Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4226/13-ц
Провадження №: 2/332/40/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Мєркулової Л.О.

при секретарі - Васильченко Н.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі в приміщенні Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Запорізької обласної кредитної спілки „Довіра" до ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ЗОКС „Довіра" звернулась до суду із вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнень до позовної заяви просить стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором від 12.11.05 № 7505 в сумі 297560,00 грн.

В уточненій позовній заяві від 07.11.13 позивач зазначив, що 12.11.05 між ЗОКС «Довіра» укладений кредитний договір № 7505, за яким ОСОБА_4. отримала кредит в розмірі 120000,00 грн. строком на 36 місяців під 1,6 відсотків від залишку суми неповернутого кредиту зі сплатою процентів щомісячно наперед. У вказаний строк позичальником обов'язки за кредитним договором не виконані навіть частково, крім сплати 1000,00 грн. відсотків в день отримання кредиту.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив його задовільнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, а також на ту обставину, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ України від 17.09.14 у даній справі встановлено факт отримання відповідачкою грошових коштів за кредитним договором від 21.11.05 № 7505.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 проти задоволення позову ЗОКС „Довіра" заперечила, посилаючись на те, що грошові кошти за кредитним договором від 12.11.05 № 7505 нею не отримувались, та пояснила, що вона неодноразово кредитувалась у ЗОКС „Довіра" та своєчасно і в повному обсязі виконувала свої боргові обов'язки. У 2005 році до ЗОКС „Довіра" звернувся її знайомий ОСОБА_7 для отримання кредиту під заставу належної йому з братом квартири. Оскільки ОСОБА_7 було відмолено у наданні кредиту у зв'язку з відсутністю у нього накопичення у розмірі не менше 20% відсотків кредиту та довідки про доходи, то ОСОБА_4. за пропозицією ЗОКС „Довіра" оформила кредит на своє ім'я (кредитний договір від 09.08.05 № 7091). У забезпечення даного кредитного договору у іпотеку братами ОСОБА_7 була передана належна їм квартира. Коли у Комунарському районному суді м. Запоріжжя почався розгляд справи за позовом про визнання іпотечного договору недійсним, ЗОКС „Довіра" стала вимагати дострокового погашення кредитного договору від 09.08.05 та процентів за ним. Оскільки грошових коштів для виконання вимог ЗОКС „Довіра" вона не мала, ЗОКС „Довіра" запропонувала їй отримати ще один кредит на розвиток бізнесу для того, щоб вона мала можливість погашати перший кредит та наступний кредит. 12.11.05 після укладання іпотечного договору у нотаріуса, вона разом з головою правління ЗОКС „Довіра" ОСОБА_9 поїхала до кредитної спілки для отримання грошових коштів, де підписала наданий їй видатковий ордер. Але замість передавання грошових коштів голова правління ЗОКС „Довіра" ОСОБА_9, яка була присутня при цьому, повідомила їй, що грошові кошти за другим кредитом направляються на погашення попереднього і грошові кошти за другим кредитом видані не були. Оскільки приміщення каси відгороджено бар'єром, забрати вже нею підписаний видатковий касовий ордер вона не могла. Будь-яких коштів вона 12.11.05 до каси ЗОКС „Довіра" не вносила та прибуткових документів не підписувала.

Представник відповідача - ОСОБА_2 свої заперечення (первинні та додаткові), підтримані у судовому засіданні й іншим представником відповідача - ОСОБА_3, виклав у письмовому вигляді у відповідних зверненнях до суду від 23.12.14 та 05.03.15, які долучені до матеріалів справи.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10, яка станом на 12.11.05 обіймала посаду старшого касира ЗОКС «Довіра» пояснила, що 12.11.05 крім ОСОБА_4. у ЗОКС «Довіра» інші клієнти не обслуговувались. Спочатку відбулось повне погашення попереднього кредиту з процентами, а потім відбулась видача нового кредиту, інакше «машина» блокувала б видачу нового кредиту при непогашених залишках за попереднім кредитом. Причину розбіжностей у сумах між лівою та правою стороною прибуткових касових ордерів пояснити не може, хоча не заперечує того факту, що квитанції до прибуткових ордерів, що надані для огляду відповідачкою не містять ознак підробок; касові штампи не викрадались та не перебували у володінні інших осіб.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9, яка станом на 12.11.05 обіймала посаду голови правління ЗОКС «Довіра» пояснила, що новий кредит може бути наданий при непогашеному попередньому кредиті, якщо в заяві про видачу кредиту та в рішеннях кредитного комітету, правління та наглядової ради видача нового кредиту буде обумовлена погашенням попереднього.

Вивчивши матеріали даної цивільної справи, матеріали архівної цивільної справи № 0809/2-1/11 (провадження № 2/809/1/2012) за позовом ЗОКС «Довіра» до ОСОБА_4., ОСОБА_3, ОСОБА_11 про розірвання кредитного договору та звернення стягнення на предмет іпотеки та за позовом ОСОБА_3 до ЗОКС «Довіра», третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Федченко Т.О. про визнання іпотечного договору недійсним (далі - архівна справа), письмові докази, надані представниками сторін, заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків ОСОБА_10, ОСОБА_9, суд вважає, що позов ЗОКС „Довіра" до ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором від 12.11.05 № 7505 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд розглянув дану справу повторно, після скасування рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.12.13 та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 18.02.14, винесених у даній справі, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.09.14.

Як вбачається з тексту зазначеної ухвали суду касаційної інстанції, мотивам для скасування попередніх судових рішень у даній справі стало те, що судами не було врахована наявність рішення апеляційного суду Запорізької області від 20.03.12, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ЗОКС «Довіра» про припинення договору іпотеки, не з»ясовано, за якими саме кредитними договорами та в якому розмірі здійснювалось погашення заборгованості відповідачем, а висновок про відмову у задоволенні позову на підставі ч.3 ст. 61 ЦПК України є передчасним.

При цьому, суд бере до уваги, що не можуть мати преюдиціального значення обставини, зазначені в ухвалі суду касаційної інстанції, оскільки останній відповідно до ч.1 ст. 335 ЦПК України останній не може встановлювати або (та ) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, тобто вирішувати питання пов'язані з доказуванням.

Відповідно до ст. 11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні спарви не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено та підтверджено доказами, дослідженими у судовому засіданні, що 12.11.05 між ОСОБА_4. та ЗОКС „Довіра" підписано кредитний договір № 7505. Відповідно до умов даного договору Мілосердова Н.В. мала отримати від ЗОКС „Довіра" на умовах, визначених кредитним договором, грошові кошти в розмірі 120.000,00 грн. зі строком погашення до 12.11.08 на потреби бізнесу .

09.08.05 між ОСОБА_4. та ЗОКС «Довіра» було укладено кредитний договір № 7091, за яким ОСОБА_4. отримала кредит в розмірі 120000,00 грн.

Станом на початок дня 12.11.05 ЗОКС „Довіра" відповідно до аркуша касової книги № 217 за 12.11.05 у касі даної кредитної спілки в наявності була лише сума грошових коштів в розмірі 97707,70 грн. За даними касової книги 12.11.05 ОСОБА_4. видано 120000,00 грн. та 26700,00 грн. (всього 146700,00 грн.). При цьому, з початку у касовій книзі зафіксовані операції саме з видачі грошових коштів. В той же час, відповідно до п.2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. Таким чином, маючи на початок дня у касі 97707,70 грн. ЗОКС „Довіра" фізично не могла видати 146700,00 грн. і, зокрема, 120000,00 грн. у вигляді кредиту.

Крім того, в матеріалах дослідженої архівної справи міститься висновок експертного дослідження від 27.09.12 (архівна справа, т. 2 а.с. 71), проведеного експертом ПП „Експерт-Д" ОСОБА_14, відповідно до якого 12.11.05 грошові кошти в розмірі 120000,00 грн. не могли бути видані за рахунок залишку грошових коштів у касі ЗОКС „Довіра" на початок дня, а оприбуткування грошових коштів в розмірі 120000,00 грн. та 1920,00 грн. в касу ЗОКС „Довіра" не підтверджується. Крім того, документальне оформлення господарських операцій отримання готівкових грошових коштів в касі ЗОКС „Довіра" від ОСОБА_4. за квитанціями до прибуткових касових ордерів НОМЕР_1, № 27724, 27725 не відповідають Положенню про порядок ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженому Постановою Правління Національного Банку України від 12.12.04 № 637.

В ході розгляду даної справи судом також досліджено висновок спеціаліста від 31.10.12 № 37, складеного начальником відділу сектору економічних та товарознавських досліджень НДЕКЦ ГУМВС України в Запорізькій області Корнєєвою Н.М., однак даний висновок спеціаліста не може бути прийнятий як достовірний доказ з огляду на наступні обставини.

При складанні висновку спеціаліста останній використав (відповідно до Розділу „Використані нормативні акти") Методичні рекомендації ..., що не зареєстровані Міністерством юстиції України. В той же час, відповідно до ч.3 ст. 8 Закону України від 25.02.94 № 4038 „Про судову експертизу" методики проведення судових експертиз (крім судово-медичних та судово-психіатричних) підлягають атестації та державній реєстрації.

У Розділі „Перелік об'єктів, наданих на економічне дослідження" не зазначений такий об'єкт як Касова книга. Однак, у Дослідницькій частині міститься посилання на такий об'єкт та робиться висновок, що він відповідає Положенню про порядок ведення касових операцій у національній валюті, затвердженому постановою Правління НБУ № 637.

У Дослідницькій частині висновку спеціаліста міститься посилання на картки, відкриті КС „Довіра" ОСОБА_4. за кредитними договорами № 7091 та № 7505, хоча такі документи експерту не надавались. В той же час, відповідно до п.2.3.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Мінюсту України від 08.10.98 № 53/5, експерту забороняється самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно.

Відповідно до Дослідницької частини при дослідженні прибуткових та видаткових касових ордерів експерт здійснив перевірку правильності їх складання у порівнянні з наказом Мінстату України від 15.02.96 № 51 „Про затвердження типових форм первинного обліку касових операцій", але робить висновок про їх відповідність Положенню про порядок ведення касових операцій у національній валюті, затвердженому постановою Правління НБУ № 637, не порівнюючи реквізити та зміст досліджуваних документів з вимогами даного Положення. До того ж, наказ Мінстату України від 15.02.96 № 51 „Про затвердження типових форм первинного обліку касових операцій" в частині форми КО-1 (прибутковий касовий ордер) втратив чинності на момент виникнення спірних правовідносин на підставі наказу Держкомстату від 27.07.98 № 263.

Формуючи свій висновок про послідовність здійснення касових операцій та цільове призначення платежів (до якого кредитного договору який платіж відноситься), експерт склав Таблицю № 1, в якій зазначив час платежу (час, хвилина, секунда) та номери кредитних договорів. Однак, касові документи, досліджені у судовому засіданні не містять таких відомостей.

Висновок спеціаліста не містить відповідь на третє питання (мовою оригіналу): „Можно ли определить, по какому кредитному договору, в какой сумме, с какой целью оприходованы денежные средства в соответствии с приходными кассовыми ордерами №№ 27723 - 27727".

У висновку спеціаліста міститься посилання, досліджуються та враховуються прибуткові касові ордери НОМЕР_1, № 27724, 27725. Однак, квитанції до цих прибуткових ордерів, які містять інші відомості, для дослідження не надавались.

В той же час, при дослідженої, проведеного експертом ПП „Експерт-Д" ОСОБА_14, використовувались як документи, надані ЗОКС «Довіра», так і документи , надані протилежною стороною.

