Справа №4-с/331/64/15
№ 0808/7208/2012
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Скользнєва Н.Г., перевіривши відповідність скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, вимогам статей 119, 120 ЦПК України,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1, в порядку ст. 385 ЦПК України, звернулася до суду зі скаргою, в якій просила суд визнати незаконними всі виконавчі дії, вчинені Жовтневим ВДВС Запорізького МУЮ в рамках виконавчого провадження № 43555434, відкритого на підставі виконавчого листа № 2/331/79/14, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 31.01.2014 р., після 01 серпня 2014 року, тобто після закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2015 року скарга ОСОБА_1 залишена без руху, з наданням заявникові строку для усунення її недоліків .

У передбачений законом строк ОСОБА_1, згідно з вимогами ухвали суду від 07.10.2015 року, надала суду уточнену скаргу.

Перевіркою змісту уточненої скарги встановлено наступне.

В ухвалі від 07.10.2015 р. суддя звернув увагу заявниці на положення пункту 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 р. « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах ( далі постанова Пленуму), з яких вбачається, що враховуючи положення ст. 383 ЦПК, суб»єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у ст. 3 Закону України « Про державну виконавчу службу», оскільки відповідно до частини другої статті 4 цього Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень органів ( посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

У відповідності до положень ст. 383 ЦПК заявницею у первісній скарзі суб»єктом оскарження вірно вказаний державний виконавець Жовтневого ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_2

Проте, у прохальній частині скарги заявник просив суд визнати незаконними дії, вчинені Жовтневим ВДВС ЗМУЮ.

Тобто, первісна скарга мала суперечності щодо суб»єкта оскарження.

Вказаний недолік скарги заявникові слід було усунути.

Крім того, всупереч вимогам п.3 ч.2 ст. 119 ЦПК, заявником прохальна частина первісної скарги була сформульована не конкретно, оскільки заявник просив суд визнати незаконними всі виконавчі дії, вчинені державним виконавцем після закінчення виконавчого провадження.

Вказаний недолік скарги заявникові слід було усунути.

Проте, із змісту уточненої скарги вбачається, що її прохальна частина заявником залишена без змін, що свідчить про не виконання вимог судді, викладених по тексту ухвали від 07.10.2015 р.

Надалі, як зазначалось вище заявником у первісній скарзі , у відповідності до положень ст. 383 ЦПК України , вірно був вказаний суб»єкт оскарження, а саме державний виконавець відповідної виконавчої служби.

Проте, в уточненій скарзі заявник в якості особи, дії якої оскаржуються, зазначив Жовтневий ВДВС Запорізького МУЮ замість державного виконавця Жовтневого ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_2, що не відповідає положенням ст. 383 ЦПК, і на що суд звертав увагу заявника по тексту ухвали від 07.10.2015 р.

А отже, заявником вимоги суду у необхідному обсязі не виконані , що позбавляє суд можливості прийняти до свого провадження дану скаргу, як таку, що складена в неналежному обсязі, необхідному для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи у визначений законом строк.

Згідно п.13 постанови Пленуму скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положенням ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

Згідно ч.2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач, в даному випадку заявник, відповідно до ухвали у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява, в даному випадку скарга, вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява ( скарга) вважається неподаною і повертається позивачеві ( заявникові).

Керуючись ч.2 ст. 121 ЦПК України , суддя

У Х В А Л И Л А :

Повернути ОСОБА_1 подану нею скаргу на дії державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького міського управління юстиції.

Роз»яснити, що відповідно до ч.5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви ( скарги) не перешкоджає повторному зверненню із заявою ( скаргою) до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви ( скарги).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

15.10.2015 .