_4 № 2 «Готові ліки», 18 квітня 2015 року інвентаризаційна комісія виїхала до кіоску № 3 (ОСОБА_4 №3) за адресою: м. Хмельницький, вул. Львівське шосе, 2/1 для проведення інвентаризації. Однак ОСОБА_2 не допустила інвентаризаційну комісію до кіоску, зазначила, що кіоск № 3 знаходиться у її користуванні як фізичної особи-підприємця на підставі договору оренди. За результатами інвентаризаційної перевірки 18 квітня 2015 року було складено Акт проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей № 1 від 18.04.2015 р. Відповідачу було направлено лист № 02 від 21.04.2015 р. з проханням вказати наявний точний перелік товарів (лікарських засобів), що був переданий їй під звіт, та терміново повернути залишок товарів згідно Товарно-матеріального звіту за березень місяць 2015 року на суму 234374,81 грн. Лист залишився без реагування, тому просить стягнути вказану суму з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала і просить їх задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві, додатково пояснивши, що товарно-матеріальні цінності передавалися позивачем відповідачу по накладних, однак частина з них втрачена; з наказом про інвентаризацію відповідач була ознайомлена, однак не побажала його підписати; сума до стягнення зазначена зі слів відповідача. Ліцензія на торгівлю лікарськими засобами в ОСОБА_4 № 3 була скасована 8.07.2014 року за поданням позивача, всі товарно-матеріальні цінності передавались відповідачу до припинення дії ліцензії.

В судовому засіданні відповідач проти позову заперечила, вказавши, що коли закінчилась ліцензія, весь товар був забраний у неї позивачем, його вивезли влітку 2014 року, не склавши акта про це. Звіт на суму 234374,81 грн. вона написала тому, що так радив юрист, однак товару на вказану суму в неї в кіоску немає, він знаходиться у позивача. Лист позивача від 22.04.2015 року відповідач отримала, не відреагувала на нього, оскільки не мала товару позивача, натомість весь наявний в кіоску товар належить їй як приватному підприємцю.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, вказавши, що з наказом про інвентаризацію відповідач ознайомлена не була, про відмову від підпису відмітки на ньому немає. Сам акт складений майже через рік після закінчення дії ліцензії. Товарно-матеріальні цінності, які передавались відповідачу, є товарами в обороті, від їх продажу була виручка, яка поверталась позивачу. Позивач не обґрунтував, які саме товарно-матеріальні цінності передані відповідачу, за які з них отримана виручка, який точний перелік вимагається від відповідача. Інвентаризації при призначенні відповідача в кіоск № 3, а також одразу при припиненні ліцензії теж проведено не було. Просить в позові відмовити.

Заслухавши представників сторін, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних мотивів.

Встановлено, що наказом № 35 ПП «ОСОБА_4 № 2 «Готові ліки» від 5.07.2004 року відповідача було прийнято на роботу завідуючою кіоском № 2 з 5.07.2004 року.

6.09.2009 року між позивачем та відповідачем як завідуючою кіоском № 3 від ПП «ОСОБА_4 № 2 «Готові ліки» було укладено договір про повну матеріальну відповідальність, за яким ОСОБА_2 взяла на себе повну матеріальну відповідальність за всі передані їй під звіт матеріальні цінності лікарські засоби в кіоску № 3 по Львівському шосе 4.

Наказом № 32 від 25.11.2009 року її призначено завідуючою кіоском № 3 від ПП «ОСОБА_4 № 2 «Готові ліки» по Львівському шосе 4 у м. Хмельницький.

Роздрібну торгівлю лікарськими засобами позивач здійснював на підставі ліцензії серії АВ № 579589, виданої за наказом Державної служби України з лікарських засобів від 1.11.2011 року. По вказаній ліцензії були внесені зміни щодо припинення господарської діяльності з роздрібної торгівлі лікарськими засобами відокремленим підрозділом позивача ОСОБА_4 № 3 «Готові ліки» (м. Хмельницький, Львівське шосе 2/1).

19.02.2012 року до вище вказаного договору про повну матеріальні відповідальність сторони уклали додаток, яким п. 1 підпункт «а» доповнили таким змістом: «забезпечити зберігання матеріальних цінностей (лікарських засобів та медикаментів), розташованих в аптека № 2 від ПП «ОСОБА_4 № 2 «Готові ліки» за адресою: м. Хмельницький, вул. Львівське шосе, 2/1.

За березень 2015 року відповідачем було подано позивачу товарно-матеріальний звіт по аптеці № 3, в якому вона зазначила, що залишок товарів на 1.03.2015 року складав 239174,81 грн., залишок на 1.04.2015 року 234374,81 грн. В судовому засіданні відповідач пояснила, що ці товари на вказану суму були наявні в аптеці як такій, а не в займаному нею кіоску № 3.

Наказом № 9 ПП «ОСОБА_4 № 2 «Готові ліки» від 17.04.2015 року «Про проведення інвентаризації» було визначено провести інвентаризацію та переоцінку (дооцінку) залишків товарно-матеріальних цінностей в структурному підрозділі ПП «ОСОБА_4 № 2 «Готові ліки», що знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Львівське шосе, 2/1. Одним із членів комісії було визначено ОСОБА_2, однак доказів ознайомлення її з наказом суду позивачем надано не було, зокрема, підпис відповідача на оригіналі наказу в графі «з наказом ознайомлені… ОСОБА_2О.» відсутній, відмітки про відмову від підпису не міститься. Крім того, не зазначено дати, на яку призначено інвентаризацію.

