Справа № 2-1597/10
УХВАЛА

28 квітня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю. Л.,

при секретарі: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові заяву Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» про поновлення строку для предявлення виконавчих листів до виконання, суд,

в с т а н о в и в:

ПАТ «ФІДОБАНК» звернувся до суду із заявою, в якій просить поновити пропущений строк для предявлення виконавчих листів від 20.11.2014 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за договором позики на користь ПАТ «СЕБ Банк» в сумі 1209921,05 грн., а також витрат по сплаті державного мита в сумі 1700 грн. та 120 грн. понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, до виконання. На обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 14.05.2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в сумі 751205,15 гривень, а також витрат по сплаті судового збору в сумі 1209921,05 грн., а також витрат по сплаті державного мита в сумі 1700 грн. та 120 грн. понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 04.10.2013 року рішенням Апеляційного суду Львівської області було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 та скасовано рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14.05.2010 року в частині стягнення з ОСОБА_3 заборгованості в користь ПАТ «СЕБ Банк», в решті рішення залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.02.2014 року касаційну скаргу відхилено. 18.09.2014 року заявник звернувся до суду із заявою про видачу виконавчих листів, які видано 20.11.2014 року, що позбавило позивача можливості звернутися в строк для подання виконавчих листів для примусового виконання.

Суд, ухвалив розглядати заяву без участі осіб, які беруть участь у справі, оскільки такі були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду заяви, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи, в судове засідання не зявилися та відповідно до вимог ч.2 ст.371 ЦПК України їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що заява ПАТ «ФІДОБАНК» підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 14.05.2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в сумі 751205,15 гривень, а також витрат по сплаті судового збору в сумі 1209921,05 грн., а також витрат по сплаті державного мита в сумі 1700 грн. та 120 грн. понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи /а.с.83-84/.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 04.10.2013 року було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 та скасовано рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14.05.2010 року в частині стягнення з ОСОБА_3 заборгованості в користь ПАТ «СЕБ Банк», в решті рішення залишено без змін /а.с.85-90/.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.02.2014 року касаційну скаргу ПАТ «ФІДОБАНК» відхилено /а.с.92-93/.

Також встановлено, що на підставі заяви ПАТ «ФІДОБАНК» від 18.09.2014 року /а.с.95/ 20.11.2014 року видано виконавчі листи /а.с.96, 97/.

Із матеріалів справи вбачається, що 21.10.2014 року Залізничним районним судом м. Львова направлено запит до ВДВС ГУЮ у Львівській області чи перебувають на виконанні виконавчі листи по даній справі, і у разі наявності таких, прохання повернути їх до суду для видачі нових (а.с.74).

Як вбачається з матеріалів справи, як на підставу звернення із даною заявою заявник покликається на те, що причиною пропуску строку є подання апеляційної та касаційної скарг, а в подальшому значне затягування із видачею виконавчих листів.

Суд бере до уваги покликання заявника про те, що ними пропущено строк для предявлення виконавчих листів до виконання з поважних, незалежних від них причин.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд переконаний за необхідне зазначити, що у відповідності до ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З конструкції ст.371 ЦПК України вбачається, що у ЦПК України не наведено причин, які можна вважати поважними при пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання, суд їх визначає у кожному конкретному випадку на підставі доказів, поданих стягувачем, а тому суд приходить до переконання, що заява ПАТ «ПУМБ» підлягає до задоволення, оскільки останнім пропущено строк для предявлення виконавчих листів із поважних причин.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 210, 371 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» про визнання поважною причиною пропуску строку, який надається для предявлення виконавчого документа до виконання та поновлення строку для предявлення виконавчих листів до виконання задовольнити.

Поновити пропущений строк для предявлення до виконання виконавчих листів від 20.11.2014року на виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14.05.2010року та рішення апеляційного суду Львівської області від 04.10.2013року по цивільній справі № 2-1597/10 про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «СЕБ БАНК» 1209921,05гривень заборгованості за договором позики; 1700,00грн. сплаченого державного мита та 120,00грн. понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.