Справа № 755/3916/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"21" квітня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що їм на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Право власності підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20.10.1995 року. 17.07.2010 року між ОСОБА_3 та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В 2011 році відповідач та дитина були зареєстрованій в спірній квартирі. Однак, жодного дня ні відповідач, ні дитина в квартирі не проживали, оскільки мешкали в квартирі батьків відповідача. Будь-якої домовленості між ними (позивачами) та відповідачем про збереження за останньою права користування спірною квартирою не було. Крім того, вона не сплачує плату за користування квартирою, усі витрати несуть вони (позивачі). Знятися з реєстраційного обліку за спірною адресою відповідач добровільно не бажає. 13.12.2013 року між ОСОБА_3 та відповідачем шлюб було розірвано. Дитина проживає з відповідачем. Зв'язок з відповідачем не підтримується, її місце знаходження невідоме.

В судове засідання позивачі не з'явилися, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та представник ОСОБА_3 надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, не заперечували щодо прийняття заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи сповіщалася належним чином за останнім відомим позивачам місцем проживання, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала.

В судове засідання представник третьої особи - Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, не з'явився, надіслав прохання щодо розгляду справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20.10.1995 року, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

17.07.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб. 23.12.2010 року у них народився син ОСОБА_5. 13.12.2013 року шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва.

Відповідно до довідки форми 3, виданої ЖРЕО № 408 від 01.04.2015 року, в спірній квартирі зареєстровані: позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідач - ОСОБА_4 та малолітній ОСОБА_6

Згідно актів від 15.01.2014 року, 01.11.2014 року та 07.02.2015 року, слідує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не мешкали в спірній квартирі жодного дня, їх речі в квартирі відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

По даній справі встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі. Відсутні будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в її проживанні. Будь-яких доказів на спростування доводів позивачів відповідач до суду не надала.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. По даній справі відповідач має сплатити позивачу ОСОБА_1 (який здійснив оплату) судовий збір в розмірі - 243,60 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 319, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення не було подано.

Суддя: