Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єлиний унікальний № 319/1174/14-ц Головуючий у І інсанції: Горбачов Ю.М.
Справа № 22-ц/778/2125/15 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого: Савченко О.В., суддів Маловічко С.В., Кочеткової І.В.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Селянсько-фермерського господарства «Світоч» на рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 09 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до Селянсько-фермерського господарства «Світоч» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати та пені, третя особа Відділ державного земельного агенства у Куйбишевському районі, Реєстраційна служба Куйбишевського управління юстиції, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року представник позивача ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеним позовом.

В позові вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_6 - чоловік ОСОБА_3 та батько їх малолітнього сина - ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_3 року малолітній ОСОБА_4 отримав спадщину у вигляді земельної ділянки площею 26,1 га, та йому був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_2, яка розташована на території Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області. У листопаді 2013 року ОСОБА_3 отримала можливість ознайомитись з договором оренди землі, який укладений між її покійним чоловіком ОСОБА_6 та СФГ «Світоч» від 27 січня 2004 року, та зареєстрований 14.09.2004 року за № 36 в Куйбишевському районному відділі ЗРФДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», оскільки померлий чоловік не мав свого пимірника цього договору. Дізнавшись про умови договору оренди, вона звернулась до голови СФГ «Світоч» Хайло І.А. з заявою про нарахування та виплату орендної плати, але грошей їй не було сплачено. У направленому їй листі СФГ «Світоч» зазначає, що її покійний чоловік у 2009 році отримав орендну плату, але це не відповідає дійсності, оскільки останній не міг самостійно вільно пересуватись. Вона усно зверталась у 2009р. до голови СФГ «Світоч» про дострокову виплату орендної плати за 2009р., так як кошти їм були потрібні на лікування чоловіка, але коштів їй сплачено не було.

До теперішнього часу після її звернення до голови СФГ «Світоч» про виплату орендної плати за 2009-2012 роки відповідач з нею не розрахувався. Заборгованість по орендній платі складає: за 2009 рік - 6 920 грн. та пеня 505,16 грн., за 2010 рік - 9 994,84 грн. та пеня 729,62 грн., за 2011 рік - 9 994,84 грн. та пеня 729,62 грн., за 2012 рік - 17 550,94 грн. та пеня 1 281 грн. Отже, сума основного боргу по орендній платі становить 44 460,62 грн., пеня за несвоєчасну виплату орендної плати становить 3 244,98 грн., а всього сума боргу - 47 705,60 гривень.

Просила суд розірвати договір оренди земельної ділянки від 27 січня 2004 року, укладений між покійним ОСОБА_6 та Селянсько-фермерським господарством «Світоч» та скасувати його державну реєстрацію в Державном підприємстві «Центр державного земельного кадастру» Запорізької регіональної філії Куйбишевського районного відділу, в кнізі записів реєстрації договорів оренди землі від 14 вересня 2004 року за № 36; стягнути з СФГ «Світоч» заборгованість по орендній платі в сумі 44 460,62 гривень та нараховану пеню в сумі 3 244,98 гривень, а всього - 47 705,60 гривень. Стягнути з Селянсько-фермерського господарства «Світоч» понесені судові витрати.

Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 09 грудня 2014 року позов задоволено.

Договір оренди земельної ділянки від 27 січня 2004 року, який був укладений між покійним ОСОБА_6 та СФГ «Світоч» щодо земельної ділянки площею 26,1 гектарів, розташованої на території Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області - розірвано та скасовано державну реєстрацію права оренди зазначеної земельної ділянки в книзі записів реєстрації договорів оренди землі від 14 вересня 2004 року за № 36.

