Справа № 1323/2-403/11 Головуючий у 1 інстанції: Бучківська В.Л.
Провадження № 22-ц/783/150/14 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретаря Гацій І.І.

з участю представника позивача Романової Н.В., відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_3 про роз"яснення рішення Апеляційного суду Львівської області від 01 жовтня 2014 року у справі за позовом АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Стрийське відділення № 6311 АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_3 про зміну умов кредитного договору та стягнення кредитної заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до АТ "Державний ощадний банк України" про зобов"язання до вчинення дій, -

встановила:

Рішенням колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 01 жовтня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.07.2012 року змінено, викладено абзац третій резолютивної частини в наступній редакції:

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед АТ "Державний ощадний банк України" по кредитному договору № 251 від 30.10.2006 року в розмірі 3120 Євро 32 центи, з яких 606,0 Євро - сума строкового кредиту, 1861,39 Євро - сума несплачених платежів по кредиту, 50,33 Євро сума несплачених платежів по процентах, 602,60 Євро - пеня за період з 01.06.2011 року по 01.06.2012 року, звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки Skoda Fabia Classik 1.2, 2006 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов) НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_2, який переданий в заставу банку ОСОБА_3 згідно договору застави від 30.10.2006 року, шляхом проведення публічних торгів з початковою ціною, яка буде встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб"єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В решті рішення залишено без змін.

23 березня 2015 року ОСОБА_3 подав заяву про роз'яснення рішення суду, звертає увагу на те, що в рішенні суду від 01.10.2014 року зазначена сума загального боргу по тілу кредиту 2467,39 Євро, але в рішенні не вказано, за які конкретно місяці і в якій сумі виник цей борг.

Просить роз"яснити, що подані платіжні фінансові документи, видані кредитором про виконання боржником своїх договірних зобов"язань про повернення боргу є підставою для виконавчої служби як зарахування боргу по рішенню суду та припинення виконавчого провадження, а також, за які конкретні місяці і в яких сумах виник борг по оплаті тіла кредиту в сумі 2467,39 Євро.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали зазначеної цивільної справи, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення заяви відсутні виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз"яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Таким чином, законодавець вказує на те, що суд може роз'яснити своє рішення, якщо воно містить в собі незрозумілості або ускладнює його реалізацію, при цьому, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

В свою чергу, згідно із роз"ясненнями, викладеними у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення в цивільній справі" відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Положення вказаної вище норми процесуального закону та роз'яснень визначають, що в заяві про роз'яснення рішення має бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру для його виконання.

Подаючи заяву про роз"яснення судового рішення позивач фактично ставить питання про додаткове обґрунтування висновків, викладених у рішенні Апеляційного суду Львівської області від 01 жовтня 2014 року, зокрема за які місяці і в яких сумах виник борг по оплаті тіла кредиту в сумі 2467,39 Євро, а також щодо зарахування державним виконавцем поданих ним платіжних документів, як виконання договірних зобов"язань та припинення виконавчого провадження.

На переконання колегія суддів, рішення Апеляційного суду Львівської області від 01 жовтня 2014 року є чітким і зрозумілим, не містить протиріч, в тому числі і щодо визначення розміру заборгованості ОСОБА_3 перед АТ "Державний ощадний банк України" по кредитному договору № 251 від 30.10.2006 року на суму 3120 Євро 32 центи, з яких 606,0 Євро - сума строкового кредиту, 1861,39 Євро - сума несплачених платежів по кредиту, 50,33 Євро сума несплачених платежів по процентах, 602,60 Євро - пеня за період з 01.06.2011 року по 01.06.2012 року, а також щодо дій банку про чергове зарахування коштів в розмірі 10759,19 Євро, внесених ОСОБА_3 за період з 30.10.2006 року по 20.06.2012 року на сплату платежів відповідно до умов даного кредитного договору, з яких 6982,61 Євро зараховано на сплату кредиту, а 3777,92 Євро на сплату відсотків за користування кредитом.

Оскільки заява відповідача не містить в собі даних, які б свідчили про наявність підстав для роз'яснення рішення, колегія суддів приходить висновку, що заява не підлягає до задоволення.

Крім цього, судова колегія виходить з того, що внесення у резолютивну частину рішення будь-яких нових даних, не відповідає приписам ст. 221 ЦПК України та наведеним вище роз"ясненням.

Керуючись ст.ст. 221, 304 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз"яснення рішення Апеляційного суду Львівської області від 01 жовтня 2014 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин