Справа № 362/1024/15-ц
Провадження № 2/362/1092/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" квітня 2015 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Корнієнка С.В., при секретарі - Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до з вимогами про стягнення з відповідача упущеної вигоди в сумі 145890 грн., заподіяної їй внаслідок зростання курсу валюти та різниці між сумою коштів набутих відповідачем без достатньої правової підстави в розмірі 9000 доларів США, з часу ухвалення апеляційним судом Київської області рішення від 24 листопада 2014 року про їх стягнення на її користь в розмірі 104 850 грн. та її звернення до суду з цим позовом в сумі 250 740 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити.

В судове засідання відповідач та його представник двічі не з'явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином, але повторну неявку представника, за заявою останнього, нібито через його участь в іншому судовому процесу без наданнях будь-яких доказів, суд визнав без поважних причин.

Оскільки позивач в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи, суд визнав за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч.3 ст.61 ЦПК України, обставині, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до положень ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Також цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За положеннями ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до положень ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Положення ст. 22 ЦК України встановлюють право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування. За правилами вказаної статті збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 24.11.2014 року по справі № 362/3398/14-ц (провадження № 22-ц/780/5964/14) з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 стягнути грошові кошти набути без достатньої правової підстави у розмірі 104 850 грн. Зазначене рішення перебуває на примусовому виконанні у виконавчій службі.

Таким чином, з огляду на зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що після ухвалення 24 листопада 2014 року судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми безпідставно отриманих останнім коштів, сторони в будь-яких правовідносинах за договором або законом не перебували, у зв'язку з чим, вимоги позову про відшкодування відповідачем нібито заподіяних заявниці збитків у виді доходів, які заявниця могла б реально одержати за звичайних обставин, тобто упущена вигода, а рівно як її втрати, які вона зробила або мусить зробити, нею в суді не обґрунтовані та не доведені через відсутність порушення її прав, в тому числі, внаслідок дій саме відповідача, а тому, не відповідають вимогам чинного законодавства та не підлягають задоволенню.

При цьому, суд звертає увагу, що питання виконання судового рішення та судового контролю за його виконанням врегульовані положеннями Розділів УІ і УІІ ЦПК України, що не позбавляє позивача, в разу невиконання відповідачем судового рішення, звернутися до суду з відповідними вимогами.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, ч. 1 ст. 14, ст. ст. 15, 16, 22 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 60, 213, 215, 218, 224, 223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.