Справа № 635/8176/13-ц
Провадження № 2/635/23/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участі секретаря Гобленко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа 1-ша Державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області про визнання права власності,

УСТАНОВИВ:

30.08.3013 року до Харківського районного суду Харківської області подано позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа 1-ша Державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, в якій позивач просить суд встановити факт родинних стосунків, а саме що ОСОБА_4 (батько чоловіка позивача ОСОБА_5) є рідним братом ОСОБА_6 (матері померлого ОСОБА_7), просить встановити факт родинних стосунків, а саме що ОСОБА_8 є матірю померлого ОСОБА_7. Крім того позивач просить суд визнати за нею право спадкування після смерті ОСОБА_7, померлого 18 жовтня 2012 року, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_7, видане на імя ОСОБА_1 на 1/3 частину квартири, що розташована за адресою Україна, АДРЕСА_1 та просить визнати за позивачем право власності на 1/3 частину зазначеної квартири в порядку спадкування за законом.

В своєму позові позивач посилається на те, що позивач вважає себе спадкоємцем пятої черги після смерті ОСОБА_7, який помер 18 жовтня 2012 року. При цьому з пояснень позивача, викладених у позові вбачається, що ОСОБА_7, який помер 18 жовтня 2012 року є сином сестри батька чоловіка позивача, тобто двоюрідним братом чоловіка позивача ОСОБА_5. При цьому позивач стверджує, що не має можливості документально підтвердити факт родинних стосунків зазначених осіб і просить суд встановити такі фати. Таким чином, позивач стверджує, що суд, встановивши факт родинних стосунків осіб, зазначених у прохальній частині позову, повинен визнати права позивача на спадкування і задовольнити вимоги позивача в повному обсязі.

Сторони повідомлені про час і місце розгляду справи в порядку передбаченому Конвенцією про правову допомогу і правовідносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року (Мінська Конвенція) і при цьому позивач в судові засідання не зявилась причин неявки суду не повідомила, представник відповідачів подала суду заяву про розгляд справи за відсутністю відповідачів, позовні вимоги не визнала. Враховуючи, що сторони в справі проживають не на території України і не є громадянами України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих суду доказів.

Дослідивши надані суду докази, суд встановив наступне.

Позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 24.07.1965 року, що підтверджено копією свідоцтва про народження ІІ-АК № 840846.

ОСОБА_5 помер 27.04.2006 року, про що видано свідоцтво про смерть ІІІ-МЮ № 775412.

Із свідоцтва про народження чоловіка позивача серія ЦЖ № 134863 вбачається, що батьком померлого 27.04.2006 року ОСОБА_5, чоловіка позивача, є ОСОБА_4, який помер 05.12.1988 року, що підтверджено копією свідоцтва про смерть ІV-АК № 498581.

Листами Першої нотаріальної контори від 02.07.2013 року № 1945/02.14 та від 28.03.2013 року № 833/02.14 підтверджується, що ОСОБА_7 помер 18 жовтня 2012 року і після його смерті до нотаріально контори подали заяви про прийняття спадщини як позивач, так і відповідачі племінниці померлого, які визначені як спадкоємці 2-ї черги.

Із пояснень позивача вбачається, що спадкодавець ОСОБА_7, який помер 18.10.2012 року, є двоюрідним братом чоловіка позивача.

Відповідно до вимог ст. 1261-1264 ЦК України позивач не є спадкоємцем 1, 2, 3 або 4 черги в даному випадку. Відсутні і підстави визнати позивача спадкоємцем і 5 черги відповідно до вимог ст. 1265 ЦК України, якою визначено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. Такий висновок суду ґрунтується на положеннях зазначеної норми закону, яка вважає спадкоємцями 5 черги інших родичів позивача, які мають кровну спорідненість. Позивач не може мати кровної спорідненості із родичами свого чоловіка, а тому за законодавством України може бути спадкоємцем виключно за заповітом, або як особа, що проживала із спадкоємцем однією сімєю більше пяти років, або як утриманець спадкодавця.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Підсумовуючи наведене суд вважає, що встановлення факту розтинних стосунків, а саме що ОСОБА_4 (батько чоловіка позивача ОСОБА_5) є рідним братом ОСОБА_6 (матері померлого ОСОБА_7), а також що ОСОБА_8 є матірю померлого ОСОБА_7, для позивача не має ніякого юридичного значення, оскільки не надає підстав для спадкування, а тому суд відмовляє в задоволенні такої вимоги, оскільки такі факти не мають в даному випадку ніякого юридичного значення для вирішення спору по спадкування.

Суд також встановив, що позивачем не надано ніяких доказів наявності інших підстав для спадкування, не доведено факту видачі свідоцтва про право на спадщину. Не надано доказів того, що спірна квартира входить до складу спадщини. Крім того, суд враховує, що спадщину прийняли відповідачі, які визначені нотаріусом як спадкоємці 2-ї черги.

Враховуючи положення ст. ст. 1258, 1262 ЦК України суд вважає доведеним, що після смерті ОСОБА_7, який помер 18.10.2012 року, спадщину прийняли відповідачі як спадкоємці другої черги, позивач не надала доказів на право спадкування на рівні 2-ї черги спадкоємців або 1-ї, інші підстави спадкування позивачем після смерті ОСОБА_7, який помер 18.10.2012 року відсутні, а тому суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні іншої частини позовних вимог за недоведеністю.

Таким чином суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні позову та відносить судові витрати на її рахунок.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,61,88,212-215, 234 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимоги повністю відмовити.

Судові витрати, понесені ОСОБА_1 віднести за її рахунок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: Назаренко О.В.