Справа № 265/5793/14-ц
Провадження № 2-п/265/7/15
У Х В А Л А

24 квітня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

при секретарі Меляник К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 13 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 13 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, яким позов ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на її користь заборгованість в сумі 28 000 гривень та судовий збір у розмірі 280 гривень. В обґрунтування заяви вказував на те, що він та ОСОБА_3 проживали однією сімєю, але не перебували в офіційному шлюбі. 7 червня 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 надали своїй доньці ОСОБА_3 гроші у розмірі 28 000, про що він під диктовку ОСОБА_2 написав розписку. Дана розписка є безгрошовою, оскільки гроші були дані подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 для розвитку бізнесу. Однак при постановленні рішення дані факти не були враховані, що привело до порушень норм матеріального та процесуального права. Крім того ОСОБА_1 в порядку, встановленому ЦПК України не отримував особисто жодної судової повістки, жодного повідомлення та не міг надати суду свої заперечення, заяви та реалізувати інші процесуальні права у даній справі. Також при постановлені рішення суд не врахував те, що розписка, написана ОСОБА_1 не є договором позики, оскільки договір позики укладається у письмовій формі відповідно до ст. 1047 ЦК України. Також вважає, що борг у сумі 28 000 гривень підлягає стягненню з ОСОБА_3 та ОСОБА_1, які на момент отримання грошей проживали однією сімєю. Щодо дати отримання копії заочного рішення вказує на те, що дане рішення він отримав 19.03.2015 року через свого представника ОСОБА_5 Він не отримував дане рішення 17.11.2014 року, про що є в матеріалах справи повідомлення про отримання ним копії заочного рішення, оскільки на той час він не проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 А квартира 5.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, його інтереси представляли представники ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які повністю підтримали зміст заяви та надали пояснення аналогічні змісту заяви. Просили суд задовольнити заяву про перегляд вищевказаного заочного рішення.

Крім того, представник ОСОБА_5, мати ОСОБА_1, суду пояснила, що її син зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, де проживає і вона. Їй зателефонували з поштового відділення та пропонували отримати судову повістку про виклик до суду її сина на 13 жовтня 2014 року, яка надійшла замовним листом, але вона повідомила, що її син не проживає за даною адресою.

Крім того представник ОСОБА_6 суду пояснила, що в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_3, що є також підставою для задоволення заяви про скасування заочного рішення.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення заяви про скасування заочного рішення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. Жодних порушень норм ЦПК України щодо порядку виклику до суду, судом допущено не було. Гроші, які він отримав у борг у ОСОБА_2 витратив тільки на свої нужди і він повинен особисто їх повернути. Також вказували на те, що ОСОБА_1 пропустив строк подання заяви про перегляд заочного рішення, однак доказів про те, що ОСОБА_1 на 17.11.2014 року проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 А, квартира 5, в підтвердження повідомлення про отримання ним копії заочного рішення суду надати не можуть. Просили суд відмовити у задоволені заяви.

Вислухавши представників заявника, зацікавлену особа та її представника, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про відмову у задоволені заяви за наступних підстав

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду у передбачений процесуальним законом десятиденний строк, що вбачається з матеріалів справи. (а.с. 49-50).

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу відповідача, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло поштове повідомлення про виклик до суду в якості відповідача на 13.10.2014 року на 15-00 годин.

За вищевказаною адресою зареєстрований ОСОБА_1Д.( а.с.11).

Про те, що дане повідомлення надійшло до поштового відділення було відомо ОСОБА_5 матері ОСОБА_1, котрій було запропоновано отримати судове повідомлення, що остання підтвердила у судовому засіданні.

Однак, в призначене судове засідання відповідач, маючи можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити безпідставність позовних вимог, не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Небажання відповідача надавати докази в обгрунтування своїх заперечень проти позову, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем , що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

У суду немає сумнівів в тому, що відповідач, будучи повідомленим у відповідності до ст.ст. 74 ч.5, 76 ч. 3 ЦПК України через повнолітніх членів своєї сім"ї, достеменно знав про дату і час судового засідання, але ж про причини неявки завчасно суд не повідомив.

Так, представники відповідача в даному судовому засіданні не навели будь-яких доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання на 13 жовтня 2014 року.

Перевіряючи наявність другої умови для скасування заочного рішення як істотне для правильного вирішення справи значення доказів, на які посилається відповідач, суд доходить до наступного.

Наведені в заяві ОСОБА_1 доводи про перегляд заочного рішення, а саме неврахування судом обставин отримання грошей, недотримання форми договору позики та наявність сімейних відносин з донькою ОСОБА_2, яка позичила гроші для розвитку бізнесу молодої сімї, суд не може вважати за істотні для правильного вирішення виниклих спірних правовідносин, оскільки щодо установлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 існує судовий спір, про що повідомили суд представники ОСОБА_1, рішення за яким судом не прийнято. Крім того, суд вважає, що посилання ОСОБА_1 як на підставу перегляду заочного рішення, на неправильне оформлення договору позики є юридично неспроможним, внаслідок чого не приймає ці доводи при вирішені заяви про перегляд заочного рішення.

Отже, суд вважає, що відповідачем не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи та були підставою для перегляду заочного рішення.

Підсумовуючи викладене, суд доходить до висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 232 ч. 1 ЦПК України, для скасування заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України , суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 13 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики залишити без задоволення.

Розяснити заявнику, що рішення суду від 13 жовтня 2014 року може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його оголошення або у разі неприсутності сторін під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Костромітіна О. О.