Справа № 659/212/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2015 року Нижньосірогозький районний суд Херсонської області у складі головуючого - судді Панкєєва В.М., при секретарі Юрчук Н.С., з участю представника зацікавленої сторони Нижньосірогозької селищної ради Голтаєвої А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Нижні Сірогози Херсонської області судової справи провадженням № 659/212/15-ц за позовом ОСОБА_2 про визнання права приватної власності на земельну ділянку загальною площею 10.96 гектари на території Нижньосірогозької селищної ради Нижньосірогозького району Херсонської області в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування загальною площею 10.96 гектари на території Нижньосірогозької селищної ради Нижньосірогозького району Херсонської області, мотивуючи свою вимогу тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт Нижні Сірогози Нижньосірогозького району Херсонської області померла дружина позивача - ОСОБА_3, залишивши в якості спадщини належну їй земельну ділянку загальною площею 10.96 гектари на території Нижньосірогозької селищної ради Нижньосірогозького району Херсонської області в порядку спадкування, яка складається з двох окремих ділянок площею 7,6500 гектари кадастровий номер НОМЕР_1, та 3,3131 гектари кадастровий номер НОМЕР_2, право приватної власності на зазначену земельну ділянку було посвідчено державним актом серії НОМЕР_3. За життя дружина не складала заповіт. Позивач зазначив, що будучи спадкоємцем першої черги, та єдиним спадкоємцем належного дружині майна, в установлений законом строк звернувся до державного нотаріусу Нижньосірогозької державної нотаріальної контори Херсонської області Пестрецову В.В. з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу № 99/2014. Позивач повідомив, що готуючи документи для оформлення спадщини, не зміг знайти документ - державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я дружини. Отримати дублікат вказаного документу не вдалося. За відсутності оригінала Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку державний нотаріус відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, рекомендував звернутися до суду з метою отримати судове рішення про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві мотиви, просив позов задовольнити з викладених в ній підстав.

Представник Нижньосірогозької селищної ради Голтаєва А.М. у судовому засіданні виказала сумніви щодо до необхідності задоволення позову, оскільки позивач з невідомих причин заявив про втрату оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю, але селищна рада володіє достовірною інформацією, що між позивачем та його сином виник спір що до права на спадщину, позивач бажає отримати в якості спадщини всю земельну ділянку, яка належала покійній ОСОБА_3, син не згоден з такою позицією батька, тому оригінал документу знаходиться у нього. За життя ОСОБА_3 заповіту не складала.

Допитаний в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що позивач ОСОБА_2 є його рідним батьком. Після смерті матері батько захотів отримати в якості спадщини всю належну матері земельну ділянку. Це привело до виникнення спору між ним та батьком - позивачем ОСОБА_2. Свідок ОСОБА_2 також пояснив, що оригінал Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку матері знаходиться у нього, та надав оригінал документу суду для вивчення, та повідомив, що він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_5 також пояснив, що батько свого часу отримав та володіє земельною ділянкою, але зійшовшись з молодшою жінкою, вирішив позбавити його, як сина, частини спадщини від матері, не погоджується з такими його діями. Свідок ОСОБА_5 також пояснив, що за домовленістю з батьком вони разом звернуться до нотаріуса для вирішення питання про прийняття спадщини, де він надасть нотаріусу оригінал державного акту на право приватної власності на землю, згоден отримати ? частину спадщини. Прохав у задоволенні заявленого батьком позову відмовити.

Матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 1937 року народження та ОСОБА_6 1940 року народження 14 січня 1960 року зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_6, актовий запис № 2 (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Нижні Сірогози, його батьком вказаний ОСОБА_2, матір'ю - ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 18 березня 2014 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 73 років в смт Нижні Сірогози Нижньосірогозького району (а.с. 7).

Згідно оригіналу державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5, виданому 27 січня 2003 року Нижньосірогозькою селищною радою, дослідженого у судовому засіданні, померлій ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 10,96 га. на території Нижньосірогозької селищної ради Нижньосірогозького району Херсонської області, складається з двох ділянок площею 7,6469 га, та 3,3131 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 151/331 (а.с. 8), кадастрові номера двох належних ОСОБА_3 земельних ділянок НОМЕР_6, та НОМЕР_7 (а.с. 8).

Отже, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначена земельна ділянка.

Спадкоємицями за законом після смерті ОСОБА_3 є її чоловік, позивач ОСОБА_2, та син ОСОБА_5, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про народження ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_5 повідомив суд, що заяву про прийняття спадщини за законом подав державному нотаріусу В.В.Пестрецову, оригінал державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5, виданий 27 січня 2003 року Нижньосірогозькою селищною радою його матері ОСОБА_3, не втрачено, знаходиться у нього.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, та той з подружжя, який його пережив.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. ;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням);

5) закриття провадження у справі.

Враховуючи, що померла ОСОБА_3 не залишила після своєї смерті заповіт на належну їй земельну ділянку, розташовану на території Нижньосірогозької селищної ради Нижньосірогозького району, тому спадкування повинно відбуватися за законом. Оскільки у судовому засіданні встановлено існування спору між позивачем ОСОБА_2 та його сином ОСОБА_5 щодо права кожного на спадщину - частку земельної ділянки, яка залишилася після смерті ОСОБА_3, а обидві сторони мають рівне право на отримання спадщини після смерті ОСОБА_3, як позивач ОСОБА_2, так і свідок ОСОБА_5, як спадкоємці першої черги за законом.

Зі змісту ст. 1267 ЦК України розмір частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. З позову вбачається, що позивач ОСОБА_2 мав намір шляхом звернення до суду з позовом про визнання права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи свій позов втратою оригіналу державного акту на право приватної власності на землю чи то через непоінформованість, чи приховування факту знаходження документа у сина, маючи намір у такий спосіб отримати всю спадщину - належну померлій земельну ділянку у власність, порушуючи права на спадщину сина, як спадкоємця першої черги.

Відповідно до норм ст. 392 Цивільного кодексу України право звернутися до суду з позовом про визнання права власності виникає у власника у випадках, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, та у разі втрати документа, який засвідчує право власності.

Судом встановлено, що оригінал документу - державного акту на право приватної власності на землю не було втрачено.

На підставі викладеного, заслухавши пояснення позивача, пояснення допитаного у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши зібрані докази, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2, як необґрунтованому.

Заява ОСОБА_2 про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору у розмірі 1207 гривень 16 копійок задоволенню не підлягає за відсутності передбачених ст. 7 Закону України "Про судовий збір" підстав.

Керуючись ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 377, 392, 1216-1218, 1221-1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст. 120 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 73, 209, 212, 214-215, 256 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права приватної власності на земельну ділянку загальною площею 10.96 гектари на території Нижньосірогозької селищної ради Нижньосірогозького району Херсонської області в порядку спадкування відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Нижньосірогозький районний суд Херсонської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження

Суддя: В. М. Панкєєв