У х в а л а

іменем україни

7 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на транспортні засоби в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в ідеальній частці на автомобіль за касаційною скаргою ОСОБА_7, яка діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на транспортні засоби в порядку спадкування за законом.

У січні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в ідеальній частці на автомобіль.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 5 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року, первісний позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_8, померлого 6 жовтня 2011 року, в ідеальній частці на ѕ частини автомобіля ВАЗ-21061, 1983 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 20 січня 2001 року, номер кузова НОМЕР_5, та в ідеальній частці на 3/8 частини автомобіля Mercedes Benz 190, 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 від 16 листопада 1999 року, номер кузова НОМЕР_3 без його реального поділу із залишенням автомобілів у спільній частковій власності.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Зустрічний позов ОСОБА_6 задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 ідеальній частці на 1/2 частину автомобіля Mercedes Benz 190, 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 від 16 листопада 1999 року, номер кузова НОМЕР_3 без його реального поділу із залишенням автомобіля у спільній частковій власності.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, яка діє в інтересах ОСОБА_5, просить скасувати ухвалені судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності та керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, ст.ст. 16, 17 Закону України «Про власність», ст. 22 КпШС України, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення первісного та зустрічного позовів.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Таким чином, касаційну скаргу на рішення Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, яка діє в інтересах ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. Горелкіна
І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко