ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8464/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2015 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря Шегеди Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту - Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - Відповідач, ОСОБА_2.) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 21.12.2005 р. між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № KIV0AK03391243 на суму в розмірі 9 117,65 доларів США строком до 21.12.2012 р. В порушення умов Кредитного договору Відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання не виконував та станом на 21.08.2015 р. мав заборгованість по договору на загальну суму в розмірі 67 475,20 доларів США. З огляду на таке Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

В судове засідання представник позивача не з'явився, просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримає, проти заочного рішення не заперечуває (а.с. 3).

Відповідач та його представник у судовому засіданні просили відмовити у позові з огляду на те, що Позивач пропустив строку позовної давності за пред'явленими вимогами та подали заяви про застосування строку позовної давності (а.с. 50, 51).

Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши наявні письмові докази, суд встановив наступне.

21 грудня 2005 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № KIV0AK03391243 на суму в розмірі 9 117,65 доларів США строком до 21.12.2012 р.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором.

У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Станом на 21.08.2015 р. відповідач має заборгованість - 67 475,20 доларів США, яка складається з: 9 253,25 доларів США - заборгованість за кредитом; 13 900,67 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 629,28 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 43 692,00 доларів США - пеня, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4-5).

Під час розгляду справи, відповідач, представник відповідача заявив клопотання про застосування строків позовної давності до всіх нарахувань позивача, що перевищують строки позовної давності, посилаючись, що Позивачем порушені строки звернення до суду.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України під позовною давністю розуміється строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Приписами статті 257 Цивільного кодексу України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до виписки про рух коштів по рахунку Відповідач вніс кошти на погашення тіла кредиту 20.01.2007 р. (а.с. 4), по процентам - 02.03.2009 р. (а.с. 4), внаслідок чого, право Позивача на дострокове стягнення всієї суми кредиту було порушене Відповідачем, про що кредитор знав, однак до суду в межах строків позовної давності не звернувся, що є підставою для відмови у позову, згідно ч. 4 ст. 267, ст. 266 Цивільного кодексу України.

Згідно п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у справі.

Згідно ст. 253 Цивільного кодексу України, визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В зв'язку з тим, що право кредитора на стягнення всієї суми кредиту було порушене Відповідачем з 02.03.2009 р., тому перебіг строку позовної давності почався з 20.03.2009 р. та закінчився 20.03.2012 р.

Так як, позовна заява Позивача подана 29.09.2015 р., а строк позовної давності за основним зобов'язанням закінчився 30.03.2009 р., то позовна давність щодо стягнення кредиту, відсотків та пені закінчилася.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у справі, з'ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що слід застосувати встановлену Цивільним кодексом України позовну давність та у задоволені позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 253, 256, 257, 267, 526, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» та на підставі ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 208, 209, 214, 215, 360-7 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: