ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2739/15-ц
провадження № 2/753/2724/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"24" квітня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Заболотній Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ „Страхова компанія „Україна" про стягнення страхового відшкодування, відшкодування моральної шкоди
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування, пені, 3% річних, інфляційні втрати та моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 21.04.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої його автомобіль НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2014 року винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого застрахована за полісом №АС 3984954 у ПрАТ «СК «Україна». 22.04.2014 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Україна» з повідомленням про настання ДТП, а 05.06.2014 року - з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідачем було встановлено вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача в розмірі 18 256 грн. Для здійснення ремонту свого автомобіля позивач звернувся до СПД ФО ОСОБА_5, де за власний кошт було відновлено пошкоджений автотранспорт. Вартість ремонту склала 25 000 грн. На момент подачі позову, ОСОБА_2 не отримав від відповідача страхового відшкодування, тому просить у судовому порядку стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування, пеню, 3% річних, інфляційні втрати та моральну шкоду.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду був повідомлений належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався (а.с.29).
Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1, ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами по справі встановив наступні факти та правовідносини.
Позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля НОМЕР_1.
У відповідності до ч.1, ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Як зазначає ч.1, ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.
У відповідності до ч.4, ст.60 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
21.04.2014 року сталася дорожно-транспортна пригода. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2014 року встановлено, що 21.04.2014 року о 15 год. 20 хв. ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_2, по шляхопроводу с. Гора - с. Чубинське в напрямку с. Чубинське Бориспільського району Київської області, під час руху не обрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався попереду в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п. 13.1 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Вказаною постановою ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Постанова не оскаржувалась та 02.06.2014 року набрала законної сили (а.с.8).
Автомобіль, яким керував правопорушник ОСОБА_4, застрахований у ПрАТ «СК «Україна» за договором страхування №АС 3984954.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
За змістом п.3, ч.1, ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний: у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Як передбачає ч.1, ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Згідно п.33.1.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані: вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.
Як встановлено у судовому засіданні, в 05.06.2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся з заявою до відповідача ПрАТ «СК «Україна» про страхову виплату (а.с.30), однак звернення позивача залишилось проігнорованим.
Для здійснення ремонту свого транспортного засобу, позивач звернувся до СПД ФО ОСОБА_5 Позивачем за власний кошт було відновлено пошкоджений автомобіль Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1, вартість ремонту складає 25 000 грн., що підтверджується актом надання послуг №0128 від 07.07.2014 року та квитанцією №1 від 07.07.2014 року (а.с.17-18; 30).
Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач зобов'язаний був протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування, яке повинно було бути виплачено позивачу, але в будь-якому випадку не пізніше 90 днів з дня отримання відповідної заяви, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Проте, як зазначає, позивач цих коштів він так і не отримав.
Згідно п.22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Поскільки транспортний засіб, яким керував правопорушник ОСОБА_4, з вини якого сталася описана вище ДТП, застрахований у ПрАТ «СК «Україна», тому сума страхового відшкодування в розмірі 25 000 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Положення п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на таке відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня, регулюють відносини страховика і страхувальника за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Таку позицію сформував Верховний Суд України при розгляді справ про стягнення пені за полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у постанові від 26.09.2012 р.
Відповідно до ст.360-7 Цивільного процесуального кодексу України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.
Оскільки страхувальником за полісом №АС 3984954 є ОСОБА_4, а не позивач, який є потерпілою особою, тому підстав для стягнення пені з відповідача немає, і в цій частині вимог необхідно відмовити.
Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до вимог ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а ч. 2 ст. 625 цього кодексу визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу із врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Проте, до правовідносин, що склалися між сторонами у справі не можуть бути застосовані правові наслідки, що передбачені ст. 526, ст.625 ЦК України, оскільки між цими сторонами відсутні договірні правовідносини, а відтак і невиконання зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не несе правових наслідків.
За правилами ст. 5 Закону порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхових випадків за договорами (полісами) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються саме цим Законом.
Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4 при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК).
Оскільки позивач не є страхувальником за полісом, а є потерпілою особою, тому вимоги щодо сплати збитків від інфляції, 3% річних є необґрунтованими і безпідставними, і в такому випадку задоволенню не підлягають.
Вимога позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 1 000 грн. не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, тому задоволенню не підлягає.
Згідно ст.79; 88 ЦПК України поскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача частково, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 244 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст.10; 11; 60; 79; 84; 88; 209; 213-215 ЦПК України, на підставі ст.625; 626; 631; 979; 988; 990; 992 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд
Позов задовольнити частково.
В задоволенні частини позову ОСОБА_2 до ПрАТ „Страхова компанія „Україна" про стягнення 2643 грн. 90 коп. інфляційних витрат, 304 грн. 23 коп. 3%-річних, відшкодування 1000 грн. моральної шкоди відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії відповідачем.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК