16.04.2015 Справа № 363/906/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Підкурганного В.В.

при секретарі Подшибякіній О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

у лютому 2015 року позивач звернулася до суду із позовом у якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 68,6 кв. м. розташований в с. Литвинівка по вул. Лесі Українки під № 130 у Вишгородському районі Київської області.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 26 травня 2014 року померла її мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина на ? частину квартири № 58, що знаходиться в будинку № 52 по проспекту Повітрофлотський в м. Києві; однокімнатну квартиру АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,25 га, що розташована за адресою Київська область Вишгородський район с. Литвинівка вул. Лесі Українки; земельну ділянку площею 0,1464, що розташована за адресою Київська область Вишгородський район с. Литвинівка вул. Лесі Українки.

Позивач та її сестра ОСОБА_2 звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємці першої черги. Інших спадкоємців у померлої не має.

3 грудня 2014 року між позивачкою та ОСОБА_2 був укладений договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за номером № 2041.

У відповідності до умов зазначеного договору, вони домовилися, що спадкове майно буде поділено наступним чином частка квартира та квартира перейдуть у власність ОСОБА_2, а земельні ділянки перейдуть у власність позивача.

Крім того, зі змісту зазначеного договору, вбачається, що останні досягли згоди при поділі нерухомого майна, яке може виявитися у майбутньому, яке належало їхній матері, та відповідно, яке переходить у власність до позивача без додаткових доплат та компенсацій.

Однак після прийняття спадщини на земельні ділянки позивачем було зясовано, що на одній із земельних ділянок розташований житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою Київська область Вишгородський район, с. Литвинівка, вул. Лесі Українки, 130, правовстановлюючі документи на який відсутні, у звязку з чим, остання не може зареєструвати право власності на житловий будинок.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Третя особа в судове засідання також не прибула, про місце, день та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача та третьої особи, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 26 травня 2014 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть № 301586 серії І-БК, актовий запис від 27 травня 2014 року за № 9280 (а.с.11).

Зі свідоцтв про народження вбачається, що позивачка та третя особа є доньками померлої ОСОБА_3 (а.с.33, 47).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на ? частину квартири № 58, що знаходиться в будинку № 52 по проспекту Повітрофлотський в м. Києві; однокімнатну квартиру АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,25 га, що розташована за адресою Київська область Вишгородський район с. Литвинівка вул. Лесі Українки; земельну ділянку площею 0,1464, що розташована за адресою Київська область Вишгородський район с. Литвинівка вул. Лесі Українки та житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою Київська область Вишгородський район, с. Литвинівка, вул. Лесі Українки, № 130.

3 грудня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за номером № 2041 з якого, вбачається що сторони дійшли згоди щодо розподілу зазначеного спадкового майна (а.с. 14-15).

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 3 грудня 2014 року ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: с. Литвинівка, вул. Леся Українки Вишгородського району Київської області, земельна ділянка 130 (а.с.16).

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 3 грудня 2014 року ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1464 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Литвинівка, вул. Леся Українки Вишгородського району Київської області, земельна ділянка 130 (а.с.19).

В свою чергу, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 20 травня 1999 року ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: с. Литвинівка, вул. Леся Українки, 130 Вишгородського району Київської області, земельна ділянка 130 (а.с.25).

Судом було витребувано копію спадкової справи № 2/2014 щодо майна померлої 26 травня 2014 року ОСОБА_3 з якої вбачається, що позивач та третя особа є єдиними спадкоємцями після смерті їх матері ОСОБА_3 Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має (а.с.31-122).

3 грудня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу надано позивачу постанову щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього (а.с. 23-24).

Судом встановлено, що померлій належав житловий будинок з надвірними будівлями в с. Литвинівка, вул. Леся Українки, 130 Вишгородського району Київської області. Зазначена обставина підтверджуються технічним паспортом від 6 листопада 2013 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку № 130 по вул. Лесі Українки в с. Литвинівка Вишгородського району Київської області.

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу ).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено, що померлій ОСОБА_3 належав житловий будинок № 130 по вул. Лесі Українки в с. Литвинівка Вишгородського району Київської області і це право не припинено у звязку з її смертю і тому має входити до складу спадщини.

Враховуючи те, що позивач не може оформити на себе право власності на спадкове майно, суд вважає, що право ОСОБА_1 на отримання спадщини після смерті матері підлягає захисту, а заявлений позов задоволенню.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 130 по вул. Лесі Українки в с. Литвинівка Вишгородського району Київської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 26 травня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя