Справа № 131/26/15-ц Провадження № 22-ц/772/1380/2015Головуючий в суді першої інстанції Димбіцький Ю. В.
Категорія 27Доповідач Вавшко В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

ГоловуючогоВавшка В.С.,
суддів:Стеблюк Л.П., Якименко М.М.,
При секретарі:Пантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк (далі-ПАТ КБ) «ПриватБанк» на ухвалу Іллінецького районного суду Вінницької області від 19 березня 2015 року про закриття провадження у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 19 березня 2015 року клопотання представника відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7 - адвоката Гурби М.В. задоволено. Закрито провадження у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На таке рішення ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 27 лютого 2012 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором № 02/08-003 від 18 лютого 2008 року у розмірі 547 632 грн.16 коп. Дане рішення набрало законної сили та було звернуто до виконання.

Закриваючи провадження у зазначеній справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 19 березня 2015 року набрало законної сили, ухвалене в спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком та вважає, що судом першої не правильно застосовані норми процесуального права.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегією суддів встановлено, що 18.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № 02/08-003. Згідно якого ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався повернути кредит у розмірі 500 000 грн. на термін до 15.02.2011 року, а ОСОБА_7 зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у строк та у порядку, визначеному цим договором.

Станом на 23.06.2014 року ОСОБА_7 має заборгованість за кредитним договором 1 426 642,45 грн. у зв'язку з невиконанням взятих на нього зобов'язань за цим договором.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» є аналогічним вимогам, з якими позивач звертався у 2011 році є необґрунтованим та передчасним. Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 27 лютого 2012 року було стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором № 02/08-003 від 18 лютого 2008 року у розмірі 547 632 грн.16 коп. за період з 18.02.2008 року по 13.05.2011 року.

У позовній заяві ПАТ КБ «ПриватБанк» від 09.01.2015 року просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 1 426 642,45 грн. за період з 18.02.2008 року по 23.06.2014 року.

Таким чином, підставою звернення до суду позивача у 2011 році була заборгованість з повернення кредиту за період з 18.02.2008 року по 13.05.2011 року у розмірі 547 632 грн.16 коп., а підставою для звернення до суду позивача з даним позовом є правовідносини з невиконання зобов'язань щодо повернення кредиту за період з 18.02.2008 року по 23.06.2014 року у розмірі 1 426 642,45 грн.

Відповідно до приписів ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з роз'ясненнями, які викладені в п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвалення Іллінецьким районним судом рішення від 27.02.2012 року, виконання якого не здійснено, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін укладеного кредитного договору та не звільняє боржника від відповідальності за неналежне виконання ним взятого на себе грошового зобов'язання.

Крім того, винесення судом першої інстанції вищезазначеного рішення та перебування виконавчого листа на виконанні, також не позбавляє кредитора права на отримання сум, відповідно до положень статей 625, 1046, 1048 ЦК України та умов кредитного договору і не тягне за собою припинення зобов'язань за договором з дня набрання чинності рішення суду.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що підстави позову, який поданий банком у 2011 року суттєво відрізняються від підстав позову 2015 року, зокрема: суттєво збільшилася заборгованість за кредитним договором та відповідачами не усунуто заборгованість по кредитному договору, що дає банку право повторно звернутися за захистом своїх порушених прав та інтересів.

За цих обставин колегія суддів приходить до висновку, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 з інших підстав, ніж ті, що мали місце у 2011 році, а тому висновок суду про наявність передбачених ст. 205 ЦПК України підстав для закриття провадження у справі є необґрунтованим та не відповідає встановленим у справі обставинам.

За наведених вище підстав, колегія суддів вважає, що судом не дотримано вимог закону при постановленні ухвали суду, зокрема судом порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Іллінецького районного суду Вінницької області від 19 березня 2015 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя : (підпис)

Судді : (підписи)

З оригіналом вірно :