1Справа № 335/4401/15-ц 2/335/1344/2015
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

при секретарі Смоляк А.К.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги наступним.

19 жовтня 2014 року помер її батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді частини квартири № 187 у будинку 115 а по вулиці Перемоги в м. Запоріжжя, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло № 54. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач ОСОБА_1 та її сестра відповідач ОСОБА_3 У звязку з тим, що всі документи на майно знаходились у її сестри ОСОБА_3, яка проживала разом з батьком, позивачка домовлялася, що вони разом звернуться до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак сестра позивача ОСОБА_3 всупереч їх домовленості без відома позивача сама звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та навіть не повідомила нотаріуса, що в неї є рідна сестра, яка має право на отримання частки у спадщині після смерті батька. 13.05.2015 року позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але їй було відмовлено у звязку з пропуском шестимісячного строку для подачі відповідної заяви. Позивачка вважає, що пропустила строк з поважних причин, тому що працює на роботі з дуже щільним графіком, яка включає в себе довгострокові відрядження, також вважає, що її рідна сестра чине їй перешкоди, щоб обманним шляхом прийняти всю частку спадщини після смерті батька.

Посилаючись на вказані обставини та на вимоги ст. ст. 1261, 1268, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, позивач просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті батька ОСОБА_4, який помер 19 жовтня 2014 року.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини будь-якої тривалості на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, зазначила, що дійсно документи знаходились у неї, однак вона не перешкоджала позивачу звернутись своєчасно до нотаріальної контори, а також повідомляла нотаріуса про наявність іншого спадкоємця сестри, задля того, щоб нотаріус міг її належним чином повідомити про відкриття спадщини.

Представник третьої особи - Третьої Запорізької державної нотаріальної контори,у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій просив розглянути справу згідно Законодавства України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

19 жовтня 2014 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 327047, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 28 квітня 2015 року, актовий запис № 6818 (арк. справи 6).

Після смерті ОСОБА_4 залишилися спадщина у вигляді частини квартири № 187 у будинку 115 а по вулиці Перемоги в м. Запоріжжя, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло № 54. Копія цього свідоцтва міститься в матеріалах спадкової справи (арк. справи 13 зворотній бік).

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є його діти ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) А.І., позивач у справі, та ОСОБА_3, відповідач у справі, що підтверджується свідоцтвами про народження вказаних осіб, свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про розірвання шлюбу (арк. справи 7, 12), матеріалами спадкової справи (арк. нот. справи 13).

ОСОБА_3 з метою оформлення своїх спадкових прав звернувся з заявою про прийняття спадщини до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори, внаслідок чого 17 березня 2015 р. була відкрита спадкова справа.

ОСОБА_1 до нотаріальної контори з питання оформлення права на спадщину не зверталась протягом шести місяців, а звернулась лише 13 травня 2015 р. Постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори від 13 травня 2015 р. їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що строк для прийняття спадщини пропущений.

Положеннями ст.ст. 1217, ч.ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

За правилами ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Із матеріалів спадкової справи №88/2015, яка заведена Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою після смерті померлого ОСОБА_4, вбачається наступне.

Відповідач ОСОБА_3, яка є донькою спадкодавця ОСОБА_4, проживала разом з ним по день смерті, що підтверджується довідкою МКП «Основаніє» від 25.02.2015 року №1755, та звернулась 17 березня 2015 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у якій зазначила, що крім неї є інші спадкоємці згідно ст. 1261 ЦК України, а саме дочка спадкодавця ОСОБА_1, якій 17.03.2015 року державним нотаріусом було здійснено повідомлення про відкриття спадщини.

Проте, позивач ОСОБА_1 до нотаріальної контори протягом шести місяців із заявою про прийняття спадщини не зверталася, на час смерті батька разом з ним не проживала. Крім того, постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори від 13.05.2015 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого 19.10.2014 року ОСОБА_4, у звязку з тим, що строк для прийняття спадщини пропущений.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 24 Постанови від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику в справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Проте, позивач всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України, які зобовязують його на засадах змагальності доводити свої позовні вимоги переконливими, належними та допустимими доказами, таких доказів не надала. При розгляді справи не встановлено причин, які перешкоджали позивачу звернутися з заявою про прийняття спадщини, позивачка знала про смерть батька.

Натомість, суд не вважає поважною причиною пропуску позивачкою строку на подання заяви про прийняття спадщини її суб'єктивну зайнятість на роботі та дострокові відрядження, оскільки позивачем суду не надано належних доказів, які підтверджували ці обставини, а її твердження, що відповідачка, яка є її рідною сестрою, чине їй перешкоди, щоб обманним шляхом прийняти всю частку спадщини після смерті батька, суд не приймає до уваги, оскільки ці обставини не підтверджені.

Також, суд зазначає, що відсутність у позивача документів, необхідних для оформлення спадщини, не може вважатись підтвердженням обєктивних, непереборних, істотних труднощів для спадкоємця на звернення із заявою до нотаріальної контори. Законодавство України не вимагає подання всіх документів, необхідних для оформлення спадщини, під час звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім того, суд також звертає увагу, що відповідачем були надані всі необхідні документи до нотаріальної контори, і позивач мала можливість звернутись із заявою до нотаріальної контори без їх подання.

Інших доводів щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач суду не вказав.

Верховний Суд України в Постанові від 26.09.2012 року №6-85цс12 висловив правову позицію, згідно з якою право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через зайнятість на роботі, складні сімейні стосунки, тощо, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину.

Також суд не бере до уваги посилання позивача на те, що вона не отримувала листа від нотаріальної контори про відкриття спадщини, оскільки це також не може вважатись поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини з огляду на зазначені вище положення закону.

Отже, позивач не довела, що встановлений законом шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними та істотними для неї труднощами для вчинення цих дій.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позов не є обґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1268, 1270, 1278 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя А.В. Шалагінова