Справа № 755/5813/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне рішення )

"15" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Нестеровському Б.Ю., Івіній М.Ю., Сазоновій В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно нього - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що його мати ОСОБА_3 знаходилась в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, ОСОБА_2, та проживала з ним до його народження за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_2 є його батьком. Зі слів матері, ОСОБА_3, після його народження, відповідач почав пити та пішов з квартири в якій він проживав з матір'ю. Вони розірвали відносини та почали мешкати окремо. З пологового будинку його та матір забирали дідусь з бабусею та хрещений батько його матері. Батька він ніколи не бачив, його вихованням він ніколи не займався, не цікавився його життям і здоров'ям та не приймав будь-якої іншої участі щодо останнього. Всі питання щодо розвитку та матеріального забезпечення, освіти віршувала його мати, бабуся та дідусь. В листопаді 2014 року померла його мати, ОСОБА_3. З цього моменту він проживає з дідусем і саме дідусь займається його утриманням, та піклуванням. Фактично дідусь є його батьком. В подальшому, дідусь планує оформити опіку відносно позивача.

Позивач, ОСОБА_1, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Пояснив суду, що його батьки - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, після ж його народження, батько став зловживати алкогольними напоями та пішов з сім'ї. Зазначив, що він батька ніколи не бачив, при цьому ним опікувалися батьки матері, які також забирали з пологового будинку. Доля ж батька йому не відома, він ніколи не приходив до нього, не дзвонив, з днем народження не вітав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, через оголошення в пресі, суд про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти задоволення позову не заперечувала.

Прокурор прокуратури Дніпровського району м. Києва в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов, задля якнайкращого забезпечення прав та інтересів дитини.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та за згодою позивача ухвалити заочне рішення.

Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, свідків, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1, батьками якого записані - ОСОБА_2 та ОСОБА_3. (а.с.7).

28 березня 2002 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.5)

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що його батько, ОСОБА_2, не займається його вихованням та утриманням, участі у його житті та розвитку не приймає, він навіть жодного разу його не бачив.

Відповідно до ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Так, будучи допитаною в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що є двоюрідною сестрою позивача, його мати була її тіткою. Коли вона народила позивача, батько дитини - ОСОБА_2 пішов з сім'ї, забрав речі та гроші. Ні на хрещення дитини, ні на день народження, ні на свята, він не з'являвся. Також, жодної матеріальної допомоги він також не надавав. При цьому, позивач постійно разом з сім'єю проживав за адресою: АДРЕСА_1, вона часто бувала у них у гостях, позивач ніколи не переїздив до іншого місця проживання.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила суду, що проживає в будинку позивача з 1965 року, вони є сусідами. Коли народився позивач, його батько - ОСОБА_2, пішов з сім'ї та будь-яким чином не з'являвся в житті сина, навіть коли він подорослішав.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що працювала з дідусем позивача на одному підприємстві та добре знала сім'ю ОСОБА_1 з 1997 року. При цьому, батька позивача вона не бачила жодного разу, він пішов з сім'ї одразу після народження позивача, в квартирі навіть ніколи не було його речей, про його родичів їй також нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що з 1957 року спілкувався з дідусем позивача та мав з останнім дружні стосунки. Зазначив, що на весіллі доньки свого друга - матері позивача та відповідача, він також був присутнім, але після народження позивача, відповідач пішов з сім'ї.

Будучи допитаною в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що знайома із сім'єю ОСОБА_1 близько тридцяти років, спілкується з батьками матері позивача, вони приїздять один до одного у гості. Також, вона була присутньою на весіллі матері позивача та відповідача. Після народження позивача, відповідач покинув сім'ю. Мати позивача мала проблеми зі слухом, у зв'язку з чим вихованням позивача займалися його дідусь та бабуся.

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що позивач є його онуком, а мати позивача - ОСОБА_3 була його донькою. До 1999 року відповідач приходив до його доньки, згодом з квітня 1999 року вони проживали разом та одружилися. В подальшому його донька завагітніла та потрапила до лікарні. Після цього відповідач просто пішов. На протязі 1999 року він декілька разів приходив до них до дому, коли позивачу було два-три місяці, але він не бачив цього, так як вдповідач приходив коли його не було вдома.

Будучи допитаною в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що вона була сусідкою померлої ОСОБА_3, матері позивача. Зазначила, що їй відомо, що ОСОБА_3 вийшла заміж за відповідача, згодом народився позивача. Після народження позивача, відповідач просто пішов з сім'ї.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснено в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 лютого 2015 року (протокол № 2), встановлено, що неповнолітній проживає з дідусем ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1, який займається його вихованням та утриманням. В квартирі створені належні умови для проживання та утримання дитини. У хлопця є все необхідне: окреме спальне місце, стіл для навчання, одяг та взуття за сезоном. ОСОБА_1 навчається на першому курсі енергетичного коледжу. Мати дитини ОСОБА_3, в листопаді 2014 року померла. Батько дитини, ОСОБА_2 з сином не проживає, вихованням та утриманням не займається, не цікавиться його життям та здоров'ям, матеріально не допомагає. Зі слів неповнолітнього ОСОБА_1 батька він ніколи не бачив. Громадянин ОСОБА_2 жодного разу не звернувся до органу опіки та піклування чи до суду про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. Це засвідчує що батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. На даний час місце проживання його невідомо.

Комісія з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації розглянувши представлені матеріали щодо визначення доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав батька - гр. ОСОБА_2 відносно неповнолітнього ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 вирішила рекомендувати органу опіки та піклування надати висновок до Дніпровського районного суду м. Києва щодо доцільності позбавлення батьківських прав батька - гр. ОСОБА_2 відносно неповнолітнього ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (висновок № 2 від 09 лютого 2015 року) (а.с.3-4).

Таким чином, з вищевикладених обставин вбачається, що вихованням, утриманням неповнолітнього ОСОБА_1 відповідач не займається, залишивши сім'ю, він починаючи з 1999 року не цікавиться долею сина, не приймає будь-якої участі у його житті. Натомість вихованням та утриманням позивача повністю займається його дідусь - ОСОБА_10, який створив належні умови для виховання та розвитку онука, займається його утриманням.

Аналізуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітнього ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 150, 164 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 10, 57, 58, 60, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: