Справа №468/271/15-ц 22.04.2015 22.04.2015
Провадження №22-ц/1071/15
Категорія 23 Головуючий у першій інстанції: Муругов В.В.
Доповідач в апеляційній інстанції: Кутова Т.З.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої судді: Кутової Т.З.,

суддів: Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання: Шпонарською О.Ю.,

за участю: прокурора Цвікилевич Н.В. та представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

прокурора Баштанського району Миколаївської області в інтересах

ОСОБА_4

на заочне рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2015 року за позовом

прокурора Баштанського району Миколаївської області в інтересах

ОСОБА_4

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Сеймур»

(далі - ТОВ «Сеймур»)

про розірвання договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року прокурор Баштанського району в інтересах ОСОБА_4 звернувся з позовом до ТОВ «Сеймур» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка площею 5,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Старогороженської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. 30 грудня 2006 року між останньою та ТОВ «Сеймур» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років. Відповідно до вказаного договору оренди орендна плата за рік складає 900 грн., але не менше 1,5 % нормативної грошової оцінки землі без урахування індексу інфляції. Однак відповідач орендну плату за 2013 рік сплатив лише в лютому 2014 року, а за 2014 рік не сплачено і на час звернення до суду.

Посилаючись на вказані обставини, та невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди, позивач просив припинити дію договору оренди, шляхом його розірвання та повернути земельну ділянку і сплатити заборгованість по орендній платі.

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2015 року провадження у справі за позовними вимогами щодо стягнення орендної плати закрито.

Рішенням того ж суду від 18 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи, та невірне застосування судом норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на підставі наступного.

Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позову про дострокове розірвання договору оренди землі, районний суд виходив з того, що в діях відповідача немає систематичного невиконання обов'язку по своєчасному внесенню орендної плати, тому відсутні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки та її повернення.

Проте, з таким висновком суду не можна погодитись, оскільки він не ґрунтується на положеннях закону та обставинах справи.

Положеннями ст. 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон), де передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору.

Судом встановлено, що 30 грудня 2006 року, між ОСОБА_4 та ТОВ «Сеймур» укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки площею 5,44 га , яка розташована на території Старогороженської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, строком на 10 років (а.с. 11-12). Цей договір зареєстровано 27 лютого 2008 року Баштанським округом реєстрації Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» за № 46.

Відповідно до п.п. 9-11 вказаного договору оренди відповідач зобов'язався сплачувати позивачу орендну плату до 31 грудня кожного звітного року без урахуванням індексу інфляції.

В умовах визначених в п. 38 договору оренди сторони домовились про те, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу одної із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором , та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендної земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Як видно з відомості про отримання орендної плати за землю ОСОБА_4 сплачено орендну плату за 2014 рік з порушенням визначеного договором строку, а саме 24 лютого 2015 року в сумі 2040 грн., що стало підставою для закриття провадження у справі в частині стягнення вказаної суми, а за 2013 рік здійснено розрахунок у лютому 2014 році (а.с.39).

Отже зазначені обставини вказують на повторну, а значить систематичну несвоєчасну виплату позивачці ОСОБА_4 орендної плати, що є невиконання умов договору визначених сторонами в п. 9-11. Суд же в оскаржуваному рішенні, вірно встановив ці ж обставини, однак дійшов безпідставного висновку, що повторне порушення строку сплати орендної плати не створює систему порушень.

Також, на підтвердження правильності вказаних висновків, районний суд помилково послався на правовий висновок, викладений Верховним Судом України у справі № 6-146 цс12. Так, зміст вказаного висновку полягає в тому, що одноразова несплата орендної плати не може бути підставою для розірвання договору оренди землі, а не в тому, що лише трикратне порушення утворює систему порушень.

Відповідно ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

В п. 21 договору оренди зазначено, що після припинення дії договору оренди орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому, порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Враховуючи наведене, та невідповідність висновків суду обставинам справи, оскаржуване рішення районного суду, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позову прокурора Баштанського району Миколаївської області в інтересах ОСОБА_4 та розірвання договору оренди земельної ділянки і зобов'язання відповідача щодо її повернення.

Відповідно до положень п. 8 ч.1 ст. 80, ст. 88 ЦПК України підлягає розподілу судовий збір. Так, враховуючи задоволення двох позовних вимог і мінімальний розмір судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави 864 грн. (2040 грн. орендна плата за рік : 12 х 16 місяців, що залишились до закінчення строку дії договору + 243 грн. 60 коп. за другу позовну вимогу немайнового характеру та 243 грн. 60 коп. за дві вимоги при подачі апеляційної скарги) .

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313 - 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Баштанського району Миколаївської області в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2015 року скасувати, по справі постановити нове рішення.

Позовні вимоги прокурора Баштанського району Миколаївської області в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сеймур» від 30 грудня 2006 року .

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Сеймур» повернути ОСОБА_4 земельну ділянку площею 5,44 га, яка розташована на території Старогоженської сільської ради Баштанського району.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сеймур» на користь держави 864 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: