УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Колодійчука В.М., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 15 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 01 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідач, починаючи з 10 березня 2014 року, не надає належної допомоги на утримання дитини. Крім аліментів, дитина потребує додаткових коштів на лікування, придбання медикаментів, належного годування, купівлі одягу, відвідування дитячих садків, факультативів, спортивних секцій, тощо. Їй не відомо де відповідач працює, але його заробіток становить від 8 до 10 тис. грн щомісячно.

Просила суд стягнути з ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 10 березня 2014 року та до його повноліття у твердій грошовій сумі - 2 тис. грн, стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування дитини в сумі 500 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 15 травня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1 тис. грн щомісячно, починаючи з 10 березня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 01 липня 2015 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 15 травня 2015 в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню, змінено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 березня 2015 року та до повноліття дитини.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 15 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 01 липня 2015 року і ухвалити у справі нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі нове судове рішення, апеляційний суд не погодився з висновками районного суду про те, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі, з тих підстав, що доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 отримує інші види доходу, крім заробітної плати за основним місцем працевлаштування в сумі 1 400 грн, а також доказів на підтвердження понесення додаткових витрат на утримання сина, позивачем не надано.

За таких обставин, на підставі ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182, ч. 1 ст. 183, ст. 184 СК України, апеляційний суд дійшов до висновків, що розмір стягнутих аліментів підлягає в даному випадку визначенню в частці від доходу відповідача, а не в твердій грошовій сумі.

Доводи касаційної скарги та наявні в матеріалах справи документи не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 01 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська