АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4709/15 Справа № 175/5135/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Озерянська Ж. М. Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Самокиші О.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою в якій просила визнати виконавчий лист № 2-196 від 23 червня 2011 року таким, що не підлягає виконанню та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 43003543 від 14 квітня 2014 року, посилаючись на те, що виконавчий лист № 2-196 виданий без достатніх правових підстав, оскільки в матеріалах цивільної справи відсутня заява стягувача про видачу виконавчого листа та ухвала про видачу виконавчого листа по справі. У виконавчому листі містяться виправлення, які зроблені червоними чорнилами та невідомо ким, що є неприпустимим та не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Окрім цього, стягувачем не було додано до заяви про відкриття виконавчого провадження ухвалу про виправлення помилок у виконавчому листі № 2-196 від 23 червня 2011 року, а також у виконавчому листі не вірно визначений строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, а тому просила задовольнити її заяву.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її заяву, посилаючись на те, що судом при розгляді заяви було порушено норми процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2011 року позов ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 (після укладення шлюбу-ОСОБА_2.) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено в повному обсязі та ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» 114083 грн. 83 коп. основного боргу, 1140 грн. 84 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього стягнуто 115344 грн. 67 коп. Це рішення набрало чинності 14 лютого 2011 року. (а.с.69-70)

В подальшому 23 червня 2011 року на підставі заяви представника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» місцевим судом останньому було видано виконавчий лист № 2-196 на виконання вищевказаного рішення суду, який було надано до відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження, внаслідок чого 02 квітня 2012 року відділом ДВС Дніпропетровського РУЮ було відкрито виконавче провадження ВП № 31956824 (а.с.107, 121).

У зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягненя постановою старшого державного виконавця Відділом ДВС Дніпропетровського РУЮ від 20 грудня 2013 року було повернуто виконавчий документ стягувачу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.122).

А у к квітні 2014 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» повторно звернувся до Відділу ДВС Дніпропетровського РУЮ із заявою про примусове виконання рішення суду, внаслідок чого цим Відділом було відкрито виконавче провадження ВП № 43003543, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 14 квітня 2014 року (а.с.123).

Згідно ст. 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції з 01.01.2011 року, передбачає, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів (у тому числі виконавчі листи, що видаються судами).

Згідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

А відповідно до ч. 3 статті 23 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Розглядаючи заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження з урахуванням наведених норм права суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що заявником не наведено жодної обставини, яка б свідчила про необхідність визнання виданого на виконання ухваленого судового рішення виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду та постанови державного виконавця.

Що стосується доводів ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про порушення судом при розгляді заяви норм матеріального та процесуального права, то вказані доводи безпідставні, та зводяться лише до переоцінки доказів по справі, та непогодженням з їх оцінкою, тоді як колегія суддів вважає, що суд розглядаючи заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, правильно прийшов до висновку про відмову заявнику у задоволені заяви, оскільки ст. 369 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав, за яких може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, однак вказана заява таких підстав не містить.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.О. Макаров

Судді Н.Є. Колодяжна

Н.М. Лисична