Стягнуто з СФГ «Світоч» на користь ОСОБА_4 в особі його законного представника ОСОБА_3 заборгованість по орендній платі в сумі 44 460, 62 грн. та нараховану пеню в сумі 3 244,98 грн., а всього - 47 705,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, СФГ «Світоч» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити, стягнувши орендну плату за 2010-2012рр. із суми 6919 грн. за рік та відповідну пеню, в задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди - відмовити.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участьу справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 27 січня 2004р. між ОСОБА_4 як орендодавцем, від імені якого за дорученням діяла ОСОБА_8, та СФГ «Світоч» як орендарем укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 26,10 га, розташованої на території Мар»янівської сільради, строком на 49 років, який зареєстровано у Куйбишевському райвідділі ЗРФДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 14.09.2004р. за № 36 ( а.с. 13-14).

ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_6 помер ( а.с. 11).

Після його смерті спадщину прийняв син ОСОБА_6 та ОСОБА_3 - малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, якому на підставі свідоцтва № 2956 від грудня 2010р. про право на спадщину за законом 26 листопада 2012р. був виданий Державний акт про право власності на земельну ділянку площею 26,10 га, розташовану на території Мар»янівської сільради за межами населеного пункту ( а.с. 10, 12).

Враховуючи, що протягом періоду 2009-2012рр. за вказаним договором оренди земельна ділянка перебувала в користуванні орендаря, ОСОБА_3 20.12.2013р. звернулась з письмовою вимогою до голови СФГ «Світоч» з приводу виплати орендної плати.

Листом без дати голова СФГ «Світоч» Хайло І.А. надав їй відповідь, згідно з якою СФГ «Світоч» протягом 2004-2009рр. виплатило орендну плату ОСОБА_6 в грошовій формі у сумі 6 918 грн. за кожен рік, але документи про отримання орендної плати знищені за закінченням терміну зберігання ( а.с. 18). Про інший період з 2010 по 2012рр. в листі нічого не зазначалось.

28 листопада 2012р. новий власник земельної ділянки ОСОБА_4 уклав договір

оренди цієї ділянки з фермерським господарством «Агробуд 2008».

Посилаючись в позові на порушення СФГ «Світоч» умов договору оренди від 27 січня

2004р. щодо своєчасної виплати орендної плати, яке носить системний характер, оскільки

орендна плата не виплачувалась 4 роки, ОСОБА_3 в інтересах малолітнього власника орендованої земельної ділянки ОСОБА_4 просила стягнути орендну плату за 2009-2012рр. та пеню, а також розірвати цей договір оренди та скасувати його державну реєстрацію.

Задовольняючи вказаний позов в повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем дійсно порушено умови договору щодо виплати орендної плати та це порушення є системним, тому суд стягнув розраховану позивачем орендну плату за 4 роки, нараховану пеню та розірвав договір оренди від 27 січня 2004р. і скасував його державну реєстрацію.

Проте повністю погодитись із вказаними висновками суду не можна з огляду на таке.

Апелянт вказує, що йому не було відомо ніякої адреси, ніяких реквізитів, куди можливо було перерахувати орендну плату ОСОБА_6, а також йому не було відомо, що орендодавець помер та є новий власник орендованої земельної ділянки.

Ці ствердження об»єктивно узгоджуються з матеріалами справи та поясненнями позивача.

З договору оренди від 27 січня 2004р. вбачається, що ОСОБА_6 видав доручення ОСОБА_8 на укладення договору оренди належної йому земельної ділянки розміром 26,10 га від його імені. Саме ОСОБА_8 на підставі цього доручення підписала договір оренди з СФГ «Світоч» та зазначила своє місце мешкання ( а.с. 14-зворот). Ніякої адреси самого орендодавця, його засобів зв»язку або реквізитів, на які можливо було здійснити перерахування кошів, договір оренди не містить.

З матеріалів справи вбачається, що сім»я ОСОБА_6 не мешкає на території Куйбишевського району Запорізької області, де знаходиться орендована земельна ділянка, а мешкає у Чернігівському районі Запорізької області у с. Стульневе ( а.с. 9, 3, 12, 15-17).

Також з пояснень ОСОБА_3 слідує, що ОСОБА_6 ще за життя виїхав до смт. Новотроїцке, Херсонської області, де і помер ІНФОРМАЦІЯ_4., що підтвреджується свідцтвом про смерть ( а.с. 11).

Вперше з письмовою заявою про виплату орендної плати ОСОБА_3 звернулась до СФГ «Світоч» тільки 20 грудня 2013р. після ознайомлення з копією договору оренди від 27.01.2004р. у судовій справі за позовом СФГ «Світоч» про визнання недійсним договору оренди від 28.11.2012р., укладеного між новим власником земельної ділянки ОСОБА_4 та фермерським господарством «Агробуд 2008». Проте їй було відомо ще до смерті чоловіка, що він уклав договір оренди належної йому земельної ділянки с СФГ «Світоч».

Ті пояснення ОСОБА_3, що вона декілька разів приїздила до помешкання голови СФГ «Світоч», але не могла з ним зустрітись через його небажання вирішувати питання, не мають правового значення для вирішення цієї справи. Вона не була позбавлена можливості ще в 2009р. направити свідоцтво про смерть ОСОБА_6, письмову заяву про виплату орендної плати новому власнику та надати відповідні реквізити для цього. Але вперше звернулась до відповідача з відповідною письмовою заявою лише наприкінці 2013р.

Натомість, представник СФГ «Світоч» вказував, що до осені 2012р. орендована земельна ділянка знаходилась в користуванні господарства, але після збору врожаю 2012р. вони побачили, що орендовану ними земельну ділянки обробляє якась інша особа, пославшись на укладення договору оренди цієї земельної ділянки.

Таким чином, в даному випадку не мається вини орендаря у несплаті орендної плати

за 2009-2012рр., оскільки відповідачу не було відомо адреси ОСОБА_6, не було відомо

про його смерть, про прийняття спадщини його сином ОСОБА_4 Тому ним, хоча і були порушені умови договору оренди від 27 січня 2004р. щодо щорічної виплати до 30 січня орендної плати, але за обставин, що у нього були відсутні вищезазначені дані про орендодавця, які стали відомі йому тільки восени 2013р. із Витягу з Державного реєстру речових права на нерухоме майно від 25.09.2013р.

Отже, невиплата орендної плати сталася, зокрема, через дії самого орендодавця ОСОБА_6, який не залишив своєї фактичної адреси та засобів зв»язку, а також через дії законного представника малолітнього власника земельної ділянки ОСОБА_3, яка належним чином не повідомила орендаря про смерть орендодавця та зміну власника земельної ділянки та його адресу.

За таких обставин, колегія вважає, що не мається підстав для розірвання договору оренди від 27 січня 2004р., так як системна несплата сталася за відсутності вини орендаря та через дії самих власників земельної ділянки, які унеможливили належне виконання умов договору оренди зі сплати орендної плати.

Разом з тим, є вірними та такими, що відповідають вимогам ст.ст. 24, 25 ЗУ «Про оренду землі», висновки суду першої інстанції, що зазначені обставини не звільняють орендаря від виконання обов»язків за договором оренди щодо сплати орендної плати за кожен рік користування земельною ділянкою у визначеному в договорі розмірі спадкоємцю померлого орендодавця, а в даному випадку в особі його законного представника.

Згідно зі статтею 24 ЗУ «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати сплати йому орендної плати, а за вимогами ст. 25 цього ж Закону орендар зобов»язаний сплатити йому обумовлену договором орендну плату.

За змістом статті 22 ЗУ «Про оренду землі» внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Згідно з пунктом 9 договору оренди орендна плата визначена сторонами у грошовій формі у розмірі 3 % грошової вартості земельної ділянки або 6 919 грн., яка у відповідності до пункту 11 договору вноситься один раз на рік до 30 грудня поточного року ( а.с. 13)

З огляду на те, що відповідач не надав письмових доказів про сплату орендної плати за 2009р., суд зробив обгрунтований висновок про те, що стягненню підлягає орендна плата за весь період 2009-2012рр. Те, що за 2009р. документація не зберіглась через знищення, не має правового значення, оскільки договір укладено на 49 років, він є діючим, а отже документація має зберігатись протягом дії цього договору. Крім того, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4., мешкаючи в іншому населеному пункті у іншій області, а отже не міг отримати самостійно орендну плату в 2009р., яка орендарем сплачується, як правило, після збирання врожаю і до 30 грудня поточного року.

Визначаючи розмір орендної плати, суд першої інстанції базувався на розрахунках ОСОБА_3, яка визначила орендну плату за кожен рік, виходячи із тої грошової оцінки земельної ділянки, яка встановлено відділом Держземагенства ( а.с. 15-17).

Проте, суд при цьому не звернув уваги на те, що пунктом 5 договору оренди визначено грошову оцінку земельноїх ділянки у сумі 230 654 грн., а в пункті 9 зроблено прив»язку орендної плати до твердої грошової суми, яка визначена у розмірі 6919 грн. Відтак, для зміни умов договору щодо збільшення показника нормативної грошової оцінки і розміру орендної плати слід було дотриматись визначеного договором порядку, а саме: у відповідності до пунктів 30, 36 шляхом внесення змін у договір у письмовій формі або шляхом укладення додаткової угоди до нього.

За таких обставин, коли сторонами відповідні зміни до договору не вносились, орендодавцеві за умовами договору положена виплата орендної плати у твердій грошовій сумі в розмірі 6 919 грн. за кожен рік з 2009р. по 2012р. включно та загальна сума заборгованості буде складати 6919 грн. х 4 = 27 676 грн., яка і підлягає стягненню на користь ОСОБА_4 в особі ОСОБА_3

В такому разі від суми боргу буде змінюватись і розмір пені, яка у відповідності до п. 14 договору оренди підлягає нарахуванню за несвоєчасне внесення орендної плати, яку відповідач міг хоча би покласти на депозит задля дотримання інтересів орендодавця та виконання своїх обов»язків, але не зробив цього.

Враховуючи, що свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_4 отримав в грудні 2010р., то його право на пеню виникає з 01.01.2011р. Отже, пеню за затримку виплати йому орендної плати слід розраховувати, починаючи з 01.01.2011р. та до постановлення рішення судом першої інстанції 09.12.2014р.

Розрахунок пені за 2010 рік: 6919 грн. х 0,02 : 100 х 1434 дні = 1984 грн.

Розрахунок пені за 2011 рік: 6919 грн. х 0,02 : 100 х 1070 днів = 1480 грн.

Розрахунок пені за 2012 рік:: 6919 грн. х 0,02 : 100 х 706 дні = 977 грн.

Всього заборгованість по пені за період прострочення виплати орендної плати, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає: 1984 грн. + 1480 грн. + 977 грн. = 4 441 грн.

Враховуючи все вищевикладене, колегія вважає, що оскаржуване рішення суду у відповідності до вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову щодо стягнення орендної плати та пені в іншому розмірі, ніж визначив суд, а також із відмовою в задоволенні позову в частині розірвання договору оренди та скасування його державної реєстрації.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 315, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Селянсько-фермерського господарства «Світоч» задовольнити частково.

Рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 09 грудня 2014 року у цій справі скасувати.

Позов ОСОБА_3 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з Селянського-фермерського господарства «Світоч», , юридична адреса: 71000, Запорізька обл., Куйбишевський р-н, смт. Куйбишево, вул. Шевченка, 38, на користь ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, адреса місця мешкання: АДРЕСА_1, орендну плату за 2009, 2010, 2011, 2012 роки у сумі 27 676 ( двадцять сім тисяч шістсот сімдесят шість) гривень, пеню у сумі

3 765 грн. та судовий збір у сумі 314,41 грн., а всього - 31 755, 41 грн.

В задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди та скасування його державної реєстрації - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: