Справа № 452/2947/14 Головуючий у 1 інстанції: Кунцік О.С.
Провадження № 22-ц/783/2050/15 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю: представника відповідача ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_5 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Самбірської міської ради Львівської області , Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області, ОСОБА_5 про визнання незаконними рішень, визначення способу участі у вихованні дитини, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом, в якому, після уточнення позовних вимог, просила визнати незаконними і скасувати рішення Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Самбірської міської ради № 8 від 07 жовтня 2013 року і № 5 від 02 квітня 2014 року в частині встановлення періодичності і тривалості побачень ОСОБА_5 з сином ОСОБА_7, а також визнати наступний спосіб участі ОСОБА_5 у вихованні сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1: встановити по спливу двох років після набрання законної сили рішення час побачень з сином за її присутності по одній годині кожної другої і четвертої суботи місяця. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 2013 року шлюб був розірваний. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Підставою для подачі позову про розірвання шлюбу була негативна поведінка ОСОБА_5, зловживання ним алкогольними напоями, систематичні сварки та скандали, які він вчиняв в сім'ї, які негативно впливали на психічний стан дитини. Однак в 2013 році, після двох років окремого проживання і розірвання шлюбу, ОСОБА_5 раптом став проявляти неабиякий інтерес до сина і неодноразово, заявляючи, що хоче побачитись з сином, зокрема і в нічний час , намагався потрапити в квартиру позивача по АДРЕСА_1. При цьому стукав у двері, вікна квартири, ображав нецензурною лайкою. В зв'язку із чим позивач неодноразово зверталась в міліцію. Відповідач ОСОБА_5 у 2013 році звернувся до Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Самбірської міської ради з заявою про участь у вихованні дитини. Рішенням даної комісії № 8 від 07 жовтня 2013 року встановлено ОСОБА_5 дні для особистого спілкування та участі у вихованні сина кожної 1-ї і 3-ї суботи та 2-ї і 4-ї неділі місяця з 10:00 год. До 19:00 год. Вказувала, що дитина проходить лікування і знаходиться на диспансерному обліку, але обставини захворювання сина не були враховані органом опіки і піклування при винесенні ним свого рішення. Комісія при розгляді даного питання не викликала позивача на засідання, а тому не мала змоги пояснити про протиправну поведінку колишнього чоловіка, відсутність в нього інтересу до сина протягом двох років та наявність захворювання в сина. Рішення комісії позивачем було оскаржено в Самбірську районну адміністрацію, однак рішення комісії від 02 квітня 2014 року № 5 попереднє рішення залишено без змін. Зазначала, що вказані рішення є незаконними в частині встановлення періодичності і тривалості побачень з дитиною , оскільки їх виконання може вкрай негативно вплинути на здоров'я сина.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2014 року позов задоволено частково. Визнано незаконним рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області № 8 від 07 жовтня 2013 року і № 5 від 02 квітня 2014 року в частині встановлення періодичності і тривалості побачень ОСОБА_5 з сином ОСОБА_7. Визначено наступний спосіб участі ОСОБА_5 у вихованні сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, зобов'язавши комісію з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області встановити після виздоровлення дитини час спілкування з батьком в присутності матері ОСОБА_3 з врахуванням стану здоров'я дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_5, який посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким в позові відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач покликається на те, що комісією були обстежені побутові умови проживання матері дитини і батька, і при обстеженні комісія прийшла до висновку: "Для перебування та тимчасового проживання малолітнього ОСОБА_7 батьком створені належні умови". Суд першої інстанції прийшов до невідповідного висновку відносно ненадання іншої матеріальної допомоги відповідачем, оскільки позивач стверджував що крім аліментів розмірі 550 грн. на місяць, відповідач не надає іншої допомоги, що не відповідає дійсності. Відповідач не тільки сплачує регулярно і без затримки аліменти, але купляє речі для дитини. Суд не взяв до уваги факти постійної агресії позивача до відповідача, не надав оцінки доказам поданих відповідачем відносно того, що органами МВС не було виявлено жодних фактів правопорушення відповідачем, а тільки виносилися офіційні застереження Самбірським МВС України. Вирішуючи даний спір, суд не дав належну оцінку висновку органу опіки і піклування щодо участі батька у вихованні дитини, не навів мотиви, з яких вважав за доцільне задовольнити позов частково. Судом не було встановлено місяць народження ОСОБА_7 і в результативній частині оскарженого рішення було вказано 25 червня 2010 року замість 25 травня 2010 року народження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних мотивів.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі були виконані вищезазначені вимоги закону.

