Справа № 461/3369/14 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/2708/15 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Ясиновської Я.М.

з участю: представника Кредитної спілки "Християнська злагода" -

Верцімаги О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до Кредитної спілки "Християнська злагода", ОСОБА_5 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги.

Зустрічний позов Кредитної спілки "Християнська злагода" про визнання правочину дійсним задоволено.

Визнано дійсним договір про надання кредиту №86 від 13.05.2008 року, укладений між КС "Християнська злагода" та ОСОБА_3

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного з'ясування обставин по справі. Вказує на те, що в договорі про надання кредиту №86/08 від 13.05.2008 року відсутній підпис ОСОБА_3, що свідчить про те, що договір кредиту не укладений у встановленій законом формі, а тому є нікчемним, а отже є недійсним з моменту його вчинення, а відтак укладений 01.08.2013 року договір про відступлення права вимоги є також недійсним. Крім того зазначає, що строк дії договору про надання кредиту №86/08 від 13.05.2008 року - до 13.05.2011 року, а тому договір про відступлення права вимоги міг бути укладений лише до цієї дати. Вважає, що у суду першої інстанції не було підстав вважати, що розмір заборгованості ОСОБА_3 перед КС "Християнська злагода" був безспірним, оскільки на підтвердження цього КС "Християнська злагода" не було надано суду оригіналів первинних документів щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо).

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову КС "Християнська злагода" - відмовити.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, у тому числі і апелянта, котрі належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з'явилися в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не у повній мірі відповідає даним вимогам.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно із ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Перелік можливих способів захисту міститься в ст.16 ЦК України.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши фактичні обставини справи, для вирішення спору повинен застосувати правову норму, яка регулює виниклі правовідносини.

Скориставшись своїм правом, ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом, в якому просив визнати недійсним договір про відступлення права вимоги, укладений 01.08.2013 року між КС "Християнська злагода" та ОСОБА_6, покликаючись на те, що він укладений після закінчення дії договору про надання кредиту №86/08 від 13.05.2008 року та який є нікчемним, оскільки ним не підписаний. У зустрічному позові КС "Християнська злагода" просила визнати дійсним договір про надання кредиту №86/08 від 13.05.2008 року.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною(сторонами).

З матеріалів справи вбачається та районним судом встановлено, що 13 травня 2008 року між Кредитною спілкою "Християнська злагода" та ОСОБА_3 було укладено Договір про надання кредиту №86, який сторонами не підписаний з невідомих причин.

Відповідно до пункту 1.1 цього договору кредитодавець зобов'язується надати позичальнику кредит в сумі 67155,00 грн. строком на 36 місяців з 13.05.2008року по 13.05.2011року із сплатою 36% річних, а позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування ним та інші платежі за кредитним договором у розмірі і у терміни, встановлені договором.

Відповідно до видаткового касового ордеру №640 13.05.2008 року ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 67155,00 грн.

В період з 16.02.2010 р. по 19.06.2012 р. в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 вніс к касу Стрийської філії КС "Християнська злагода" 16900,00 грн. (десять проплат), які зараховані як сплата по відсотках по кредиту, що підтверджує карточка платежів по гривневому кредиту.

26.12.2012 року між Кредитною спілкою "Християнська злагода" та ОСОБА_3 укладена додаткова угода №1, якою встановлено, що вона є невід'ємною частиною договору про надання кредиту №86 від 13.05.2008 року, сторони підтверджують всі свої зобов'язання за вказаним договором.

Окрім того додаткова угода передбачала призупинення нарахування відсотків із 10.05.2009 року та погашення до 29.12.2012 року заборгованості по відсотках в сумі 7077,09 грн., а також основною умовою додаткової угоди було щомісячне (до 20-го числа поточного місяця) погашення заборгованості по кредиту, але не менше 1300,00 грн. в місяць, тобто тіла кредиту, яке на день підписання додаткової угоди становило 67155,00 грн.

Позивач визнав і підтвердив свою заборгованість перед відповідачем по тілу кредиту станом на 26.12.2012 року в сумі 67 1255,00грн.

На виконання додаткової угоди № 1 від 26.12.2012 року ОСОБА_3 вніс в касу спілки 7077,09 грн. на погашення заборгованості по відсотках .

В період із 31 січня 2013 року по 29 травня 2013 року ОСОБА_3 погасив тіло кредиту в сумі 5445,00 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 30.04.2014 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до КС "Християнська злагода" про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 26.12.2012 року до договору про надання кредиту №86 від 13.05.2008 року та встановлено факти отримання позивачем грошей по договору про надання кредиту №86/08 від 13.05.2008 року, часткового виконання ним цього договору. Дане рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимог щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема, шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Чинне законодавство не передбачає обов'язкового нотаріального посвідчення кредитних договорів, а тому спірний договір про надання кредиту №86/08 від 13.05.2008 року не може бути визнаний дійсним на підставі ч.2 ст.220 ЦК України.

Відповідні роз'яснення щодо цього надані у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними".

Враховуючи вкладене, а також те, що чинним цивільним законодавством презюмується дійсність договорів(ст.204 ЦК України), у даний час відсутній спір про визнання недійсним договору про надання кредиту №86/08 від 13.05.2008 року, то колегія суддів приходить до висновку про те, що обраний Кредитною спілкою "Християнська злагода" спосіб захисту - визнання договору дійсним - є неналежним способом захисту цивільних прав та інтересів, а тому оскаржуване рішення у частині задоволення зустрічного позову Кредитної спілки "Християнська злагода" про визнання правочину дійсним слід скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2014 року у частині задоволення зустрічного позову Кредитної спілки "Християнська злагода" про визнання правочину дійсним скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні зустрічного позову Кредитної спілки "Християнська злагода" до ОСОБА_3 про визнання правочину дійсним.

У решті рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: