Справа № 646/3111/15-ц
Провадження № 2/646/932/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.15 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого - Сорока О.П.,

за участю секретаря - Пономаренко М.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про повернення банківського вкладу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», в якому просив стягнути на його користь невиплачену суму банківського вкладу по договору № 350697/5402/370-14 у розмірі 1565 грн., інфляційні втрати - 214 грн., втрати від не нарахованих процентів - 88 грн., 3% річних - 12 грн.,витрати для отримання упущеної вигоди - 6094 грн., а також суму неповернутого вкладу по договору № 350697/30034/7014 від 18.06.2014р. у розмірі 61488 грн., інфляційні втрати - 8424 грн., втрати від не нарахованих процентів - 3920 грн., 3% річних - 461 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, пояснив, що неодноразово звертався до банку з заявами та претензіями з приводу повернення банківських вкладів, однак відповідач умови договорів банківського вкладу не виконав, в зв'язку з чим просив стягнути на його користь вищезазначені суми.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що банк повністю виконав умови договору банківського вкладу, зарахував 23.02.2015р. на особистий рахунок ОСОБА_1 суму вкладу та несплачені проценти, однак на видачу коштів були встановлені ліміти, тому станом на день розгляду справи банк не повернув ОСОБА_1 1565,18 грн. Кошти за договором банківського вкладу № 350697/30034/7014 від 18.06.2014р. не можуть бути стягнуті на користь позивача, оскільки стороною договору є інша особа ОСОБА_2

Вислухавши сторони, вивчивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Стаття 1060 ч 2 ЦК України передбачає, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Відповідно до ст. 526 ЦК України , зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та і вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 18.02.2014р. між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір банківського вкладу № 350697/5402/370-14 (а.с.3), відповідно якого позивач вніс вклад в розмірі 6000 грн. строком до 23.02.2015р., за користуванням якого банк зобов'язався виплатити проценти - 22,6 % річних.

Станом на 23.02.2015р. банк зарахував на особовий рахунок ОСОБА_1 для повернення вкладнику - 6065,18 грн., однак зазначена сума була повернута частково платежами по 500 грн. 23.02.2015, 24.02.2015р., 25.02.2015р., 26.02.2015р., 27.02.2015р., 02.03.2015р., 03.03.2015р., 04.03.2015р., неповернута сума 1565,18 грн. підлягає стягненню в межах позовних вимог в розмірі 1565 грн.

П. 3 договору банківського вкладу № 350697/5402/370-14 передбачено право вкладника на отримання процентів протягом строку, визначеного п.1 Договору, тобто з 18.02.2014р. по 23.02.2015р. Таким чином, в договорі не зазначено розмір процентів після закінчення строку договору, тому на підставі ст..625 ЦК України, суд стягує 3% річних і відмовляє у стягненні 88 грн. - втрат внаслідок не нарахованих процентів.

Оскільки вклад у розмірі 1565,18 грн. не був повернутий по закінченню строку договору, то на підставі ст..625 ЦК України суд стягує витрати на інфляцію та 3 % річних за період з 23.02.2015р. по день розгляду справи 17.04.2015р. в межах позовних вимог в розмірі 214 грн. та 12 грн. відповідно.

Вимоги позивача про стягнення витрат для отримання упущеної вигоди - 6094 грн. не підлягають задоволенню, оскільки його посилання на такі втрати є хибними та такими, що не передбачені ані чинним законодавством, ані договором банківського вкладу.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення суми вкладу, з інфляційними витратами, 3 % - річних, втрат по процентам за договором банківського вкладу 350697/30034/7014 від 18.06.2014р не підлягають задоволенню, оскільки стороною вказаного договору є інша особа ОСОБА_2, яка і має право звернутись до суду особисто чи через представника з позовом про стягнення сум на її користь.

Керуючись ст..ст.10,11,60, 212-215 ЦПК України, ст..ст.526, 625, 1060 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про повернення банківського вкладу задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 1565 грн. - банківській вклад, 12 грн. - 3% річних, 214 грн. - втрати від інфляції.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Сорока О.П.