печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2490/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Мельник А. В. ,

при секретарі - Грицюк Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів що мають юридичне значення, заінтересована особа: Управління пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва,

В С Т А Н О В И В :

09.04.2015 року заявник звернулася до суду зі заявою в якій просить встановити факт перебування її, ОСОБА_1 - фізичної особи на утриманні ОСОБА_2, фактичних з ним шлюбних відносинах, ведення спільного господарства та факт проживання разом із годувальником ОСОБА_2 за однією адресою на момент його смерті у будинку АДРЕСА_1.

В обґрунтування вимог заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її чоловік ОСОБА_2 у віці 51 рік (про що в Книзі реєстрації смертей 12 квітня 2010 року зроблено відповідний актовий запис №374). Видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 від 12 квітня 2010 року. Всі турботи по похованню заявник взяла на себе, як його дружина. Після смерті ОСОБА_2 заявник успадкувала все належне йому майно: будинок та земельну ділянку АДРЕСА_1, Донецької області, а також грошові кошти.

З ОСОБА_2 заявник знаходились у офіційному шлюбі, (про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 14 липня 1979 року зроблено запис №303), згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 14 липня 1979 року. Проживали однією сім'єю з 14 липня 1979 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року, вели спільне господарство, піклувались один про одного.

Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З 26 грудня 1992 року постійно проживали у АДРЕСА_1, що належав на праві власності чоловіку ОСОБА_2.

Проживали фактично на пенсію ОСОБА_2 Пенсія заявника забагато менша, тому фактично ОСОБА_1 до смерті чоловіка знаходилась на його утриманні.

Встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, у фактичних шлюбних відносинах, веденні спільного господарства та факту проживання разом із годувальником за однією адресою потрібно заявника для призначення пенсії по втраті годувальника.

Під час розгляду заяви заявник підтримала заяву з викладених в ній підстав.

Представник зацікавленої особи в судовому засіданні не з'явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій.

Судом встановлено, що заявник перебувала з ОСОБА_5 у шлюбі, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 14 липня 1979 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер чоловік заявника - ОСОБА_1, згідно свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 від 12.04.2010 року. Після смерті чоловіка заявник успадкувала все належне йому майно: будинок та земельну ділянку АДРЕСА_1, Донецької області та грошові кошти відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім'ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року, за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні (ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

До заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, в якій зазначається мета цього встановлення, можуть надаватися:

1) докази, що підтверджують факт перебування заявника на утриманні особи, яка померла (документи, акти, листи ділового й особистого характеру);

2) докази, які встановлюють, що надані заявнику матеріальні засоби є основним і постійним джерелом його існування (корінці поштових переказів, квитанції та інші документи, що свідчать про одержання заявником грошей або іншої допомоги від годувальника);

3) довідка із ЖЕКу або сільської ради про те, що заявник звертався до них за одержанням документа про перебування на утриманні померлого, однак йому в цьому було відмовлено через відсутність відомостей про утримання або на тій підставі, що заявник не був на утриманні;

4) документи, які свідчать про те, що заявник є членом сім'ї померлого (крім спадкування за ч. 2 ст. 1265 ЦК утриманцю не потрібно доводити, що він є членом сім'ї померлого) - копія свідоцтва про шлюб, народження, усиновлення тощо;

5) документи, які встановлюють, що заявник був неповнолітньою або непрацездатною особою, не був членом сім'ї спадкодавця, але перебував на утриманні останнього не менше п'яти років та одержував від нього матеріальну допомогу, що була єдиним джерелом засобів до існування (копія свідоцтва про народження, довідка про інвалідність, інші письмові докази);

6) копія свідоцтва про смерть годувальника.

У відповідності з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявником не було надано доказів на підтвердження факту перебування на утриманні годувальника ОСОБА_1, а факт перебування з ним у шлюбних відносинах, ведення спільного господарства та проживання за однією адресою на момент його смерті не підлягає доведенню.

Отже, зазначені заявником обставини не обґрунтовують наявність підстав для встановлення факту перебування заявника на утриманні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 60, 61, 131, 212, 213, 215, 234, 256, 257, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення фактів що мають юридичне значення , заінтересована особа: Управління пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий