Категорія: 34 Доповідач: Веремчук Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Веремчук Л.М.

суддів - Антонюк К. І., Лівандовської-Кочури Т.В.

при секретарі Кирилюку О.О.

з участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3

в режимі відео конференції представника ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» - Лисенка П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування шкоди за апеляційними скаргами відповідачів приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" та ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

11 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 7 вересня 2012 року біля 22 год.10 хв. По вулиці Ковельській в напрямку вулиці Набережної, зі сторони вулиці Чернишевського в місті Луцьку сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мазда-6», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2 та належного йому автомобіля «"Тойота", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6, в результаті якої ці транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Вказана ДТП сталася з вини відповідача ОСОБА_2

Вартість відновлювального ремонту його автомобіля становить 94936 грн.

11 вересня 2012 року він звернувся із заявою до Волинської дирекції ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК»), в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2, повідомив її про дорожньо-транспортну пригоду, просив оцінити та відшкодувати шкоду, завдану внаслідок ДТП.

Однак у виплаті страхового відшкодування йому було відмовлено, оскільки, як вважає страховик, він звернувся до нього із заявою про виплату відшкодування після спливу одного року з моменту дорожньо-транспортної пригоди.

З врахуванням викладеного, просив стягнути з відповідача ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_2 на його користь 96 448 грн. майнової шкоди, моральну шкоду та витрати за надання правової допомоги.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" в користь ОСОБА_1 майнову шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 49500 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром завданої шкоди та страховою виплатою, а саме 45436 гривень, а також витрати, пов'язані з оцінкою вартості відновлюваного ремонту в сумі 504 гривні, моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, а всього 50940 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 та приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" в користь ОСОБА_1 по 1500 гривень витрат на правову допомогу з кожного.

Стягнуто в дохід держави судовий збір з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" в розмірі 495 гривень.

Стягнуто в дохід держави судовий збір з ОСОБА_2 в розмірі 713,08 копійок.

Не погоджуючись із даним рішенням суду відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягаю частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати з наступних підстав.

Постановляючи судове рішення, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що відповідальність за шкоду, заподіяну позивачеві, повинні нести відповідачі.

Однак при визначенні видів та розміру відшкодування суд допустив порушення норм матеріального права і невідповідність своїх висновків обставинам справи, що відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення.

Відповідно до статей 1166, 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними та шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від вини.

За правилами ч. 1 ст. 1188 цього Кодексу шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного).

На підставі досліджених доказів судом першої інстанції встановлено, що 7 вересня 2012 року біля 22 год.10 хв. по вулиці Ковельській в напрямку вулиці Набережної, зі сторони вулиці Чернишевського в місті Луцьку відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мазда-6», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2 та належного йому автомобіля «"Тойота", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6, в результаті якої ці транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Вказана ДТП сталася з вини відповідача ОСОБА_2

Дана ДТП сталася у зв'язку з порушенням водієм транспортного засобу «Мазда-6» ОСОБА_2 Правил дорожнього руху.

Вироком Луцького міськрайонного суду від 16 жовтня 2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст..286 ч.2 КК України. (а.с.5-7). Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 10 січня 2014 року, яка є остаточною і набрала законної сили, вирок Луцького міськрайонного суду від 16 жовтня 2014 року залишено без змін (а. с. 8-9).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України вирок суду у кримінальному провадженні обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Тойота Каріна» реєстраційний номер НОМЕР_2 належить на праві власності позивачеві ОСОБА_1 (а. с.11).

Під час дорожньо-транспортної пригоди цьому автомобілю були завдані механічні пошкодження.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з ч. 1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

За правилами ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з висновком автотоварознавчої експертизи, проведеної по кримінальному провадженню № 0000666 від 15.12.2012 року про вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Тойота Каріна» реєстраційний номер НОМЕР_2 з становить 219 136 грн. 06 коп. Вартість автомобіля «Тойота Каріна» до пошкодження становила 58 266 грн. Тобто витрати на ремонт автомобіля перевищують його вартість. Однак, відшкодування матеріальної шкоди не може перевищувати вартості пошкодженого майна.

Полісом № АВ/1634085 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів стверджується, що власник автомобіля «Мазда 6» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2, застрахував в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами під час дорожньо-транспортної пригоди з участю належного йому транспортного засобу з 31 грудня 2011 року до 30 грудня 2012 року (а.с.27).

Ліміт відповідальності страхової компанії «УПСК» в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача (поліс) за шкоду, заподіяну майну становить 50 000 грн., розмір франшизи 500 грн.,(а.с.27).

Страхова компанія повинна виплатити страхове відшкодування позивачеві в розмірі 49 500 грн. (50 000 грн. - 500 грн.= 49 500 грн.).

Непокритою залишається сума збитків 8 766 грн. (58 266 грн.- 49 500 грн.= 8766 грн.) які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Власник транспортного засобу згідний на визнання автомобіля Тойота Каріна фізично знищеним. Тому право на його залишки автомобіля вартістю 9422 грн.54 коп. має страховик.

З врахуванням цього, колегія суддів приймає рішення про передачу цих залишків, які знаходяться на штраф майданчику УМВС України у Волинській області ВРДПМВС України «Інформ-ресурс» м.Луцьк, вул. Ківерцівська,34 страховику.

Покликання апелянта ПрАТ «УПСК» про те, що позивач не має права на відшкодування матеріальної шкоди, оскільки пропустив річний строк звернення до страховика про виплату страхового відшкодування, спростовується фактом подачі такої заяви ОСОБА_1 11 вересня 2012 року, тобто в межах однорічного строку.(а.с.30-31).

Із змісту даної заяви вбачається, що ОСОБА_1 11 вересня 2012 року повідомив Волинську дирекцію ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2, про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 7 вересня 2012 року, просив оцінити та відшкодувати шкоду, завдану внаслідок ДТП.

За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

З врахуванням встановлених обставин по справі, колегія суддів приходить до висновку, що позивачу завдано моральну шкоду неправомірними діями відповідача ОСОБА_2, які призвели до пошкодження майна позивача та порушення нормального способу його життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, колегія суддів виходить з положень ст.ст.23, 1167, 1172 ЦК України. При цьому враховує характер і обсяг страждань, яких зазнав позивач, тривалість цих страждань, пов'язаних з пошкодженням майна та, будучи особою пенсійного віку, не має неможливості його відремонтувати.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Відповідно до ст.84 ч.1 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 3000 грн. відповідно до квитанції № 12 від 11 вересня 2014 року підлягають стягненню з відповідачів.

Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в дохід держави судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги відповідачів приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" в користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 49500 грн.(сорок дев'ять тисяч п'ятсот)грн.00 копійок.

Передати залишки автомобіля Toyota Carina, д.н.з. НОМЕР_2 вартістю 9422 грн.54 коп. приватному акціонерному товариству «Українська пожежно-страхова компанія».

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000 ( десять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 та приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" в користь ОСОБА_1 по 1500 гривень витрат на правову допомогу з кожного.

Стягнуто в дохід держави судовий збір з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" в розмірі 495(чотириста дев'яносто п'ять) гривень 00 копійок.

Стягнути в дохід держави судовий збір з ОСОБА_2 в розмірі 209 (двісті дев'ять) грн. 26 копійок.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: