№ 207/1047/14-ц
№ 2/207/270/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді - Подобєд О.К.

за участю секретаря - Черномазовій М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (надалі - Відповідач) про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_1. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу з 2006 р. по 2011 р., в цей період ними за спільні грошові кошти була придбана квартира за адресою АДРЕСА_1, право власності на яку було оформлене на відповідача. Перед придбанням квартири вона зняла грошові кошти зі свого особистого депозитного рахунку й внесла їх при купівлі квартири. Після того, як вони з ОСОБА_2 перестали жити разом, квартира залишилась у власності відповідача, у зв'язку з чим, вона була змушена звернутись до суду за захистом своїх прав шляхом визнання за нею права власності на 1/2 частину вищезазначеної квартири.

В судовому засіданні позивачка та її представник просили задовольнити позовні вимоги з наведених в позовній заяві підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що грошові кошти для придбання квартири надавали його батьки, що підтверджується розпискою продавців квартири про отримання грошових коштів, крім того, дійсна вартість квартири була значно вищою ніж вказано в договорі купівлі-продажу квартири, що також підтверджується зазначеною розпискою. Після того, як позивачка й відповідач припинили свої відносини, відповідач сплатив позивачці грошові кошти в сумі 50000,00 грн., що підтверджується її власноруч написаною розпискою, де вказано, що вона не має матеріальних претензій. Вважає позовні вимоги безпідставними і необґрунтованими, тому просить відмовити в задоволенні позовної заяви.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.

В зареєстрованому шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебували.

Квартира за адресою АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу № 2165 від 11.09.2009 р., була придбана ОСОБА_2, як покупцем, за п'ятдесят тисяч гривень у ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно розписок, які були власноруч написані ОСОБА_3 та ОСОБА_4, грошові кошти в сумі 14000,00 доларів США вони отримали за квартиру від ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Крім того, в матеріалах справи є написана власноруч позивачкою розписка, про те, що 18.02.2013 р. вона отримала від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 50000,00 грн. Матеріальні претензії у до нього неї відсутні. В судовому засіданні позивачка підтвердила факт написання нею вказаної розписки і отримання коштів.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які суду пояснили, що квартиру своєму сину вони купили за власні кошти.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він тривалий час працював з позивачкою та її заробітна платня, на його думку, не давала їй можливості придбати квартиру.

Згідно довідці з місця роботи, ОСОБА_1 в 2007-2009 р. надавала послуги з продажу обладнання на договірній основі, а з 2010 р. працює менеджером з відділу продаж з окладом в розмірі мінімальної заробітної плати.

В матеріалах справи є докази, що ОСОБА_1 25.05.2009 р. закрила свій депозитний договір і отримала кошти в сумі 12 376,60 грн.

Дослідивши докази суд дійшов до наступних висновків.

Під час придбання спірної квартири сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували, позивачка була повнолітньою дієздатною особою, в повному обсязі розуміла значення своїх дій, та їй ніхто не перешкоджав оформити право власності на 1/2 частину квартиру, якщо вона б сплатила половину вартості квартири.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, того, що грошові кошти, отримані в банку, позивачка сплатила саме за квартиру, оскільки між закриттям банківського рахунку й покупкою квартири пройшло майже три місяці літа.

Також, згідно розписці, яка є в матеріалах справи, продавці квартири отримали грошові кошти за неї від ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а не від позивачки по справі.

Тому, суд критично відноситься пояснень позивачки, про те, що вона сплатила половину вартості квартири за рахунок особистих коштів, оскільки вони не підтверджуються письмовими доказами, які є в матеріалах справи. Крім того, 18.03.2013 р. позивачка отримала від відповідача грошові кошти в сумі 50000,00 грн. і власноруч написала розписку про те, що матеріальних претензій до нього не має.

Відповідно ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_1, є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Судові витрати по справі слід віднести на рахунок позивачки по справі, на підставі ст. 89 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,88,209,212,214,215,218 ЦПК України, ст.ст.657, 1216, 1217, 1220,1222, 1218, 1223, 1233, 1241, 1261ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власностіна 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області

Суддя О.К. Подобєд