Ухвала

20 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, головний лікар Ківерцівської районної центральної лікарні Волинської області Слижук Михайло Васильович, про встановлення факту родинних відносин, визнання заповіту недійсним, скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зобов'язання повернути кошти,

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив становити факт родинних відносин, що він є рідним дядьком ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати складений останнім заповіт від 12 травня 2009 року недійсним, оскільки він його не підписував, скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на підставі цього заповіту ОСОБА_3, та зобов'язати відповідача повернути кошти, які той зняв з рахунків ОСОБА_6

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 01 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва

від 25 вересня 2014 року, позов задоволено частково. Встановлено факт родинних відносин, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним дядьком ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Визнано недійсним складений ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 заповіт, що посвідчений 12 травня 2009 року головним лікарем Ківерцівської районної центральної лікарні Волинської області Слижуком М.В. Скасовано свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом, видане 25 листопада 2010 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори та зареєстроване в реєстрі за № 4-2459, та свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом, видане 09 вересня 2010 року державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори та зареєстроване у реєстрі за № 4-1833. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року відхилено касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7, до якої приєднався представник головного лікаря Ківерцівської районної центральної лікарні Волинської області Слижука М.В. - Канівський В.К. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року залишено без змін.

У березні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року з підстав неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, зокрема ст. 1257 ЦК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення заявник посилається на:

· ухвалу Верховного Суду України від 10 червня 2010 року в справі за первісним позовом про визнання права власності, визначення місця відкриття спадщини, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини; за зустрічним позовом про визнання права власності на житло за набувальною давністю; за зустрічним позовом про визнання права власності на житло за набувальною давністю, якою рішення місцевого суду та рішення апеляційного суду залишені без змін;

· ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2013 року в справі про усунення від права на спадкування за законом, якою рішення апеляційного суду скасовано, а рішення місцевого суду залишено в силі;

· ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 грудня 2011 року в справі про визнання заповіту таким, що складений із порушенням вимог щодо його посвідчення, позбавлення права на спадкування за заповітом, прийняття спадщини за законом, якою рішення апеляційного суду скасовано, а рішення місцевого суду залишено в силі;

· ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 травня 2012 року в справі про визнання заповіту недійсним, якою рішення апеляційного суду залишено без змін.

У допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно із п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353 - 360 ЦПК України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Наведені заявником у вказаній заяві доводи є необґрунтованими, оскільки в ухвалі Верховного Суду України від 10 червня 2010 року та ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2013 року, від 28 грудня 2011 року, від 10 травня 2012 року норми матеріального права, на які посилається заявник, застосовувались у справах, правовідносини в яких є подібними, однак фактичні обставини відрізняються від тих, що встановлені у даній цивільній справі.

Отже, заява ОСОБА_3 про перегляд судового рішення не містить ознак, які згідно вимог ст. 355 ЦПК України є підставами для перегляду судових рішень.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, головний лікар Ківерцівської районної центральної лікарні Волинської області Слижук Михайло Васильович, про встановлення факту родинних відносин, визнання заповіту недійсним, скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зобов'язання повернути кошти, за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська