Справа № 473/1327/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську позовну заяву ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі про стягнення понесених витрат на придбання ліків та витрат на проїзд

ВСТАНОВИВ:

03.04.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі про стягнення понесених витрат на придбання ліків в сумі 5229,83 грн. та витрат на проїзд в сумі 453,7 грн., всього 5683,53 грн., а з урахуванням проведення починаючи з серпня 2004 року індексації цієї загальної суми позивач просив стягнути з відповідача 19997,25 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він з 19.12.2011 року перебуває на обліку у відповідача, отримує щомісячні страхові виплати та витрати на постійний сторонній догляд у зв'язку з нещасним випадком на виробництві, що стався 18 травня 2004 року, 23.02.2011 року рішенням МСЕК він був визнаний інвалідом І групи та визначено 100% втрату працездатності, поніс витрати на придбання ліків необхідних для лікування наслідків отриманої травми під час перебування у міській лікарні №3 м. Миколаєва в період з 19.05.2004 року по 15.07.2004 року та витрати на придбання бензину для поїздок у м. Миколаїв до лікарні його, родичів (доньки, дружини) під час лікування та після лікування на медичний огляд до лікаря.

Посилаючись на те, що відповідач його вимоги про відшкодування витрат на лікування задовольнив частково в сумі 2349,05 грн. при заявлені вимог на суму 7648,46 грн., а в іншій частині відмовив незаконно, позивач просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та представники позивача підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав зазначаючи, що позивач є застрахованою особою, який має право при настанні нещасного випадку на виробництві, на відшкодування витрат на придбання ліків згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (ст. 42 п.3), Положення про організацію лікування, медичної реабілітації та забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання лікарськими засобами та виробами медичного призначення затвердженого постановою правління Фонду №18 від 09.06.2010 року за умови надання розрахункових документів, що підтверджують їх витрати, що Фондом і було проведено в сумі 2349,05 грн., в іншій частині вимоги ОСОБА_1 були відхилені через:

- зазначення в довідці №41 виданій 31.06.2010 року Вознесенською міською лікарняною касою про придбання медикаментів на загальну суму 1111,80 грн. без конкретного переліку медикаментів (назва, одиниця виміру, кількість) та зазначення вартості кожного медпрепарату;

- інші документи надані ОСОБА_1 як доказ витрат на придбання ліків містили загальні назви медпрепаратів або необхідність їх придбання не була підтверджена довідкою медичного закладу №37, а тому були повернуті йому.

Також, на думку відповідача, витрати на придбання пального вказаними нормативними актами не передбачені і потреба в індивідуальних поїздках легковим автомобілем до медичних закладів потерпілого, членам його сім'ї не визначено і висновком МСЕК. Через разовий характер витрат на придбання ліків вони не підлягають індексації, а тому позивач не має права на відшкодування збитків у зв'язку з порушенням строку їх виплати.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

В судовому засідання встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 19.12.2011 року перебуває на обліку у відповідача, отримує щомісячні страхові виплати та витрати на постійний сторонній догляд у зв'язку з нещасним випадком на виробництві, що стався 18 травня 2004 року, 23.02.2011 року рішенням МСЕК він був визнаний інвалідом І групи та визначено 100% втрату працездатності.

Відшкодування шкоди, заподіяної працівнику ушкодженням його здоров'я від нещасного випадку на виробництві, у тому числі на придбання ліків, витрат на проїзд до медичного закладу, провадиться згідно з законодавством про страхування. Це законодавство складається з Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон), що діяв на час визначення ОСОБА_1 ступеня втрати працездатності (2011 рік) та на час звернення до відповідача з заявою про компенсацію витрат на ліки (2012 рік), а на час розгляду справи в суді викладений в новій редакції «Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»» Положення про організацію лікування, медичної реабілітації та забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання лікарськими засобами та виробами медичного призначення затвердженого постановою правління Фонду №18 від 09.06.2010 року.

Згідно статті 21 ч.1 п.5 «д» Закону, п.7 Положення витрати на ліки визначаються на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість, у разі самостійного придбання лікарських засобів їх вартість компенсується виконавчою дирекцією Фонду потерпілим за цінами у розмірі не більше вартості лікарських засобів за умови перебування потерпілого на обліку та на підставі оригіналів розрахункових документів, що підтверджують їх виплату.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 19.05.2004 року по 15.07.2004 року перебував у міській лікарні №3 м. Миколаєва, що підтверджується випискою з історії хвороби №6051 та довідкою медичного закладу №37 про те, що в зазначений період він придбав лікарські засоби 82-х найменувань та вказана їх кількість, іншою довідкою №52 від 14.06.2011 року цього медичного закладу вказано, що вказані лікарські засоби були придбані за кошти потерпілого ОСОБА_1

На запит представника потерпілого вартість лікарських засобів вказаних у довідці №37 міської лікарні №3 м.Миколаєва була визначена станом на травень-липень 2004 року Вознесенською міською лікарняною касою шляхом надання довідки №46 від 16.06.2011 року, вартість альбуміну, СЗП, ероцитарної маси визначена КУ Вознесенська центральна районна лікарня шляхом надання довідки №770/06 від 19.06.2008 року.

Постановою відповідача від 21.06.2012 року позивачу ОСОБА_1 була компенсована вартість придбаних ним ліків під час стаціонарного лікування на суму 2349,05 грн. Згідно відповіді відповідача від 26.06.2012 року потерпілому не були відшкодовані витрати на оплату альбуміну у кількості більше ніж зазначено у довідці №37, СЗП, ероцитарної маси через відсутність платіжних документів на їх придбання та не взято до уваги довідку Вознесенської лікарняної каси про надання потерпілому ліків цією організацією, членом якої був ОСОБА_1

Для з'ясування суми витрат на ліки, таким чином, потрібно визначити назву ліків, їх кількість та одиницю виміру, що зазначається в рецепті лікаря, а по цій справі в довідці медичного закладу №37 та розрахункові документи, які б підтвердили придбання саме вказаних ліків і в тій же кількості. До розрахункових документів відносяться касові чеки, товарні чеки, розрахункові квитанції, фіскальні касові чеки на товар, які повинні містити обов'язкові реквізити: найменування товару, його кількість, вартість, одиниці виміру, номер чеку, дату проведення розрахункової операції.

З урахуванням викладеного товарні чеки №268, 269, 270, б/н, 274, 284, 291, 295, на відміну від товарних чеків в кількості 37 шт., які прийняті Фондом і видані тим же суб'єктом господарювання, через зазначення в них придбаного товару у загальному вигляді «медикаменти» та загальної суми покупки не можуть бути прийняті судом як доказ саме на придбання конкретних ліків потреба яких у ОСОБА_1 була визначена довідкою №37.

З цих же мотивів до уваги не може бути прийнята як розрахунковий документ довідка Вознесенської міської лікарняної каси №41 від 30.06.2010 року.

Позивачем суду надано на підтвердження витрат пов'язаних з придбанням ліків 27 фіскальних касових чеків на товар (відхилених відповідачем) з яких:

№6, 7, 10, 13, 15, 26 на придбання перев'язки (бинт) на суми 8,1 грн., 34,7 грн., 6,5 грн., 5,4 грн., 1,85 грн., (по довідці №37 використано 171 шт. - фондом враховано 99 шт. по товарним чекам);

№24 на придбання хірургічної нитки на суму 13 грн. (по довідці №37 значиться під номером 81 - фондом не враховано);

№4 на придбання катетера на суму 8 грн. (по довідці №37 значиться під номером 57 - фондом не враховано);

№2 на придбання системи ПК на суму 2 грн. (по довідці №37 під номером 82 використано 78 шт. - фондом враховано 36 шт. по товарним чекам);

№11, 14, 15, 16, 19, 20 про придбання анальгетиків на суму 4,2 грн., 2,8 грн., 1,7 грн., 3,73 грн., 4,52 грн., 4 грн. (по довідці №37 під номером 29 використано 16 ампул - фондом враховано 1 упаковка), а всього на суму 100,5грн.

До уваги не можуть бути взяті фіскальні касові чеки:

№17 на придбання лікарського засобу «Маннит», оскільки по довідці №37 під №15 такий препарат дійсно потерпілим ОСОБА_1 був використаний у кількості 1 флакону і фондом він врахований у розрахунку під №64 (додаток до постанови);

№5 на придбання сечоприймача, №9 на придбання жовчогінного засобу, №12 на придбання плазмозамінника, №22, 27 на придбання серцевого лікарського засобу, оскільки по довідці №37 вони не зазначені;

№1 - не зрозумілим є назва товару, що був придбаний

№8, 23, 25 на придбання антибіотиків, антисептичного засобу через загальну назву лікарського засобу неможливо визначити використання конкретних лікарських засобів, потреба яких зазначена в довідці №37.

Щодо відшкодування додаткових витрат на придбання палива для поїздок до медичних закладів легковим транспортом в період лікування та обстеження до відповідача позивач не звертався.

У потерпілого ОСОБА_1 відсутній висновок МСЕК про те, що він потребує користування легковим транспортом та супроводу з боку рідних. Із пояснень представника відповідача в індивідуальній програмі реабілітації інваліда ОСОБА_1 також не вказано на це. У відповідності до статті 34 п.4 Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, в тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК. Законом та Положенням п.18 передбачено компенсацію витрат на проїзд потерпілого до місця лікування за умови надання проїзних документів (квитків) транспортним засобом загального користування. Таких доказів суду не надано.

Предметом позову є вимога про компенсацію витрат на придбання ліків та проїзд, які за своїм змістом мають разовий характер і не є доходом, а тому Постанова Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» не може бути застосована до вказаних правовідносин.

Згідно зі статтею 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд вважає, що відшкодуванню позивачу підлягає 200 грн. судових витрат - витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212 -215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі на користь ОСОБА_1 понесені витрати на придбання ліків в сумі 100,5 грн. та судові витрати в сумі 200 грн., а всього 300,5 грн. (триста гривень п'ятдесят коп.).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з часу проголошення рішення суду.

Суддя О.Є.Старжинська