18.04.2015 року комісією в складі решти двох членів комісії (підпису відповідача або відмітки про відмову підписання не містить) складено акт № 1 проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, в якому зазначено, що інвентаризацію належним чином проведено не було, відповідач не допустила інвентаризаційну комісію до кіоску з тієї причини, що кіоску (аптека) № 3 по Львівському шосе 2/1 у м. Хмельницький знаходиться у її користуванні як фізичної особи підприємця на підставі договору оренди.

22.04.2015 року позивачем надіслано відповідачу лист за вих. № 02 від вказаної дати, яким доведено до відома відповідача про створення комісії для проведення інвентаризації, нездійснення інвентаризації, а також запропоновано вказати точний перелік товарів (лікарських засобів) та терміново повернути залишок товарів на суму 234374,81 грн. відповідно до товарно-матеріального звіту за березень 2015 року. Зазначений лист отримано відповідачем 24.04.2015 року, відповіді на нього не надано. В судовому засіданні відповідач пояснила це тим, що не мала лікарських засобів позивача.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до ст. 135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 138 КЗпП України, для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Таким чином, позивачеві слід було довести належними доказами наявність:

-дійсної прямої шкоди,

-порушення відповідачем її трудових обовязків,

-причинного звязку між порушенням і шкодою,

-вини відповідача.

Однак позивачем вказаних обставин не доведено.

Зокрема, наявність дійсної прямої шкоди не підтверджена документально, оскільки інвентаризації як такої проведено не було, вартість наявних у відповідача товарно-матеріальних цінностей зазначено, як пояснила в судовому засіданні представник позивача, лише зі слів ОСОБА_2, котра, однак, заперечує наявність в неї лікарських засобів та медикаментів позивача.

Які саме товарно-матеріальні цінності, передані відповідачу, остання позивачу не повернула і коштів за них не внесла, позивачем не вказано, при чому в судовому засіданні представник позивача пояснила, що документи про це збереглися не в повному обсязі в звязку зі спливом строків їх зберігання, проте зазначена обставина не звільняє позивача від обовязку доказування. На наданих суду для огляду накладних підписи про отримання не розшифровані (прізвище отримувача відсутнє). При призначенні відповідача на посаду завідуючої кіоском № 3 інвентаризація також проведена не була.

Як на порушення трудових обовязків відповідачем позивач посилається на те, що вона не дотрималась підп. «б» п. 1 договору про повну матеріальну відповідальність, а саме не виконала свого обовязку з ведення у встановленому порядку обліку цінностей, що знаходяться на її збереженні, та надання адміністрації виправдних документів і звітності про рух і залишки цінностей. Разом з тим, в договорі про повну матеріальну відповідальність від 6.09.2009 року вказано кіоск № 3 за адресою Львівське шосе 4, а в додатку до нього від 19.02.2012 року не кіоск № 3 ПП «ОСОБА_4 № 2 «Готові ліки», а аптеку № 2 ПП «ОСОБА_4 № 2 «Готові ліки» по. Львівському шосе 2/1. Тим самим обовязок відповідача зберігати та обліковувати товарно-матеріальні цінності саме в кіоску № 3 по Львівському шосе 2/1 у м. Хмельницький також належно не підтверджений.

Не надано також доказів того, що саме ненаданням звітності про рух товарно-матеріальних цінностей підприємству спричинено шкоду в зазначеній ним сумі, а також не доведено вини відповідача у спричиненні такої шкоди.

Крім того, надані позивачем суду письмові докази містять ряд неузгодженостей.

Зокрема, договір про повну матеріальну відповідальність укладений між позивачем та відповідачем як завідуючою кіоском № 3 06.09.2009 року, тобто більш як на два місяці раніше від призначення її на посаду завідуючої вказаним кіоском.

В додатку до договору від 19.02.2012 року сторони погодили покладання на відповідача обовязку зберігання матеріальних цінностей в аптеці № 2 від ПП «ОСОБА_4 № 2 «Готові ліки» за адресою: м. Хмельницький, вул. Львівське шосе, 2/1, хоча в такому структурному підрозділі позивач не працювала, а працювала в кіоску № 3 (ОСОБА_4 № 2) від ПП «ОСОБА_4 № 2 «Готові ліки». Цей же додаток до договору укладений між сторонами тоді, коли дія ліцензії серії АВ № 579589 вже була припинена, тобто реалізувати лікарські засоби позивач в кіоску № 3 вже не міг.

Укладені між позивачем та приватним підприємцем ОСОБА_5 договори оренди від 1.12.2011 року на торговельне місце № 6 площею 59,3 кв.м і 21 кв.м по Львівському шосе 2/1 діяли до 31.12.2013 року, а в силу ч. 1 ст. 785 ЦК України при припиненні оренди позивач як орендар мав би негайно повернути орендодавцеві орендовану річ у стані, в якому вона була одержана, тобто мав би звільнити торгове місце від власних товарно-матеріальних цінностей ще 31.12.2013 року.

Зазначені обставини додатково свідчать про неналежне ведення документації самим підприємством.

Таким чином, позовні вимоги свого підтвердження не знайшли і в їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 130, 134, 135-1 КЗпП України, ст. ст. 5, 8, 10, 11, 60, 212 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові Приватного підприємства «ОСОБА_4 № 2 «Готові ліки» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обовязків, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення Апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя:

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частини)

22 липня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Демінської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Гарячої Д.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницький цивільну справу за позовом Приватного підприємства «ОСОБА_4 № 2 «Готові ліки» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обовязків, -

ВИРІШИВ:

В позові Приватного підприємства «ОСОБА_4 № 2 «Готові ліки» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обовязків, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення Апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя