У х в а л а

іменем україни

22 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохімгарант», Товариство з обмеженою відповідальністю «Слов'янський дім», Товариство з обмеженою відповідальністю «Украгрострой-Миколаїв», Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохімкотракт», Закрите акціонерне товариство «Укрспецбуд», про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння, стягнення грошової компенсації частини доходів, за касаційними скаргами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2008 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом та уточнивши його просила визнати за нею та ОСОБА_5 право власності за кожним на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 та витребувати її у ОСОБА_7, визнати за нею право особистої власності на квартиру АДРЕСА_2 та витребувати її у ОСОБА_6, стягнути з ОСОБА_5 компенсацію частини доходів, отриманих ним в якості засновника та акціонера ТОВ «Агрохімгарант», ТОВ «Слов'янський дім», ТОВ «Украгрострой-Миколаїв», ТОВ «Агрохімконтракт», ЗАТ «Укрспецбуд» за період з 14 липня 2005 року до моменту розгляду справи.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на ті обставини, що з 10 жовтня 1997 року по 13 липня 2005 року перебувала з відповідачем ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі, за час якого вони придбали спірні квартири, які після розірвання шлюбу без її згоди були незаконно відчужені на користь третіх осіб, що встановлено відповідними рішеннями судів.

Вважає, що квартира АДРЕСА_1 придбана за спільні кошти подружжя, а тому підлягає поділу в рівних частках, а квартира АДРЕСА_2 придбана нею за її особисті кошти, які вона отримала від продажу належної їй квартири.

Крім того, за час шлюбу сторонами зі спільного бюджету були внесені кошти в статутні капітали підприємств, корпоративні права на які були оформлені на ОСОБА_5, який до теперішнього часу одноосібно продовжує отримувати доходи від їх діяльності, просила задовольнити позов.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 серпня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про витребування нерухомого майна, поділ спільного майна подружжя та визнання права власності скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Витребувано у ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1, загальною площею - 49,6 кв.м., житловою площею 33,8 кв.м. повернуто її у власність ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і визнано за кожним із них право власності на Ѕ частини цієї квартири.

Витребувано у ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_2 та повернуто її у власність ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і визнано за кожним із них право власності на Ѕ частини цієї квартири.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, а ОСОБА_5 - скасувати рішення апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог та залишити в силі в цій частині рішення суду першої інстанції.

Свої вимоги мотивують порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції, надав належну оцінку обставинам справи, повно та всебічно з'ясував та встановив їх, і правильно виходив з того, що спірні квартири є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки набуті за час шлюбу, і їх частки є рівними, однак ці квартири без згоди позивачки та з порушенням вимог закону були відчужені ОСОБА_7 та ОСОБА_6, що встановлено судовими рішеннями, а відтак вибули з володіння власника поза її волею, що є підставою для їх витребування у добросовісних набувачів та визнання за кожним із подружжя права власності на по Ѕ їх частині та задоволення цих позовних вимог.

При цьому судом правильно застосовано ст. 388 ЦК України, оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням норм процесуального права.

Разом із тим, помилкове посилання суду апеляційної інстанції та застосування до спірних відносин ст. ст. 60, 61, 70 СК України, які не регулюють ці відносини, оскільки квартири набуті подружжям до набрання чинності цим Кодексом, і застосуванню підлягали норм КпШС, не впливає на правильність рішення суду та не є підставою для його скасування, оскільки відповідні норми КпШС є аналогічними за своїм змістом.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційних скарг не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин касаційні скарги потрібно відхилити, рішення апеляційного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2014 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відхилити, рішення апеляційного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук