Києво-Святошинський районний суд Київської області
26.03.2015 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Дубас Т.В.
при секретарі Дідур М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Тарасівська сільська рада про демонтаж самовільно збудованої споруди та відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, -
Позивач ОСОБА_1 в грудні 2014 року звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим що, вона ОСОБА_1 є власником земельної ділянки в АДРЕСА_1 площею 0,22 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення особистого селянського господарства згідно свідоцтва про право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 від 16.04.2014 року.
Влітку 2014 року гр. ОСОБА_2, який є власником земельної ділянки площею 0,1257 га (кадастровий номер НОМЕР_3), що межує з земельною ділянкою позивача, самовільно, без отримання будь яких правоустановчих документів та без отримання будь-яких дозволів на будівництво чи користування чужою власністю захопив частину її земельної ділянки, спорудивши металеву огорожу на бетонному фундаменті. Площа захопленої земельної ділянки складає 0,0344 га.
Розмір самовільно збудованої огорожі, на земельній ділянці позивача складає 53,83 метрів. Частини металевої огорожі на бетонному фундаменті, складає 53,83 метрів і починається із точки, координати якої є ( по х- 567788,090 по у - 358870,030) і закінчується у точці, координати якої є (по х- 567764,310 по у - 358842,972), межі й координати точок поворотів паркану відображені в додатку 2 до позову.
Даний факт підтверджується зведеним кадастровим планом самовільно захопленої частини земельної ділянки гр. ОСОБА_1 згідно акту прийому-передачі межових знаків на зберігання, які складено інженером-землевпорядником ОСОБА_3 від 15.10.2014 року.
Факт самовільного захоплення земельної ділянки підтверджується витягом з протоколу земельної комісії сільської ради від 11.08.2014р., яка неодноразово виїжджала на місце з метою вирішення спірного питання та демонтажу самовільно встановленої огорожі, та протоколами висновків дільничних інспекторів міліції, в яких зафіксований факт самовільного захоплення частини земельної ділянки. Слід зауважити що у висновку дільничного інспектора Шевчука В. В. від 25.06.2014 року гр. ОСОБА_2 стверджує, що «... поставив лише тимчасовий паркан, щоб собаки не вибігали з території і у потрібний час, згідно закону, перенесу паркан на встановлене місце». Цим самим гр. ОСОБА_2 показав, що повністю усвідомлює факт самовільного встановлення паркану поза межами своєї ділянки.
Перевіркою з виїздом на місце державної інспекції сільського господарства в Київській області від 17 листопада 2014 року, згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства, було встановлено факт самовільного захоплення громадяниномОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0344 га, яка належить гр. ОСОБА_1 на підставі права власності на майно.
Враховуючи вищевикладене та той факт, що гр. ОСОБА_2, який є власником земельної ділянки площею 0,1257 га (кадастровий номер НОМЕР_3) порушив її право володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою, яка належить їй на підставі права приватної власності на майно в АДРЕСА_1 яку він самовільно захопив, позивач просила зобов'язати власника земельної ділянки, ОСОБА_2, (кадастровий номер НОМЕР_3) відновити стан самовільно зайнятої частини земельної ділянки в АДРЕСА_1 площею 0,22 га, кадастровий номер НОМЕР_1, який існував до порушення прав володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою гр. ОСОБА_1, шляхом демонтажу металевої огорожі на бетонному фундаменті, довжиною 53,83 метрів і починається із точки, координати якої починаються з(х - 567788,090; у - 358870,030) і закінчується у точці, координати якої є (х- 567764,310; у - 358842,972), межі й координати точок поворотів паркану відображені в додатку 2 до позову.
Позивач та представник третьої особи направили до суду заяви в яких просили розгляд справи проводи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили позов задоволити. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через офіційний друкований засіб масової інформації. Причин своєї неявки суду не повідомлено.
За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 0,22 га, яка знаходиться в с. Нове, Києво-Святошинський район, Київська область, кадастровий номер НОМЕР_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Згідно протоколу земельної комісії Тарасівської сільської ради від 11.08.2014 року, листа Державної інспекції сільського господарства в Київської області від 26.11.2014 р. № 02-4-09/6812 та акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства А 180/158 від 17.11.2014 р. складеного Державною інспекцією сільського господарства в Київської області, вбачається, що гр. ОСОБА_2 самовільно зайняв частину земельної ділянки площею 0,0344 га яка належить позивачу.
Згідно висновку дільничного інспектора Шевчука В. В. від 25.06.2014 року, вбачається що ОСОБА_2 повідомив що поставив тимчасовий паркан на захопленій земельній ділянці.
Згідно схеми самовільно зайнятої частини земельної ділянки в с. Нове, кадастровий номер НОМЕР_1, вбачається щорозмір самовільно збудованої огорожі, на земельній ділянці позивача складає 53,83 метрів. Частина металевої огорожі, складає 53,83 метрів і починається із точки, координати якої є ( по х- 567788,090 по у - 358870,030) і закінчується у точці, координати якої є (по х- 567764,310 по у - 358842,972).
У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до вимог ст. 90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Пунктом «г» ч. 1 .ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.
У ч. 1 ст. 106 ЗК України прямо встановлює, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.
Згідно вимог ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування: г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.
Положеннями ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
З наведеного вище вбачається що, відповідач ОСОБА_2 порушив права позивача як власника на: земельну ділянку площею площею 0,22 га в с. Нове, , кадастровий номер НОМЕР_1, самовільно встановивши на частині даної земельної ділянки паркан, а отже позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог
Враховуючи наведені обставини та керуючись ст. ст. 15, 16, 376, 391 ЦК України, 90, 91, 106, 125, 126, 152 ЗК України, ст.ст. 3. 10. 60, 61, 88, 209. 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,-
Зобов'язати ОСОБА_2, відновити стан самовільно зайнятої частини земельної ділянки в с. Нове, площею 0,22 га, кадастровий номер НОМЕР_1 власником якої є ОСОБА_1, який існував до порушення прав володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою, шляхом демонтажу металевої огорожі на бетонному фундаменті, довжиною 53,83 метрів що починається із точки, координати якої починаються з (х - 567788,090; у - 358870,030) і закінчується у точці, координати якої є (х - 567764,310; у - 358842,972), згідно із межами й координатами точок поворотів паркану відображених в зведеному кадастровому плані самовільно захопленої частини земельної ділянки в с. Нове, Києво-Святошинський район, Київська область, кадастровий номер НОМЕР_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя Дубас Т.В.