Провадження № 2/331/976/15
21 липня 2015 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Антоненко М.В.
за участю секретаря Рухлової М.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» про стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку звільненим працівником, -
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що він працював в ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» з 02.01.2013 року на підставі наказу № 166-к від 29.12.2012 року, 17.01.2014 року її було звільнено з роботи у зв»язку із скороченням штату з посуди начальника юридичного відділу ДП «ДПІ «Запоріжцивільпрект» на підставі кадрового наказу № 05-к від 17.01.2014 року. При звільненні розрахунок з ним проведено не було. Заборгованість по зарплаті стягнута судовими наказами, але не виплачена. Тому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 05.03.2015 року по 21.04.2015 року у сумі 5 642 гривень 86 копійок, також просить стягнути на користь держави суму судового збору.
В судове засідання позивач не з'явився. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні позову наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Повістку отримав. Заперечень проти позову не подав.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника відповідача.
Вивчивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач з 02.01.2013 року по 17.01.2014 року працювала на посаді начальника юридичного відділу Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект», що підтверджується копіями трудової книжки, копіями наказав по підприємству, звільнена за скороченням штатів на підставі п.1 ст. 40 КЗпП (а.с 7-10).
Як убачається із матеріалів справи, заборгованість по заробітній платі стягнута на користь позивача судовими наказами Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2013р., справа № 2-н/331/429/13, від 09.12.2013р.№ 2-н/331/656/2013, від 09.12.2013р.справа № 2-н/331/655/13, від 29.01.2014р № 2-н331/961/14, від 29.01.2014р. № 2-н/331/87/14, та рішеннями Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2014р. № 2/331/1920/14, від 04.03.2015 р. № 2/331/523/14. Дані обставини сторонами не оспорюються.
Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Відповідно до ст.. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
При розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд виходить з наступного:
Згідно з п. 2,3,5,8 Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.
Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.
Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Згідно з розрахунком середнього заробітку, наданим позивачем, середньоденна зарплата позивача за два місяці, що передували звільненню, складає 187,72 грн. Кількість днів затримки розрахунку при звільненні на день подання позову складає в 36 днів.
З урахуванням викладеного вище, внаслідок несвоєчасного виконання рішення, стягненню з відповідача підлягає 187,72* 36дн )= 6757.92 грн. ( шість тисяч сімсот п»ятдесят сім) гривень 92 копійок, розрахунок податку з доходів фізичних осіб, який утримується з нарахованої виплати : 6775,92 грн. * 15% = 1013,69грн, розрахунок військового збору, який утримується з нарахованої виплати: 6775,92 грн. * 1,5% = 101,37грн. Середній розрахунок за час затримки виплати працівнику при звільнені згідно ст.. 117 КЗпП Україним після утримання податку з доходів фізичних осіб і військового збору : 6757,92 грн. 1013,69 грн. 101,37 грн. = 5642,86 грн.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Оскільки мінімальна заробітна плата на 1 січня 2015 року становить 1218,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру в розмірі 243,60 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 208, 212-215,224-226 ЦПК України, ст. 116,117 КЗпП України, суд
Стягнути з Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» на користь держави судовий збір у розмірі 243,6 грн.
Рішення в частині присудження виплати заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в Апеляційний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя М.В. Антоненко