УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Висоцької В.С., Умнової О.В.,Остапчука Д.О., Фаловської І.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання угоди дійсною та визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок - та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про розірвання договору найму житла та примусового виселення з житлового будинку, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення та окрему ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 25 вересня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_8 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 у м. Березівка Одеської області, укладений 22 червня 2003 року між її матір'ю ОСОБА_10, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та ОСОБА_7, визнати за нею як спадкоємицею право власності на нього.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на ті обставини, що у 2003 році її мати ОСОБА_10 домовилась з відповідачкою про купівлю у неї спірного будинку, сплатила їй обумовлену в угоді суму та отримала його в користування, а відповідачка передала їй будинок, у якому ОСОБА_10 жила і була зареєстрована до дня смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_10 померла і на її майно відкрилась спадщина, а вона є спадкоємицею першої черги за законом, подала заяву на отримання спадщини та не може отримати у спадок будинок за відсутністю у неї правовстановлюючих документів, а відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору, просила задовольнити позов.

ОСОБА_7 звернулась до суду із зустрічним позовом, у якому просила розірвати договір найму цього будинку укладений 29 липня 2004 року між нею та ОСОБА_10, зняти її з реєстраційного обліку і виселити ОСОБА_8 як особу, яка безпідставно користується будинком, та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_8

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 25 вересня 2014 року позов ОСОБА_8 задоволено, у задоволенні зустрічного позову відмовлено та постановлено окрему ухвалу, якою зобов'язано Березівське РВ ГУ МВС України в Одеській області внести відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 377 КК України щодо погроз ОСОБА_7 життю судді ОСОБА_11., у зв'язку із розглядом ним цієї справи, та провести відповідне розслідування і повідомити суд про результати виконання ухвали.

18 грудня 2014 року ухвалою апеляційного суду Одеської області рішення та окрему ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення та окрему ухвалу суду першої інстанції і ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов, а у задоволенні позову ОСОБА_8 відмовити, мотивуючи свої вимоги тим, що судами порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_8 та відмову у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_10 та ОСОБА_7 виконали умови усного договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного в 2003 році, а відповідачка ухиляється від його нотаріального посвідчення, чим порушуються права позивачки як спадкоємиці після смерті ОСОБА_10 і є підставою для задоволення позову.

Постановляючи окрему ухвалу, суд першої інстанції, з якою погодився й апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_7 висловлювала погрози судді у зв'язку з його діяльністю, пов'язаною зі здійсненням правосуддя, що є кримінальним правопорушенням, і є підстави для проведення досудового розслідування.

Оскаржувані судові рішення є правильними та такими, що ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 04 травня 1981 року ОСОБА_7 належить на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 у м. Березівка Одеської області.

У 2003 році ОСОБА_7 домовилася з ОСОБА_10 про його продаж за 2 500 грн, з яких ОСОБА_10 сплатила 2 216 грн добровільно, а 284 грн стягнуто на виконання цього договору рішенням Березівського районного суду Одеської області від 04 липня 2006 року за позовом ОСОБА_7, яка ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

29 липня 2004 року ОСОБА_10 зареєструвалася у будинку та проживала в ньому до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій правильно встановили обставини справи про те, що спірний будинок належав ОСОБА_7 на праві власності та у 2003 році вона за усним договором продала його ОСОБА_10 із яких вона добровільно сплатила 2 216 грн.

Крім того, за позовом ОСОБА_7 рішенням Березівського районного суду Одеської області від 04 липня 2006 року визнано укладеним між ними договір купівлі-продажу та на його виконання стягнуто з ОСОБА_10 284 грн, однак ОСОБА_7 ухилялася від укладення нотаріально посвідченого договору.

Після смерті ОСОБА_10 відкрилась спадщина на її майно, спадкоємицею першої черги за законом на яке є позивачка як донька померлої, яка подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Відсутність нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу будинку позбавляє її можливості отримати будинок у власність в порядку спадкування, тому вона має право вимагати в суді захисту свого права.

Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, правильно виходив з того, що сплатою ОСОБА_10 повної суми вартості будинку і передачею його ОСОБА_7 в користування і володіння ОСОБА_10, вони підтвердили укладення і виконання умов договору купівлі-продажу та цей факт підтверджується рішенням Березівського районного суду Одеської області від 04 липня 2006 року, ОСОБА_7 ухиляється від його нотаріального посвідчення після смерті ОСОБА_10, позивачка як спадкоємиця позбавлена можливості отримати цей будинок у спадщину, тому має право вимагати визнання договору дійсним та визнання за нею права власності на підставі ст. 47 ЦК УРСР та ст. 328 ЦК України.

Суди правильно застосували норми матеріального права, які регулюють ці відносини на момент їх виникнення, ухвалили правильні рішення про задоволення цих вимог.

Крім того, суди правильно виходили з того, що у задоволенні зустрічного позову потрібно відмовити, оскільки відповідачка не надала доказів на підтвердження своїх вимог і її доводи спростовуються доказами у справі.

Разом із тим суд першої інстанції, постановляючи окрему ухвалу, з якою погодився апеляційний суд, встановивши обставини, які дають підстави для перевірки їх в порядку кримінального судочинства, постановив обґрунтовану ухвалу на підставі ст. 211 ЦПК України, яку направив для виконання відповідному органу.

Доводи касаційної скарги обставин, встановлених судами, не спростовують, тому підстав для скасування ухвалених у справі судових рішень немає.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, рішення та окрему ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 25 вересня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити, рішення та окрему ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 25 вересня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян
Судді:В.С. Висоцька Д.О. Остапчук О.В. Умнова І.М. Фаловська