АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №761/5876/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4577/2015 /2014
Головуючий у суді першої інстанції: Волошин В.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
07 квітня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Пікуль А.А., Невідомої Т.О. при секретарі Бугаю О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання права власності. Посилається на те, що їй на праві власності належить 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 у порядку приватизації на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13 грудня 1995 року. Проте, відповідачі, які є співвласниками цієї квартири, не визнають її право власності, перешкоджають у здійсненні права власності, не надають їй правовстановлюючий документ.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02 жовтня 2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено; визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 лютого 2015 року ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 02 жовтня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Суд касаційної інстанції зазначив, що Апеляційний суд не перевірив доводів сторін, не дав належної оцінки доказам, зокрема про те, що право позивачки на 1/6 частину квартири підтверджено наданим свідоцтвом про право власності від 13 грудня 1995 року, у якому її прізвище зазначено ОСОБА_4. При цьому не враховано, що цей документ засвідчує право позивачки на 1/6 частину спірного житлового приміщення, а визнання за ОСОБА_4 права власності ще на 1/6 частину спірного житла, є не що інше, як збільшення належної їй частки, без позбавлення у встановленому законом порядку законного права на цю частку інших співвласників спірної квартири. Крім того суд не звернув уваги на те, що Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачений порядок видачі дубліката свідоцтва про право власності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За умовами ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, на праві власності ОСОБА_4, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_4» (а.с.16,21,22) належить 1/6 частина квартири АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13 грудня 1995 року, отриманого шляхом приватизації (а.с.18), інша частина квартири належить ОСОБА_5, а 4/6 частини квартири належить ОСОБА_3

Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили, по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 - ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_5 про визначення розміру частки майна, що перебуває у спільній сумісній власності та припинення спільної сумісної власності встановлено, що відповідно до договору дарування від 13.12.2005 року, договору дарування від 14.09.2012 року та свідоцтва про право власності на житло від 13.12.1995 року, власницею 4/6 частини квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_3, власницями по 1/6 частини квартири АДРЕСА_4 відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 13.12.1995 року є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.89-91).

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В уточненій позовній заяві ОСОБА_4 просить визнати за нею право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_5 (а.с.12-15).

Оскільки право власності ОСОБА_4 на 1/6 частини вищевказаної квартири підтверджується наданим свідоцтвом, її право власності відповідачами визнається та не оспорюється, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.307,309,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання права власності.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-