Відповідно до ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Оскільки ЗОКС „Довіра" в якості доказів надані касові документи, які не відповідають вимогам нормативно-правового акту, суд критично відноситься до їх достовірності. Тим більше, що прибуткових касових ордерах НОМЕР_1 та НОМЕР_2 записи про суму отриманих коштів (1000,00 грн. та 116900,00 грн. відповідно) не відповідають записам про суму отриманих коштів у квитанціях до цих самих ордерів ( 1920,00 грн. та 120000,00 грн відповідно)

Оцінюючи, інші документи, що характеризують проведення касових операцій 12.11.05 (журнали реєстрації прибуткових та видаткових ордерів, картки кредитних договорів, журнал обліку по балансовому рахунку 301 «Каса в національній валюті»), суд виходить з того, що за своєю природою вони є такими, що не є первинними касовими документами, тобто є похідними доказами та мають повністю ґрунтуватись на первинних доказах (первинних касових документах).

Крім того, згідно заяви ЗОКС „Довіра" від 12.11.05 № 76 до Комунарського РВ ЗГУ УМВС в України в Запорізькій області ОСОБА_4. погасила всю суму попереднього кредиту в сумі 120000,00 грн., саме отримавши новий кредит на суму 120000,00 грн. (архівна справа, том 2 а.с. 22).

Зазначені доводи суду не суперечать рішенню апеляційного суду Запорізької області від 20.03.12 у справі № 22ц-1058/12 за позовом ОСОБА_3 до ЗОКС «Довіра» про припинення договору іпотеки, копія якого долучена до позовної заяви, з огляду на наступні обставини.

Підставою позову ОСОБА_3 до ЗОКС «Довіра» від 31.10.11 про припинення договору іпотеки було помилкове трактування як преюдиціальних висновків, викладених в ухвалі апеляційного суду Запорізької області від 09.09.09 у справі за позовом ОСОБА_3 до ЗОКС „Довіра" про визнання кредитного договору неукладеним та визнання недійсним договору іпотеки про те, що сума кредиту за кредитним договором від 12.11.05 № 7505 ОСОБА_4. отримувалася та була повернута вищевказаній кредитній організації.

Ухвалюючи своє рішення від 20.03.12 апеляційної інстанції виходив з того, що ухвала апеляційного суду Запорізької області від 09.09.09 не має преюдиціального значення, а інших документів, які б підтверджували повернення кредиту не надано. При цьому, апеляційний суд не досліджував питання, чи видавались грошові кошти за кредитним договором та за яким саме. В самому рішенні апеляційного суду зазначено: «… Ані в рішенні Ленінського районного суду м. Запоріжжі від 26.06.09 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_11 до ЗОКС «Довіра», ОСОБА_4. про визнання кредитного договору неукладеним, ані в ухвалі апеляційного суду Запорізької області від 09.09.09 не встановлювались наступні обставини: чи існує заборгованість за кредитним договором № 7505 від 12.11.2005 року» .

При цьому суд апеляційної інстанції не досліджував обставини надання кредиту за кредитним договором від 21.11.05 № 7505; на цей час Заводським районним судом м. Запоріжжя розглядалась цивільна справа за позовом ЗОКС «Довіра» до ОСОБА_4., ОСОБА_3, ОСОБА_11 про розірвання кредитного договору та звернення стягнення на предмет іпотеки та за позовом ОСОБА_3. до ЗОКС «Довіра», третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Федченко Т.О. про визнання іпотечного договору недійсним.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України від 16.07.99 № 996 „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 3.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.04 № 637, касові операції оформляються касовими ордерами ... Згідно п. 3.10 даного Положення прибуткові касові ордери і квитанції до них, видаткові касові ордери і видаткові відомості мають заповнюватися за допомогою ... комп'ютерних засобів. У касових ордерах зазначається підстава для їх складання і перелічуються додані до них документи.

Відповідно до п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.95 № 88, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: ... посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Таким чином, саме ЗОКС „Довіра" порушено вимоги нормативно-правових актів, чинних на момент існування спірних відносин, оскільки в первинних касових документах не зазначено, до якого саме кредитного договору відносяться платежі.

В той же час, відповідно до абз. 14 п. „Важливі елементи укладання кредитних угод" розділу 6 „Укладання кредитного договору" Положення про методику та процедуру кредитування, затвердженого рішенням спостережної ради ЗОКС „Довіра" від 10.08.05(далі - Положення про кредитування), новий кредит надається лише за умови повної плати заборгованості за раніше одержаним кредитами та реальних можливостей щодо своєчасного погашення кредиту та процентів за користування ним.

Таким чином, перед прийняттям рішення про надання кредиту 12.11.05 всі попередні кредитні зобов'язання ОСОБА_4. перед ЗОКС „Довіра" мали бути погашені.

Відповідно до п.3.10 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.04 № 637, виправлення в касових ордерах забороняються. Надпис на квитанції до прибуткового касового ордеру від 12.11.05 НОМЕР_2 „Кредит по ОСОБА_7 закрит" не засвідчений підписом будь-якої особи, відповідальної за здійснення господарської операції.

На відсутність наміру щодо реальної видачі кредиту 12.11.05 за кредитним договором № 7505 вказують й наступні обставини.

У Заяві - Анкеті на отримання кредиту від 11.11.05 не застерігається, що ОСОБА_4 (на той час ОСОБА_4.) буде мати можливість отримати новий кредит лише після погашення попереднього; всупереч Розділу 2 Положення про кредитування документи, що засвідчують отримання прибутку позичальником відсутні; голова кредитного комітету не погоджував з головним бухгалтером існування на 12.11.05 фінансової можливості видати грошові кошти в розмірі, більшому ніж залишок в касі; всупереч Розділу 4 Положення про кредитування кредитний інспектор по оцінці спроможності заявника повернути кредит не здійснював перевірку кредитоспроможності, перевірку фінансового стану, не проводив експертну оцінку бізнес-плану; останній взагалі був відсутній при тому, що кредит мав видаватись на потреби бізнесу; всупереч Розділу 6 Положення про кредитування рішення про надання нового кредиту надавалось з ігноруванням умови повної сплати заборгованості за раніше одержаними кредитами та реальних можливостей щодо своєчасного погашення кредиту та процентів за користування ним.

Крім того, прибутковий касовий ордер НОМЕР_1 на 1000,00 грн. (1920,00 грн. - корінець у ОСОБА_4), віднесений ЗОКС «Довіра» до кредитного договору № 7505 (пізнішого кредитного договору), складений раніше ніж погашення попереднього кредиту, а для того, щоб у касі не утворилась нестача грошових коштів ЗОКС «Довіра» був складений видатковий касовий ордер від 12.11.05 № 12125 на суму начебто повернення ОСОБА_4. членських внесків на суму 26700,00 грн., хоча остання відповідної заяви не подавала та з членів ЗОКС «Довіра» не виходила.

Наведені докази у сукупності узгоджуються з поясненнями відповідача ОСОБА_4 про те, що кредитний договір від 12.11.05 № 7505 мав безгрошовий характер, тобто грошові кошти за ним фактично не видавались.

Таким чином, ЗОКС „Довіра" не доведено допустимими та незаперечними доказами факт отримання 12.11.05 ОСОБА_4. кредиту за кредитним договором № 7505, а отже заборгованість за кредитним договором від 12.11.05 № 7505 відсутня.

Суд не має процесуальної можливості встановити розмір заборгованості за кредитним договором від 09.08.05 № 7901, оскільки позивачем не надано розрахунок заборгованості за даним кредитним договором та не заявлені відповідні позовні вимоги про її стягнення.

Застосовуючи до спірних правовідносин норми матеріального права, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин кредитного договору застосовуються положення параграфу 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передавання грошей. Оскільки грошові кошти за кредитним договором від 12.11.05 № 7505 ОСОБА_4. видані не були, її волевиявлення на перекредитування у передбаченій законом формі відсутнє, то позовні вимоги ЗОКС „Довіра" задоволенню не підлягають.

Окремо необхідно зазначити, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню і у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до „Требования о досрочном возврате кредита …" від 17.03.06 № 3795/06, доданого позивачем до позову, ЗОКС „Довіра" на підставі п. 9 кредитного договору від 12.11.05 № 7505 встановила ОСОБА_4. строк виконання зобов'язання до 23.03.06.

Саме з цієї дати розпочинається перебіг строку позовної давності для позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 Загальний трирічний строк позовної давності для цих вимог сплив 23.03.09. А як вбачається з копій позовних заяв, наданих ЗОКС „Довіра" перший позов про стягнення заборгованості саме з ОСОБА_4. пред'явлено лише 20.10.09 (до цього пред'являвся позов про звернення стягнення на предмет іпотеки).

Зазначене вище підтверджується й висновками Верховного Суду України, викладені за результатами розгляду заяви про перегляд судових рішень з мотивів неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у постанові від 29.01.14 у справі № 6-155 цс 13 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ряду фізичних осіб про стягнення сум заборгованості за кредитним договором, відповідно до яких у разі зміни строку виконання зобов'язання шляхом направлення повідомлення (вимоги) про дострокове виконання зобов'язання згідно умов договору початок строку позовної давності змінюється на дату, до якої кредитор вимагав достроково виконати зобов'язання.

Зазначена постанова відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, які застосовують відповідну норму права у подібних правовідносинах.

Твердження позивача про те, що строк позовної давності перерваний шляхом подання позову про звернення стягнення на предмет іпотеки до ОСОБА_3 та ОСОБА_11 не ґрунтується на фактичних обставинах справах та нормах матеріального права.

Так, аналіз архівної цивільної справи Заводського районного суду м. Запоріжжя № 0809/2-1/11 (провадження № 2/809/1/2012) за позовом ЗОКС «Довіра» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору та звернення стягнення на предмет іпотеки та за позовом ОСОБА_3 до ЗОКС «Довіра» про визнання іпотечного договору недійсним, розглянуту 03.10.12, доводить, що вперше позов ЗОКС «Довіра» подано 21.11.06. Однак, у даному позові відсутні позовні вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_4. (архівна справа, т.1 а.с. 3).

Перший позов про стягнення заборгованості з ОСОБА_4. заборгованості за кредитним договором подано лише 10.10.09 (архівна справа, т.1 а.с. 141).

Таким чином, відповідно до ч.5 ст. 261 Цивільного кодексу України строк позовної давності для вимог про стягнення з ОСОБА_4. заборгованості за кредитним договором розпочався з 22.03.06 та сплив 23.03.09.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.12 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя, яким є іпотекодавець, нормами Цивільного кодексу України не передбачена.

Крім того, оскільки іпотека є додатковим (акцесорним) зобов'язанням, пред'явлення позову лише до іпотекодавця, який не є одночасно позичальником, про звернення стягнення на предмет іпотеки без пред'явлення позову до самого боржника про стягнення заборгованості або її частини не можна вважати пред'явленням позову на частину вимог, право на які має позивач в розумінні ч.2 ст. 264 Цивільного кодексу України.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.01.13 № 10-70/0/4-13 «Про окремі питання застосування строків позовної давності» у разі, якщо відповідач подав заперечення проти позову, пославшись на сплив позовної давності, то зазначена заява є підтвердженням того, що відповідач зробив заяву про застосування позовної давності.

Таким чином, суд приходе до висновку, що позов ЗОК спілки "Довіра" не знайшов свого підтвердження та обґрунтування і тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1046, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 59 - 61,208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Запорізької обласної кредитної спілки „Довіра" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 12.11.05 № 7505 відмовити у повному обсязі;

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної чинності після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.О. Мєркулова