Так, у відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо , у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України , суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі , розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи ( за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності) в інтересах яких заявлено вимоги.

Отже, з врахуванням вищезазначених норм матеріального права і принципу диспозитивності цивільного судочинства, правом пред"явлення позову про визначення способів участі одного з батьків у вихованні дитини наділений той із батьків , хто проживає окремо від дитини , в даному випадку позов міг бути пред"явлений ОСОБА_5, а не - ОСОБА_3, яка не є представником ОСОБА_5, і останній не уповноважував ОСОБА_3 пред"являти позов в його інтересах.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 не була наділена правом звернення до суду з позовними вимогами про визначення способів участі ОСОБА_5 у вихованні дитини , яка проживає разом з ОСОБА_3, і, розглянувши позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визначення способу участі ОСОБА_5 у вихованні сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 (судом першої інстанції помилково зазначено ІНФОРМАЦІЯ_5): встановити по спливу двох років після набрання законної сили рішення час побачень з сином у присутності ОСОБА_3 по одній годині кожної другої і четвертої суботи місяця, судом першої інстанції були порушені норми матеріального (ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України) і процесуального ( ч. 1 ст. 11 ЦПК України) права.

Крім цього, зобов"язавши Комісію з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області встановити після виздоровлення дитини час спілкування з батьком в присутності матері ОСОБА_3 з врахуванням стану здоров"я дитини ОСОБА_7 , суд першої інстанції, допустив і порушення норм процесуального права встановлене ч. 2 ст.11 ЦПК України, вийшовши за межі позовних вимог ( оскільки ОСОБА_3 не заявляла позовних вимог про зобов"язання Комісії визначати способи участі ОСОБА_5 у вихованні дитини ).

Колегія суддів вважає також, що суд першої інстанції перейняв на себе не властиві суду повноваження, якими наділені органи опіки та піклування - а саме: "розгляд органом опіки та піклування заяви того з батьків, хто проживає окремо від дитини і визначення тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею" , і тим самим суд першої інстанції допустив порушення вимог п.1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, у відповідності до яких суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або сопорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних , житлових, земельних , сімейних, трудових відносин.

У відповідності до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушенян норм процесуального права, які є обов"язковою підставою для скасування рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржене рішення в частині визначення наступного способу участі ОСОБА_5 у вихованні сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, зобов"язавши комісію з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області встановити після виздоровлення дитини час спілкування з батьком в присутності матері ОСОБА_3 з врахуванням стану здоров"я дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, підлягає скасуванню з ухваленням в частині позовних вимог ОСОБА_3 про визначення способу участі ОСОБА_5 у вихованні сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 : встановити по спливу двох років після набрання законної сили рішенням час побачень з сином за присутності позивача по одній годині кожної другої і четвертої суботи місяця, - нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у вищезазначеній частині.

Водночас, колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскарженого рішення про задоволення позовних вимог про визнання незаконним рішення Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області № 8 від 07.10.2013 року ві № 5 від 02.04.2014 року в частині встановлення періодичності і тривалості побачень ОСОБА_5 з сином ОСОБА_7, оскільки вважає, що оскаржене рішення в цій частині ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують законності і обґрунтованості оскарженого рішення у вищезазначеній частині.

Керуючись ч.3 ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, п. 4 ч.1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2014 року в частині визначення наступного способу участі ОСОБА_5 у вихованні сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, зобов"язавши комісію з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області встановити після виздоровлення дитини час спілкування з батьком в присутності матері ОСОБА_3 з врахуванням стану здоров"я дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 - скасувати і ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до Самбірської міської ради Львівської області , Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Самбірської міської ради Львіської області, ОСОБА_5 про визначення наступного способу участі ОСОБА_5 у вихованні сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 : встановити по спливу двох років після набрання законної сили рішенням час побачень з сином за присутності позивача по одній годині кожної другої і четвертої суботи місяця - відмовити.

В решті рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий Тропак О.В.

Судді: Приколота Т.І.

Федоришин А.В.