Справа №442/2396/15-ц
Провадження №2/442/954/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Івасівка А.П.

при секретарі - Нестір А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дрогобицькому районі Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, про визнання розірвання шлюбу фіктивним -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання розірвання шлюбу фіктивним, анулювання актового запису №21 від 20 липня 2013 року в Книзі реєстрації розірвання шлюбів відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дрогобицькому району реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, анулювання свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 від 20 липня 2013 року, яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дрогобицькому районі реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції. Позов мотивує тим, що з 23 червня 2012 року вона з відповідачем перебували у шлюбі, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №209. 20 липня 2013 року шлюб між ними розірвано у відділі реєстрації актів цивільного стану по Дрогобицькому районі Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №21. Однак, вона та чоловік і надалі продовжують проживати однією сім»єю, вести спільне господарство і фактично не мали наміру припинити шлюбні відносини. В даному випадку вона вважає себе обманутою, оскільки відповідач, просив оформити документи на розірвання шлюбу лише на підставі того, що ОСОБА_3 оформила на нього договір довічного утримання, посвідчений Самбірською державною нотаріальної конторою 07.09.2000 року за р. №1-961, згідно якого усе майно : житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1, Самбірського району Львівської області, та земельну ділянку передала у власність ОСОБА_2. Не розуміючи того, що власником вищевказаного будинку одразу після укладення договору, а не після смерті ( а вона почала тяжко хворіти на той час), не бажаючи що будинок був їхньою спільною власністю подружжя, оскільки в ньому проживають діти від попереднього шлюбу і відповідач бажає залишити будинок дітям, вислухавши думки інших сторонніх людей, підпав під їх вплив, на підставі цього ОСОБА_2 і оформив документи про розірвання шлюбу.

Представник позивачки ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала, дала пояснення, які по суті і змісту відповідають викладеному у позовній заяві. Просила позов задоволити.

Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову.

Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи без їх участі, відносно задоволення позову покладаються на думку суду.

Вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Встановлено, що подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 23 червня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №209, який було розірвано 20 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дрогобицькому району Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, за актовим записом №21, про що ОСОБА_2 видано свідоцтво серії НОМЕР_2, а ОСОБА_1 - НОМЕР_3.

Разом з тим, факт того, що шлюб між сторонами був розірваний фіктивно, а вони насправді не припиняли подружніх стосунків, продовжують проживати разом та вести спільне сімейне господарство у судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_5

Крім цього, суд приймає до уваги, що фактичною причиною розірвання шлюбу було лише те, що ОСОБА_3 оформила на відповідача договір довічного утримання, посвідчений Самбірською державною нотаріальної конторою 07.09.2000 року за р. №1-961, згідно якого усе майно : житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1, Самбірського району Львівської області, та земельну ділянку передала у власність ОСОБА_2 (а.с. 9-11), який відповідач не мав наміру ділити з позивачкою.

У відповідності із ст. 108 Сімейного кодексу України, за заявою заінтересованої особи розірвання шлюбу здійснене відповідно до положень ст. 106 Сімейного кодексу України, може бути визнане судом фіктивним, якщо буде встановлено, що жінка та чоловік продовжували проживати однією сім'єю і не мали наміру припинити шлюбні відносини. На підставі рішення суду, актовий запис про розірвання шлюбу та Свідоцтво про розірвання шлюбу анулюються органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що сторони є однією сім'єю, розірвання шлюбу не виражало їхніх інтересів, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб, тому такий підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Визнати фіктивним розірвання шлюбу між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дрогобицькому району реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №21 від 20 липня 2013 року.

Анулювати актовий запис №21, від 20 липня 2013 року в Книзі реєстрації розірвання шлюбів відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дрогобицькому району реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції.

Анулювати свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 від 20 липня 2013 року, яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дрогобицькому району реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1.

Анулювати свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 від 20 липня 2013 року, яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дрогобицькому району реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Дрогобицькому району реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відповідної відмітки.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення - з дня отримання такого.

Суддя Івасівка А.П.