АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3663/15 Справа № 205/6672/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Залімська Н. В. Доповідач - Калиновський А.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Єлізаренко І.А., Ремеза В.А.

При секретарі - Левцунову І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 248" Дніпропетровської міськради, третя особа - ОСОБА_3 про стягнення необґрунтовано набутих грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 248" Дніпропетровської міськради, третя особа - ОСОБА_3 про стягнення необґрунтовано набутих грошових коштів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживач, зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що на балансі Обслуговуючого кооперативу "Житлово - будівельний кооператив № 248" знаходиться житловий будинок АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачкм ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина за заповітом на квартиру АДРЕСА_1.

Позивач є єдиним спадкоємцем після його смерті, яка прийняла спадщину, крім обов'язкової долі в спадщині дружини ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, яку прийняв її син ОСОБА_3

Після реєстрації за позивачем 3/4 частин квартири, вона звернулася до відповідача з проханням відкрити на її ім'я особовий рахунок, а також розрахувати комунальні платежі. Відповідач надав розрахунок заборгованості за оплату комунальних послуг, яка становила 14405,02 грн., за період з вересня 2008 року до 31 грудня 2013 року.

Позивач сплатила вказаний платіж, однак вважає, що станом на 01.01.2014 року ніякої заборгованості за комунальним платежам не існує.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2014 року затверджена мирова угода, укладена між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, згідно якої позивач та відповідач домовилися між собою, що по даній мировій угоді їх частки у праві на спадщину після померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнаються рівними, тобто по 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 за кожним(а.с.70-72).

Згідно листа Обслуговуючого кооперативу "Житлово - будівельний кооператив № 248" Дніпропетровської міськради вбачається, що заборгованість за комунальними платежами була сплачена ОСОБА_2 з моменту смерті спадкодавця і до моменту реєстрації спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд правильно виходив з того, що позивачем в порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не доведені ті обставини, на які вона посилається в позовній заяві, не надано безперечних доказів, які б підтверджували необґрунтованість нарахованої заборгованості та безпідставності отриманих відповідачем коштів.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за комунальними платежами по квартирі АДРЕСА_1 за період з серпня 2008 року по 01 січня 2014 року вона складала 19206,68 грн., а борг позивачки, яка прийняла спадщину після смерті батька і стала власником, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 січня 2014 року, 3/4 частини зазначеної квартири, складала 14405,02 грн.(а.с. 6, 17-18). Власником 1/4 частини квартири був ОСОБА_3, який прийняв спадщину після смерті своєї матері і сплатив виниклу заборгованість за комунальними платежами у розмірі 10670,00 грн.(а.с. 96-97), що не заперечувала і позивач в судовому засіданні як і того, що ані її батько, ані вона комунальні платежі за період з серпня 2008 року по січень 2014 року не сплачували.

Прийнявши спадщину після смерті батька, до позивачки, відповідно до ст. 1218 ЦК України, перейшли як усі права, так і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Таким чином, сплачені позивачкою на користь відповідача грошові кошти у розмірі 14405,02 грн. є погашенням нею заборгованості за комунальними платежами по квартирі, співвласником якої вона є.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 повністю сплатив комунальні платежі по вищевказаній квартирі за період з 25.09.2008 року по 01.01.2014 року, а тому є підстави для повернення помилково сплачених коштів на рахунок ЖБК не можуть бути прийняті до уваги, оскільки доказів, які б спростовували наявність заборгованості та вказували на протилежне ОСОБА_2 до суду не надала і, таким чином, відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України, розпорядилась своїми правами щодо надання доказів на власний розсуд, як і не надала доказів того, що другий із співвласників повинен сплачувати замість неї заборгованість за комунальними платежами.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

Рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: