Справа №705/3409/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

при секретарі Остропольській О.В.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа: управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про те, що 15 березня 2014 року в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у віці 83 років померла її мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема на земельну ділянку площею 4,8230 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя спадкодавець ОСОБА_3 склала заповіт від 23 листопада 2012 року, яким все належне їй майно заповіла їй ОСОБА_1.

Крім неї спадкоємців ні за законом, на за заповітом немає.

З метою оформлення на себе спадкових прав на земельну ділянку площею 4,8230 га вона, у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до Уманської районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою, де була заведена спадкова справа. Але постановою від 09 червня 2015 року державний нотаріус ОСОБА_4 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в виді земельної ділянки, оскільки відомості про неї відсутні у Державному реєстрі земель.

Провести на це час таку реєстрацію неможливо, так як вона проводиться лише за заявою власника, що і стало причиною її звернення до суду з вказаним позовом.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 4,8230 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 006935 від 27 травня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 19, належала її власнику і спадкодавцю ОСОБА_3, яка померла 15 березня 2014 року у віці 83 років.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні в повному обємі підтримала позовні вимоги та пояснила, що згідно заповіту є спадкоємцем після смерті матері. Своєчасно звернувшись до нотаріальної контори із відповідною заявою, у видачі свідоцтва про право на спадкову земельну ділянку їй було відмовлено через відсутність інформації про земельну ділянку у Державному реєстрі земель. Таку реєстрацію можливо провести лише за заявою власника, що є фактично неможливим. На цей час вирішити питання визнання за нею права власності на земельну ділянку можливо лише в судовому порядку, тому вона вимушена була звернутися до суду з цим позовом, який просить задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла письмова заява у якій просить суд справу слухати у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову.

Представник третьої особи управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно.

Згідно заповіту, складеного 23 листопада 2012 року, посвідченого секретарем Танської сільської ради Уманського району Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі за № 20, ОСОБА_3 заповіла усе своє майно дочці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 556312, виданого Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 померла 15 березня 2014 року. Актовий запис № 311.

Згідно державного акту серії ЧР № 006935, виданого 27 травня 2003 року, ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу є власником земельної ділянки площею 4,8230 га, розташованої в с. Танське Уманського району Черкаської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09 червня 2015 року, державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті 15 березня 2014 року ОСОБА_3, на земельну ділянку розміром 4,8230 га, надану для ведення товарного с/г виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, у звязку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки.

Суд, вислухавши позивача та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 15 березня 2014 року. Своєчасно звернувшись до нотаріальної контори із відповідною заявою, спадкову справу було відкрито, позивач фактично прийняла спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину в виді земельної ділянки позивачу було відмовлено, так як інформація про земельну ділянку відсутня у Державному реєстрі земель.

У відповідності до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

На думку суду, оскільки власник спадкової земельної ділянки ОСОБА_3 померла 15 березня 2014 року, провести таку реєстрацію неможливо, а позивач як єдиний спадкоємець, спадщину фактично прийняла, тому є достатньо підстав для визнання за останньою права власності на спадкову земельну ділянку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1222, 1223, 1258, 1261 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 4,8230 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 006935 від 27 травня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 19, належала її власнику і спадкодавцю ОСОБА_3, яка померла 15 березня 2014 року у віці 83 років.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Б. Коваль