Справа № 635/905/15-ц
Провадження 2/635/1089/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

22 квітня 2015 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участі секретаря Бабенко І.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 25000,00 гривень; суму 3% річних в розмірі 750,00 гривень, моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень; судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 22 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 1000 доларів США зі строком повернення до 30 травня 2014 року. На підтвердження отримання суми позики відповідач надав розписку про отримання від позивача суми у розмірі одна тисяча доларів США. Після закінчення строку вказаного у розписці, відповідач борг не повернув, тому позивач звернувся до суду з позовом про примусове стягнення з відповідача суми боргу. Крім того, у зв'язку із неповерненням вчасно суми боргу позивачу спричинена моральна шкода, оскільки він втратив душевний спокій, погіршився стан здоров'я, позивач був позбавлений можливості придбати необхідні блага для себе та своєї сім'ї.

Позивач у судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові, також просив розглядати справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення у разі неявки відповідача.

Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, тому суд за згодою позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності відповідача.

Суд, дослідивши надані докази встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 22 листопада 2013 року укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі одна тисяча доларів США, а відповідач зобов'язався повернути всю суму грошових коштів до 30 травня 2014 року.

На підтвердження отримання суми позики відповідач надав розписку про отримання від позивача суми у розмірі 1000 доларів США, але у строки встановлені договором позики від 22 листопада 2013 року суму позики не повернув.

Таким чином станом на день подання позову до суду 09 лютого 2015 року відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 1000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 09 лютого 2015 року складає 24956,20 гривень (курс 100 доларів США дорівнює 2495,6198 гривень); сума 3% річних у розмірі 521,00 гривня (521,00 гривня = 24956,20 гривень (сума боргу) х 3% (процентна ставка)х 254 (кількість прострочених днів)/365 (рік)/100).

З урахуванням вищевикладеного загальна сума боргу складає 25477 гривень 20 копійок (25477,20 = 24956,20 + 521,00).

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦПК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, за ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний оплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання щодо повернення грошових коштів не виконав, тому сума боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 25477,20 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у примусовому порядку, при цьому суд не погоджується з розрахованими позивачем сумою боргу та розміром 3% і стягує борг у розмірі, що вирахуваний судом відповідно до офіційного курсу валют НБУ.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивач надаючи гроші у борг мав усвідомлювати ризики неповернення позиченої суми, крім того діючим законодавством передбачена відповідальність за порушення зобов'язання і суд задовольнив вимоги позивача про стягнення суми боргу, з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, тому підстави для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди відсутні.

Таким чином суд частково задовольняє вимоги позивача та на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягує з відповідача у розмірі пропорційно до розміру задоволених вимог в іншій частині відносить за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 612; ст. 625; ч. 1 ст. 1049 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 25477 (двадцять п'ять тисяч чотириста сімдесят сім) гривень 20 копійок, з яких сума боргу у розмірі 24956 гривень 20 коп., сума 3% річних у розмірі 521 гривня 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 254 (двісті п'ятдесят чотири) гривні 77 коп., в іншій частині сплачену ОСОБА_1 суму судових витрат віднести за його рахунок.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Відповідач має право звернутися до Харківського районного суду Харківської області з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пілюгіна