Справа № 274/5935/14-ц Провадження № 2/0274/211/15
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

08.04.15 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В., за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши цивільну справу за позовомКомунального навчального закладу "Бердичівська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат" Житомирської обласної ради, представником якої є Довгий Тарас Сергійович,
доОСОБА_2,
за участю1) Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області, представниками якої є Хоренко Олександр Іванович, 2) Виконавчого комітету Ясинуватської міської ради Донецької області, 2) прокурора Бердичівської міжрайонної прокуратури Житомирської області Маліновської О.М.,
пропозбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 р. Комунальний навчальний заклад "Бердичівська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат" Житомирської обласної ради (далі - Школа) звернувся з вказаним позовом, у якому просить позбавити ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1., батьківських прав щодо дитини - сина ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2., стягувати з ОСОБА_2 на його користь на депозитний рахунок НОМЕР_1, МФО 811039, код 13578947, УДК в Житомирській області, аліменти у розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання сина - ОСОБА_5, до повноліття останнього.

Бердичівська районна державна адміністрація Житомирської області (далі - Адміністрація) та прокурор Бердичівської міжрайонної прокуратури Житомирської області просили позов задовольнити, посилаючись на те, що це відповідатиме інтересам дитини - ОСОБА_5, оскільки ОСОБА_2 протягом тривалого часу ним не цікавилась, будь-яких дій щодо нього, зокрема щодо передачі його зі Школи їй, не вчиняла.

Від ОСОБА_2 та Виконавчого комітету Ясинуватської міської ради Донецької області заяв про визнання позову або заперечень проти позову не надходило.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_2 є матір'ю дитини - сина ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2., що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 25.05.2004 р. (а. с. 6).

ОСОБА_2 після звільнення 13.01.2014 р. з Чернігівської виправної колонії № 44 за відбуттям строку покарання вибула за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується листом від 18.04.2014 р. № 01-46-252 Служби у справах дітей Ясинуватської міської ради Донецької області та листом від 10.10.2014 р. № 1385/1 Служби у справах дітей Житомирської міської ради (а. с. 3,4).

З цих листів вбачається, що 17.04.2014 р. працівниками Служби у справах дітей Ясинуватської міської ради Донецької області було проведено з ОСОБА_2 профілактично-роз'яснювальну бесіду та встановлено, що вона бажає забрати сина - ОСОБА_5, для сумісного проживання, але у неї хвора трирічна донька та відсутні кошти на квиток. ОСОБА_2 виявила бажання написати листа з цього приводу на адресу Служби у справах дітей Житомирської міської ради. Їй було роз'яснено вимоги законодавства України та попереджено про необхідність терміново звернутись до Служби у справах дітей Житомирської міської ради з метою надання заяви щодо розгляду питання про передачу її дитини для подальшого виховання, а також роз'яснено, що у разі невиконання цього буде ініційовано питання щодо позбавлення її батьківських прав. Між тим, з часу повернення з Чернігівської виправної колонії № 44 ОСОБА_2 не виявила бажання забрати сина - ОСОБА_5, зі Школи на своє утримання та виховання, не цікавилась ні письмово, ні в телефонному режимі про життя та розвиток дитини.

Відповідно до висновку Адміністрації від 03.04.2015 р. № 02-9/3198 щодо розв'язання спору між Школою та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав останньої щодо сина - ОСОБА_5, ОСОБА_2 після звільнення 13.01.2014 р. з Чернігівської виправної колонії № 44 за відбуттям строку покарання вибула за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_5 навчається і виховується у Школі з 31.08.2011 р. по теперішній час, за цей час його мати - ОСОБА_2, дитину не відвідувала, не надавала ніякої матеріальної допомоги, подарунків, не цікавилась здоров'ям та вихованням дитини, не піклувалась про фізичний та духовний розпиток дитини, підготовкою до самостійного життя. Адміністрація дійшла до висновку вважати за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її сина - ОСОБА_5 (а. с. 38).

Суд, оцінивши наведені вище докази, приходить до висновку, що ОСОБА_2 з січня 2014 р. ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини - сина ОСОБА_5, а саме - не зібрала його зі Школи, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, не створює належних умов для розвитку його природних здібностей, не готує до самостійного життя та праці.

Згідно з пунктом 2 частини першої статі 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Частинами першою - третьою статті 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частинами першої та другої статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов Школи в частині вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини - сина ОСОБА_5, підлягає задоволенню.

При цьому суд роз'яснює, що батьківські права ОСОБА_2 можуть бути поновлені у порядку та за наявності підстав, наведених у статті 169 Сімейного кодексу України (Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина).

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Таким чином, ОСОБА_2 зобов'язана утримувати свою дитину - сина ОСОБА_5, до досягнення останнім повноліття.

Згідно з частиною першою - третьою статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Обставини, які мають бути враховані при визначенні розміру аліментів (з посиланням на докази їх підтвердження), суду не повідомлені.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що аліменти, які має сплачувати ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_5, до його повноліття, можуть бути визначені у розмірі у розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно

Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Пунктом 1 частини першої статті 367 Цивільного кодексу України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Тобто аліменти мають бути присуджені з 28.10.2014 р., а рішення в частині їх стягнення підлягає допущенню до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

При цьому аліменти підлягають стягненню на користь Школи, яка є опікуном ОСОБА_5 в силу статті 66 Цивільного кодексу України: якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад.

Відповідно до частин першої статті 79, частинами першою та третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Беручи до уваги ці норми Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з ОСОБА_2 в дохід держави судовій збір у розмірі 487,20 грн.

Керуючись статтями 1 - 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 45, 57 - 61, 64, 79, 88, 208, 209, 212 - 215, 224 - 226, 367 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального навчального закладу "Бердичівська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат" Житомирської обласної ради задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1., батьківських прав щодо дитини - сина ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2. (запис № 1158 в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено 25.05.2001 р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції).

Стягувати з ОСОБА_2 на користь Комунального навчального закладу "Бердичівська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат" Житомирської обласної ради (депозитний рахунок НОМЕР_1, МФО 811039, код 13578947, УДК в Житомирській області) аліменти у розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання сина - ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2., починаючи з 28.10.2014 р. і до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовій збір у розмірі 487,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Роз'яснити, що:

- рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;

- апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення;

- апеляційна скарга на рішення може бути також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки;

- рішення може бути переглянуто Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Корбут