АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/1182/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2334/15Головуючий у 1-й інстанції Сидоренко Ю.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О. І., Прядкіної О.В.

при секретарі: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

на ухвалу судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 червня 2015 року

за матеріалами позову Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 червня 2015 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення визнано неподаною та повернуто позивачеві з підстав, передбачених ст. 121 ЦПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою, представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Посилається на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що в травні 2015 року представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив звернути стягнення на предмет іпотеки: двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 шляхом визнання за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» права від свого імені продати предмет іпотеки із наданням відповідних повноважень, та зобовязати нотаріуса за місцем посвідчення договору купівлі-продажу вилучити запис про вказане нерухоме майно з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна та з Єдиного державного реєстру іпотек за заявою та повідомленням іпотекодержателя одноособово в момент посвідчення договору купівлі-продажу, а також просив виселити ОСОБА_2 із вказаної квартири з направленням копії рішення до Миргородського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області для зняття з реєстраційного обліку.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 травня 2015 року вказана позовна заява була залишена без руху з мотивів недодержання позивачем вимог ст. 119 ЦПК України та несплати судового збору у повному розмірі, надано строк для усунення виявлених недоліків.

Копію ухвали одержано позивачем 28 травня 2015 року, а 03 червня 2015 року на адресу місцевого суду надійшла заява представника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», з якої вбачається, що вказані недоліки позивачем усунені не були, у звязку з чим ухвалою цього ж суду від 04 червня 2015 року позовну заяву ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не суперечить вимогам процесуального права, що регулюють спірне питання, і підстав для її скасування колегією суддів не вбачається.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти робочих днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві, про що суддя постановляє ухвалу.

Залишаючи без руху та повертаючи в подальшому вказану позовну заяву ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суддя, окрім іншого, зазначив, що позивачем заявлено ряд вимог немайнового характеру, які не оплачені судовим збором відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 1.2. Закону України «Про судовий збір», що у визначений законом строк позивачем усунено не було.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Відповідно до ст.ст. 2, 3, п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, позивачем сплачується судовий збір за ставкою 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 243 грн. 60 коп.

Згідно ст. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Оскільки в позовній заяві ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 обєднано декілька самостійних вимог немайнового характеру, зокрема, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, за кожною з яких справляється судовий збір, надання позивачем квитанції про сплату судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. не є доказом додержання ним вимог ст.ст. 119, 121 ЦПК України, а отже, визнання місцевим судом позовної заяви неподаною та повернення її позивачеві є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Встановлено, що недоліки позовної заяви позивачем усунуті не були, суд першої інстанції правомірно визнав неподаною та повернув позовну заяву ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а тому відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала місцевого суду залишенню без змін як така, що постановлена з дотриманням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307,312, 314, 315, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відхилити.

Ухвалу судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/ ОСОБА_3

ОСОБА_4

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1