Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про порушення прав споживачів банківських послуг, визнання дій протиправними та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про порушення прав споживачів банківських послуг, визнання дій протиправними та стягнення коштів.

Відповідно ч. 2 ст. 109 Цивільного процесуального кодексу України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Місцезнаходження юридичної особи або фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Відповідно до змісту позовної заяви, позивачем пред'явлено позов до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Артема, 60, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва.

У відповідності до ч. 5 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Як убачається з предмету спору, позивачем пред'явлено позов до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» з вимогою визнати протиправними дії відповідача та стягнення грошових коштів за укладеним з АТ «Банк «Фінанси та кредит» Договором про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 6 міс. в іноземній валюті.

Виходячи зі змісту позовної заяви, позивач обґрунтовуючи підстави звернення саме до Дніпровського районного суду міста Києва, посилається на положення ч. 5 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України, мотивуючи тим, що в розрізі наявних правовідносин позивач є споживачем фінансових послуг (послуг банківського вкладу), що є підставою для звернення до суду за своїм місцем проживання.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Разом з тим, застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору.

Таким чином, виходячи із предмету спірних правовідносин та суб'єктивного складу сторін, позовна заява непідсудна Дніпровському районному суду міста Києва, оскільки має розглядатись за правилами територіальної підсудності в порядку, передбаченому ч.2 ст.109 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням відповідача Акціонерного товариства «Банк «Фінанси і кредит», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Артема, 60 та територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва.

В той же час, формальне посилання позивача на визначення підсудності справи за місцем знаходження позивача не ґрунтується на нормах чинного законодавства, оскільки відносини, які виникли між сторонами спору, є цивільно-правовими, оскільки між позивачем та відповідачем укладено договір банківського вкладу, тому регулюються положеннями Параграфу 3 «Банківський вклад» Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України, та не ґрунтуються на положеннях Закону України «Про захист прав споживачів».

З огляду на викладене, позовна заява підлягає поверненню позивачу для подання позову до належного суду, як це передбачено п. 4 ч. 3 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене та керуючись п. 4 ч. 3 ст. 121, ст. ст. 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про порушення прав споживачів банківських послуг, визнання дій протиправними та стягнення коштів повернути позивачу для подання до належного суду.

Роз'яснити позивачу, що із даною позовної заявою необхідно звертатися до місцевого суду за місцем знаходження відповідача.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя