Справа № 464/4633/15-ц
пр.№ 2/464/1366/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2015 Сихівський районний суд м. Львова

у складі : головуючого-судді Горбань О. Ю.

при секретарі судових засідань Кравс С. В.

з участю: позивача ОСОБА_2

представника відповідача Рібуна Р. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» з участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Старосільської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання дій незаконними, зобов'язання до вчинення дій та відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась із позовом до відповідача про визнання дій незаконними, зобов'язання компенсувати їй 25 000 грн. за обмеження прав на приватизовану земельну ділянку та з метою дотримання ст.3 Конституції України перемістити встановлену лінію електропередач.

Відповідними заявами неодноразово збільшувала позовні вимоги, остаточно заявою від 21.07.2015 просить визнати дії ПАТ «Львівобленерго» неправомірними, незаконними, зобов'язати відповідача відшкодувати шкоду заподіяну неправомірними діями та не усуненням загрози життю, здоров'ю в розмірі 2 361 230 грн. і вжити невідкладних заходів щодо усунення загрози життю і здоров'ю, а саме з метою дотримання ст.3 Конституції України невідкладно перенести встановлену лінію електропередач з дотриманням нормативних документів в галузі електроенергетики.

Обґрунтовує позов тим, що 10 листопада 2014 року у її відсутності і без її згоди, без будь-якого письмового повідомлення змінено положення лінії електропередач, а саме створено фактично нову лінію електропередач та встановлено електричну опору на її приватизованій присадибній ділянці. Зміна розміщення лінії електропередач призвела до того, що охоронна зона лінії електропередач тепер заходить на її ділянку по всій довжині 25 м, в якій знаходяться 10 фруктових дерев. Зазначає, що будь-які роботи біля фруктових дерев пов'язані з ризиком для життя та здоров'я для неї та членів її родини. Встановлена опора, можливо, знаходиться на газопроводі низького тиску, що є теж безпосередньою загрозою життю і здоров'ю позивача і членів її родини. Просить в судовому порядку визнати дії ПАТ «Львівобленерго» незаконними і неправомірними; вжити невідкладних заходів щодо усунення загрози життю та здоров'ю, тобто невідкладно забрати встановлену лінію електропередач, зобов'язати ПАТ «Львівобленерго» відшкодувати їй шкоду, заподіяну неправомірними діями в розмірі 2 361 230 грн., з яких 2 000 000 грн. - це матеріальна шкода як сукупна вартість її земельної ділянки площею 0,3054 га, будинку площею 24,4 м2 та незавершеного будівництвом другого будинку (60% готовності), розташованих на вказаній земельній ділянці і яка може бути знищена; 75 000 грн. за встановлені обмеження на приватну власність у зв'язку і збільшенням вартості будівельних матеріалів, 286 230 грн. як моральні страждання, виходячи з розрахунку за кожень день страждань (249 днів) х на один неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який, на думку позивача, становить 1218 грн.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні фабулі позову та поданим письмовим обґрунтуванням позовних вимог. Додатково вказала, що неправомірність дії відповідача полягає також в тому, що при зміні лінії електропередач, при перенесенні опори відповідачі не виготовили проектну технічну документацію, в якій зобов'язані зафіксувати всі технічні умови, самочинно перенесли опору лінії електропередач без виклику технічних спеціалістів з інспекції з енергетичного нагляду, Львівгаз, МНС, не дотримались при перенесенні опори вимог в частині прив'язки до газопроводу низького тиску, не залучили землевпорядника. Зазначає, що відповідач не уклав з Старосільською сільської радою договір земельного сервітуту. Крім того, при наданні їй відповіді відповідач розповсюдив її персональні дані. Також просить врахувати, що після звернення до суду постійно отримує погрози, з приводу чого звернулась до правоохоронних органів. Просить позов задоволити.

Представник відповідача Рібун Р.В., діючи згідно довіреності №122-7895 (а.с.44), в судовому засіданні позов заперечив. Надав суду письмові заперечення (а.с.38-40) та пояснив, що 10.11.2014 Пустомитівським РЕМ ПАТ «Львівобленерго» за зверненням Старосільської сільської ради у зв'язку із розширенням дороги аварійно похилену опору № 28 повітряної лінії 0,4 кВ від трансформаторної підстанції № 276 по АДРЕСА_1 перенесено на протилежну сторони дороги на землі загального користування за межами земельної ділянки позивача на відстані, приблизно 0,4 м від огорожі земельної ділянки позивача у присутності та за погодженням Сільського голови Старосільської сільської ради. Перенесення зумовлене тим, що попереднє місце опори було на проїжджій частині дороги. 22.05.2015 на засіданні комісії Інформаційно-консультаційного центру по роботі з побутовими споживачами при ПАТ «Львівобленерго» з участю уповноважених осіб Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у Львівській області, відділу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Львівській області та в присутності позивача, з метою врегулювання спірної ситуації та зняття соціальної напруги, прийнято компромісне рішення спірну опору в термін до 01.08.2015 перенести силами ПАТ «Львівобленерго» після узгодження у встановленому порядку з усіма зацікавленими сторонами місця встановлення опори. В протокол засідання комісії позивач власноручно внесла свою особливу думку, згідно з якою, погодилась з рішенням комісії в разі його вчасного виконання. Також, додатково повідомив, що 16.07.2015 ПАТ «Львівобленерго» було перенесено опору № 28 в узгоджене із Старосільською сільською радою місце, а саме на протилежну сторону дороги від земельної ділянки позивача в обхід дерева, оскільки Старосільською сільською радою не погоджено зрубування цього дерева. Опору № 28 при переносі було замінено на іншу, оскільки сином позивача попередня опора металічною кувалдою була пошкоджена та не підлягала подальшій експлуатації.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, заявою від 20.07.2015 повідомляє про неможливість забезпечити участь представника у зв'язку з щорічними основними відпустками. На адресу суду надані письмові пояснення № 226/02-17 від 17.07.2015 про те, що опора № 28, яка була первинно встановлена ще при електрифікації села, після упорядкування грунтової покращеної щебенем дороги по АДРЕСА_1 фактично опинилась на проїжджій частині дороги та була аварійно похиленою, тому з метою розширення проїзду (в межах існуючої дороги) виконавчим комітетом Старосільської сільської ради прийняте рішення № 39 від 30.10.2014 про перенесення вказаної опори та на підставі якого, Старосільська сільська рада зверталась в Пустомитівський РЕМ ПАТ «Львівобленерго» про її перенесення на протилежну сторону дороги біля огорожі позивача. Згідно плану забудови, який розташований на протилежній стороні від ділянки позивача дорога повинна бути шириною 8 м, однак до впорядкування становила орієнтовно 2,5 м, що суттєво ускладнювало проїзд автотранспорту, після упорядкування ширина дороги становить 4,5 м. 10 листопада 2014 року Пустомитівським РЕМ ПАТ «Львівобленерго» перенесено вказану опору на протилежну сторону дороги в напрямку земельної ділянки позивача та встановлено її на землі загального користування, тобто за межами земельної ділянки позивача. За зверненням Пустомитівського РЕМ ПАТ «Львівобленерго» виконавчим комітетом Старосільської сільської ради прийнято рішення № 32 від 30.06.2015 про погодження проектованого місця розташування вищевказаної опори біля дерева, а у видаленні дерева було відмовлено. 16 липня 2015 року Пустомитівським РЕМ ПАТ «Львівобленерго» перенесено опору № 28 в узгоджене місце, а саме біля дерева на протилежну сторону дороги від земельної ділянки позивача.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю, виходячи з наступного.

Згідно статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 57 і 60 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач 23.01.2001 придбала будинок АДРЕСА_1, який складається з однієї житлової кімнати житловою площею 24,7 м2. До житлового будинку належать вбиральня, криниця, незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 60 %, після закінчення якого старий підлягає знесенню. Цей житловий будинок розташований на земельній ділянці № 1 площею 0,3054 га, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, належній продавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, виданого на підставі рішення виконкому Старосільської сільської ради від 11.12.2000 № 115. (а.с.27)

Відповідно до реєстраційного посвідчення від 14.02.2001 Львівського обласного державного бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, згаданий будинок належить на праві особистої власності ОСОБА_2 на підставі згаданого договору купівлі-продажу. (а.с.28)

З запису приватного нотаріуса в Державному акті на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, 23.01.2001р. за № 121 вбачається, що приватним нотаріусом Пустомитівського райнотокругу посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки № 1 з житловим будинком на ім'я ОСОБА_2 (а.с.29)

Листом № 211/02-17 від 05.11.2014 Старосільська сільська рада просить Пустомитівський РЕМ терміново замінити електричну опору, яка знаходиться по АДРЕСА_1 навпроти житлового будинку позивача, так як вона похилилася над дорогою та створює загрозу для життя жителів села. Листом № 218/02-17 від 10.11.2014 Старосільська сільська рада у зв'язку з розширенням дороги просить Пустомитівський РЕМ аварійно похилену опору, яка розташована по АДРЕСА_1 встановити з протилежної сторони дороги. Проектоване місце узгоджене. (а.с.5)

З листів ПАТ «Львівобленерго» № 132-7129 від 26.11.2014 та № 132-1354 від 04.03.2015 вбачається, що аварійно похилена опора, в зв'язку із відсутністю технічної можливості її вирівнювання, встановлена за погодженням з сільською радою на землях загального користування на відстані, орієнтовно, 0,4 м. від огорожі земельної ділянки позивача. Зауважень щодо наявності підземних комунікацій на погодженому місці встановлення опори від Старосільської сільської ради, як розпорядника земель загального користування не надходило. (а.с.4, 23)

Листом Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Львівській області № 23/01-1008 від 04.12.2014 (а.с.3) підтверджуються наведені обставини із зазначенням, що такі встановлені з виїздом на місце. Аналогічно, вказані обставини підтверджуються листом № 03-12/600 від 10.12.2014 Пустомитівської районної державної адміністрації. (а.с.26)

Отже, вказані обставини про аварійність опори і про необхідність її перенесення на інше місце у межах земель загального користування документально підтверджені. Пояснення позивача на ту обставину, що опора встановлена на її земельній ділянці нею не підтверджені, є голослівними і суперечливими.

Судом враховано, що на засіданні комісії Інформаційно-консультаційного центру по роботі з побутовими споживачами ПАТ «Львівобленерго» № 42 від 22.05.2015 з участю уповноважених осіб Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у Львівській області, відділу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Львівській області та в присутності позивача прийнято рішення про те, що опору № 28 ПЛ 0,4 кВ від КТП 276 по АДРЕСА_1 в термін до 01 серпня 2015 року перенести силами ПАТ «Львівобленерго» після узгодження у встановленому порядку з усіма зацікавленими сторонами місця встановлення опори. Згідно власноручного запису позивача в протоколі засідання комісії, остання погодилась з рішенням комісії в разі його вчасного виконання. Про це рішення відповідачем повідомлено позивача додатково листом № 146-3470 від 26.05.2015, де зазначено, що таке прийнято з метою врегулювання спірної ситуації та зняття соціальної напруги. (а.с.41, 42)

Вказані обставини підтверджуються і у листі Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії № 03/10-2678 від 03.06.2015. (а.с.13)

З листа № 211/02-17 від 06.07.2015 вбачається, що Старосільська сільська рада повідомила Пустомитівський РЕМ ПАТ «Львівобленерго» про те, що виконкомом ради прийнято рішення про погодження проектованого місця встановлення опори № 28. (а.с.69) Рішенням виконавчого комітету Старосільської сільської ради № 32 від 30.06.2015 погоджено проектоване місце встановлення опори № 28 ПЛ-0,4 кВ від КТП-276 біля дерева (згідно додатку № 1) по АДРЕСА_1. Водночас, відмовлено Пустомитівському РЕМ у наданні дозволу на видалення дерева на протилежній стороні в проектованому місці розташування опори. Згідно додатку № 1 проектоване місце розташування опори № 28 на протилежній стороні дороги від земельної ділянки позивача. (а.с.68, 70)

Згідно наряду допуску № 947 від 16.07.2015 Пустомитівського РЕМ ПАТ «Львівобленерго» на повітряній лінії 0,4 кВ від КТП 276 у с. Старе Село, 16 липня 2015 року виконано заміну дефектних опор № 24 та 28 із перенесенням опори № 28 на протилежну сторону дороги. Перенесення із заміною вказаної опори підтверджується актом виконаних ремонтних робіт господарським способом за липень 2015 р. на суму 2980,16 грн., затвердженого начальником Пустомитівського РЕМ ПАТ «Львівобленерго». (а.чс.71-72, 73)

Вказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями Старосільської сільської ради № 226/02-17 від 17.07.2015 (а.с.64).

Відповідно до ч. 3 ст. 76 ЗК України, уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередачі встановлюються охоронні зони. Серед обов'язків власників земельних ділянок, передбачених в статті 91 ЗК України, передбачено обов'язок дотримуватися обмежень, пов'язаних з встановленням охоронних зон. Охоронні зони створюються в т. ч. і уздовж ліній електропередачі для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України (ст. 112 ЗК України).

Згідно ст. 19 Закону України «Про електроенергетику» № 575/97-ВР від 16.10.1997, в охоронних зонах електричних мереж, а також інших особливо важливих об'єктів електроенергетики діють обмеження, передбачені законодавством України щодо використання земель. Розміщення споруд та інших об'єктів в охоронних зонах електричних і теплових мереж без здійснення передбачених нормативно-технічними документами технічних заходів безпеки не допускається.

Згідно ст. 22 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів» № 2480-VI від 09.07.2010, охоронні зони уздовж повітряних ліній електропередачі встановлюються у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидва боки ліній від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на певній відстані залежно від напруги ліній електропередачі. Розмір охоронних та санітарно-захисних зон уздовж повітряних ліній електропередачі визначається паралельними прямими по обидва боки ліній від крайніх проводів на відстані від 2,0 до 40,0 метра залежно від напруги (ст. 24 вказаного Закону).

Пунктом 5 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 209 від 04.03.1997, встановлено охоронні зони електричних мереж уздовж повітряних ліній електропередачі - у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення для повітряних ліній напругою до 1 кВ на відстань 2 метрів. У межах охоронних зон землі у їх власників та користувачів не вилучаються, а використовуються з обмеженнями, передбаченими цими Правилами (п. 4 Правил). Цими ж Правилами встановлені заборони та обмеження в охоронних зонах електричних мереж. Зокрема, відповідно до п. п. 8, 9 Правил, забороняється в охоронних зонах повітряних ліній будувати житлові, громадські та дачні будинки; влаштовувати будь-які звалища; складати добрива, корми, торф, солому, дрова, інші матеріали; розпалювати вогнища; розташовувати автозаправні станції або інші сховища пальномастильних матеріалів; накидати на струмопровідні частини об'єктів електричних мереж і наближати до них сторонні предмети, підніматися на опори повітряних ліній електропередачі; саджати дерева та інші багаторічні насадження, крім випадків створення плантацій новорічних ялинок; влаштовувати спортивні майданчики для ігор, стадіони, ринки, зупинки громадського транспорту, проводити будь-які заходи, пов'язані з великим скупченням людей, не зайнятих виконанням дозволених у встановленому порядку робіт; запускати спортивні моделі літальних апаратів, повітряних зміїв, тощо. У межах охоронних зон, зокрема повітряних ліній, без письмової згоди енергопідприємств, у віданні яких перебувають ці мережі, а також без присутності їх представника забороняється: будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, знесення будівель і споруд; здійснення усіх видів гірничих, вантажно-розвантажувальних, землечерпальних, підривних, меліоративних, днопоглиблювальних робіт, вирубання дерев, розташування польових станів, загонів для худоби, установлення дротяного загородження, шпалер для виноградників і садів, а також поливання сільськогосподарських культур; проїзд в охоронних зонах повітряних ліній електропередачі машин, механізмів загальною висотою з вантажем або без нього від поверхні дороги понад 4,5 метра, тощо.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Встановлено, що спірну опору з повітряною лінією електропередач під напругою 0,4 кВ 10 листопада 2014 року перенесено на землі загального користування на відстані 0,4 м від огорожі земельної ділянки позивача. Межі охоронної зони (2м) частково проходять над частиною цієї земельної ділянки. При цьому, жодних допустимих доказів порушення прав позивача суду не надано, окрім її пояснень.

Крім цього, судом береться до уваги наступне. Між позивачем та відповідачем в позасудовому порядку 22 травня 2015 року (до пред'явлення позову) погоджено перенесення вказаної опори лінії електропередач, узгоджені строки її виносу, а саме до 01 серпня 2015 року. В подальшому опора, з приводу якої позивач звернулась до суду, перенесена відповідачем 16 липня 2015 року, тобто в межах обумовленого строку, на протилежну сторону дороги від земельної ділянки позивача. На переконання суду, досудове врегулювання даного спірного питання з визначенням сторонами терміну виконання спростовує доводи позивача про заподіяну їй шкоду.

Крім цього, доказів того, що низьковольтна повітряна лінія електропередач встановлена на земельній ділянці, що належить позивачу, несла загрозу життю та здоров'ю позивача чи її майну позивачем не подано, а судом не здобуто. Всі пояснення позивача з цього приводу носять характер припущень.

Відтак, суд не вбачає підстав для зобов'язання ПАТ «Львівобленерго» перенести спірну лінію електропередач з дотриманням нормативних документів в галузі електроенергетики, оскільки на час розгляду справи така вже перенесена в попередньо обумовлені сторонами строки.

Аналізуючи позовні вимоги про визнання дій відповідача незаконними судом враховано, що відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, однак ПАТ «Львівобленерго» таким органом влади не являється. Не передбачено, як спосіб захисту інтересів позивача, визнання дій незаконними іншого суб'єкта господарювання жодним законом чи договором. Належним способом захисту в даному випадку буде відновлення становища, яке існувало до порушення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової, моральної (немайнової) шкоди, а такі вимоги пред'явлені.

Тому суд приходить до переконання, що в задоволенні вимоги про визнання дій ПАТ «Львівобленерго» незаконними слід відмовити, оскільки така вимога не може вважатись належним способом захисту інтересів позивача.

Судом враховано, що перенесення лінії електропередач відповідачем 10 листопада 2014 року викликане суспільними інтересами (опора була аварійною та нахиленою, розміщена на проїжджій частині дороги) з ініціативи та з погодження органу місцевого самоврядування - Старосільської сільської ради. Обмежень для позивача протягом часу з 10.11.2004 по 16.07.2015 вказана низьковольтна повітряна лінія електропередач не потягла, оскільки розташована за межами огорожі земельної ділянки позивача, не перешкоджала проходу, проїзду, тощо. Покликання позивача на ту обставину, що саме на відповідача слід покласти обов'язок по доведенню правомірності своїх дії, судом не береться до уваги.

Що стосується позовних вимог про стягнення з ПАТ «Львівобленерго» шкоди в розмірі 2361230 грн., то в цій частині суд відмовляє, виходячи з наступного.

Позивачем не доведено, що загроза небезпеки для життя та здоров'я чи для майна позивача, членів її родини дійсно існувала та що дійсно вказана низьковольтна лінія електропередач призвела чи могла призвести до завдання шкоди позивачу. Будучи користувачем електричної енергії, яка надається у будинок позивача, на переконання суду, покликання про уявну небезпеку та заподіяння будь-якої шкоди у зв'язку з перенесенням опори, про імовірність пожежі, про уявне і можливе ураження струмом в зоні повітряної лінії електропередач, про можливе розташування газопроводу на місці встановленої опори та на місці, куди її перенесено є необґрунтованими.

При цьому, судом враховано, що позиція позивача, її пояснення стосовно спричинення їй шкоди є голослівними, носять суперечливий і неузгоджений характер. З однієї сторони позивач вимагає невідкладно в судовому порядку вжити заходів по усуненню шкоди, спричиненої її здоров'ю, не визнає факт перенесення опори. Одночасно позивач заявляє клопотання про оголошення перерв для надання їй можливості отримати експертну оцінку земельної ділянки, отримати експертну оцінку своїм моральним стражданням, розмір яких обраховує як щоденні страждання протягом 249 днів у зв'язку з неможливістю використовувати приватну власність для будівництва.

З врахуванням прийняття відповідачем 22.05.2015 в позасудовому порядку погодженого із позивачем рішення про винос лінії електропередач до 01.08.2015 та виносу спірної лінії електропередач в межах обумовленого строку, суд, керуючись принципом змагальності, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача шкоди є похідними від позову про зобов'язання вчинити певні дії, а як зазначено вище, суд дійшов до висновку про не обґрунтованість цих позовних вимог. Відтак не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині стягнення шкоди. Зокрема, безпідставними є вимоги про стягнення 2 000 000 грн. матеріальної шкоди, тобто суми, яка визначена позивачем як сукупна вартість її земельної ділянки площею 0,3054 га, будинку площею 24,4 м2 та незавершеного будівництвом другого будинку (60% готовності), оскільки такі відповідачем не вилучені, не знищені, а після виносу лінії електропередач не обтяжені жодними заборонами чи обмеженнями.

Вимоги про стягнення 75 000 грн. за встановлені обмеження на приватну власність теж не підлягають до задоволення, оскільки після виносу лінії електропередач усі можливі обмеження цією лінією електропередач зняті. Не підлягають до задоволення і вимоги про відшкодування 286 230 грн. моральної шкоди, оскільки доказів спричинення такої позивачем не подано, а судом не здобуто.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. 19 Закону України «Про електроенергетику», ст. ст. 76, 91, 112, 156, 157 ЗК України, ст. ст. 16, 22, 23, 1164, 1165, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 22, 24 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів», Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 209 від 04.03.1997, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» про визнання дій ПАТ «Львівобленерго» незаконними, неправомірними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, вжиття невідкладних заходів щодо усунення загрози життю та здоров'ю - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: