У Х В А Л А

Справа № 183/2274/15

№ 2-з/183/48/15

15 квітня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Березюк В.В.,

секретаря: Тен І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Птахівниче» про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Птахівниче» звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про спонукання до укладення додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки.

Разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить в якості забезпечення позову, з метою виконання рішення суду, просить суд заборонити відповідачу ОСОБА_1 до вирішення позову по суті розпоряджатися земельною ділянкою площею 5,290 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:015:0486 в частині надання вищезазначеної земельної ділянки в оренду іншим особам.

Сторони, у відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України, в судове засідання не викликалися.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Одним із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії (п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як дає розяснення Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець (абз.2 ч.4).

Отже, накладення заборонити ОСОБА_1 розпоряджатися земельною ділянкою в частині надання вищезазначеної земельної ділянки в оренду іншим особам, на переконання суду, є необґрунтованими вимогами, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні цієї частини вимог, оскільки з урахуванням розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, суд не має права втручатися в господарську діяльність юридичних і фізичних осіб.

Крім того, в порушення вищевказаних вимог закону заявник не зазначив причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, обставини, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

У задоволенні заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Птахівниче» про забезпечення позову про забезпечення позову, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається на протязі 5 днів до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя В.В. Березюк