АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/7603/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1953/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.М.,

при секретарі Гриньовій А.М.,

з участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з додатковою відповідальністю „Страхове товариство „Глобус" в особі Хмельницького відділення товариства з додатковою відповідальністю „Страхове товариство „Глобус", ОСОБА_1, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2015 року,

встановила:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ТДВ „Страхове товариство „Глобус" в особі Хмельницького відділення, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 17.04.2015 року було задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки І-VAN, модель А07А-30, тип - автобус, 2008 року випуску, білого кольору, д.н. НОМЕР_1, що належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом не враховано тієї обставини, що хоча власником спірного автомобіля дійсно є він, однак шкода позивачу була заподіяна безпосередньо діями водія автобуса ОСОБА_3, під час виконання ним своїх трудових обов'язків, в яких він перебуває з ХКП „Електротранс". При цьому арештований транспортний засіб ще в 2012 році був переданий ним в оренду вказаному підприємству, яким воно і володіло на час скоєння ДТП водієм ОСОБА_3

В судовому засіданні апелянт підтримав доводи апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасника процесу та дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про безпідставність апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Вирішуючи спірне питання суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що невжиття заходів по забезпеченню позову, вказаних позивачем, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в даній справі, оскільки між сторонами існує спір щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Питання забезпечення позову регулюються ст.ст. 151-153 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верхового Суду України від 22 грудня 2006 року №9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, які беруть участь у справі.

Абзацами 1, 3 пункту 4 цієї ж постанови встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виникає спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з п. 7 вказаної постанови ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Відповідно до пункту 11 цієї ж постанови, суди апеляційної інстанції при розгляді цивільних справ мають перевіряти дотримання судами процесуального законодавства щодо забезпечення позову.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_2, спірні правовідносини між нею та відповідачами виникли в зв'язку з тим, що в листопаді 2014 року з вини водія ОСОБА_3, який керував автобусом І-VAN, модель А07А-30, д.н. НОМЕР_1 сталася ДТП, внаслідок якої їй було заподіяно майнову та моральну шкоду.

При цьому, як вбачається зі змісту позову, ОСОБА_2 обґрунтовує свої вимоги до відповідача ОСОБА_1 тим, що він є єдиними власником транспортного засобу, яким керував ОСОБА_3 на момент події ДТП, і тому повинен нести солідарну відповідальність за заподіяну їй шкоду нарівні з страховою компанією та безпосереднім винуватцем події, водієм ОСОБА_3

Позовних вимог до ХКП „Електротранс" позивач не заявив, обставини, на які посилається апелянт щодо перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах з вказаним підприємством на момент вчинення ДТП, в позові не зазначені, матеріалами справи не підтверджуються. Справа не містить також об'єктивних даних щодо перебування належного апелянту автобусу І-VAN, д.н. НОМЕР_1, на правах оренди у ХКП „Електротранс" на момент вчинення ДТП 14.11.2014 року.

Дослідження вищевказаних обставин передбачено в процесі розгляду справи судом першої інстанції.

Таким чином слід прийти до висновку, що в даному випадку вжиття судом заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на майно одного із солідарних співвідповідачів відповідає вимогам процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги не вказують на неправомірність оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Бродан Б.Г. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія ухвала