справа №489/2575/15-ц
номер провадження 2/489/1565/15
заочне рішення Іменем україни
21 липня 2015 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.
секретаря Коденко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (далі ПАТ КБ «Надра»), третьої особи ОСОБА_2 про припинення поруки
У квітні 2015 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив припинити поруку позивача в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 14.08.2006 № 08/08/2006/840 К-392, укладеного між ПАТ КБ «Надра» та позичальником ОСОБА_2
Зобовязання за кредитним договором забезпечені договором поруки від 14.08.2006, укладеним між банком та ОСОБА_1
Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 22.07.2011 в солідарному порядку з позичальника та поручителя на користь банку стягнута заборгованість по кредитному договору в сумі 23907,10 дол. США.

Посилаючись на судову практику Верховного Суду України представник позивача, вважає, що порука підлягає визнанню припиненою через пропуск банком шестимісячного строку, передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України.

У судове засідання сторони та третя особа не зявилися та своїх представників не направили.

Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач заяву про розгляд справи за відсутності свого представника та письмових заперечень проти позову до суду не надав.

У відповідності до статей 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 14.08.2006 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та позичальником ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 08/08/2006/840 К-392.

Відповідно до умов кредитного договору, позичальник на споживчі цілі у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності отримав кредит в розмірі 20300,00 дол. США строком до 13.08.2016 під 11,00 відсотків річних.

Грошові зобовязання позичальника забезпечені договором поруки, укладеним 14.08.2006 між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1

У ході розгляду справи встановлено, що через порушення грошових зобовязань у вересні 2010 року ПАТ «КБ «Надра» звернулося до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 22.07.2011, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 22.12.2011, позовні вимоги задоволено частково та стягнуто в солідарному порядку з позичальника та поручителя заборгованість в сумі 23907,10 дол. США, що еквівалентно 190539,59 грн.

Із матеріалів наведеної справи встановлено, що з 10.10.2008 погашення заборгованості за кредитним договором позичальник не здійснював, внаслідок чого 20.05.2009 за адресою проживання позичальника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_1 банк направив вимогу про дострокове погашення заборгованості, змінивши тим самим строк виконання основного зобовязання.

Таким чином, до суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості банк звернувся по закінченню шестимісячного строку виконання основного зобовязання.

Відповідно до частини першої статей 1, 6 та 11 ЦК України наявність або відсутність прав та обов'язків сторін, припинення, зміна або виникнення прав і обов'язків учасників правовідносин встановлюються та регулюються нормами матеріального права й договором.

Установлюючи наявність, відсутність або припинення правовідносин між сторонами цивільного спору, визначаючись із видом цих правовідносин і з обсягом прав та обов'язків сторін у цих правовідносинах, установлюючи фактичні обставини справи щодо правовідносин сторін, суди повинні виходити з положень норми матеріального права, яка регулює зазначені правовідносини, та, вирішуючи спір, повинні встановити всі фактичні обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору та які зазначені в нормі матеріального права, що регулює ці правовідносини.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Разом із тим, за положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Правова позиція щодо строку припинення поруки висловлена Верховним Судом України в постанові від 29.01.2014 по справі № 6-155цс14.

Між тим, при вирішенні даного спору суд враховує, що рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 22.07.2011 частково задоволено позов ПАТ «КБ «Надра» та стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором.

Залишаючи без змін зазначене рішення і спростовуючи доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 щодо припинення поруки у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для пред'явлення вимоги до поручителя, апеляційний суд не вбачав підстав для висновку про пропущення банком строку на пред'явлення вимоги до поручителя, що в свою чергу виключає визнання поруки припиненою в подальшому.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України відображеній в постановах від 26.11.2014 по справі № 6-75цс14 та 06.07.2015 по справі № 6-616цс15.

Отже, підстави для визначення договору поруки припиненим за умови наявності рішення суду про солідарне стягнення заборгованості, яке набрало законної сили та є чинним, відсутні.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212 - 214, 224, 225, 228 ЦПК України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (далі ПАТ КБ «Надра»), третьої особи ОСОБА_2 про припинення поруки відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Ленінським районним судом м. Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя І.В.Коваленко