У Х В А Л А

Справа № 183/1566/15

№ 2/183/1601/15

14 квітня 2015 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.03.2015 року, під головуванням судді Болкарьова С.В., позовну залишено без руху, оскільки позивачем не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

На виконання ухвали суду позивачка надала суду уточнюючу позовну заяву, в якій обґрунтовує своє право скористатися у відповідності до ч.2 ст.110 ЦПК України, можливістю обрати суд за правилами альтернативної підсудності, а саме, те, що на її утриманні є неповнолітня дитина, а також вона не має матеріальної можливості виїхати до місця проживання відповідача.

Згідно рішення зборів суддів від 06.04.2015 року, після проведення повторного автоматичного розподілу справи дану справу призначено головуючому судді Березюк В.В.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю за необхідне повернути її позивачу з наступних підстав.

Позивачу було надано строк для усунення недоліків терміном пять днів з моменту отримання нею ухвали.

Як зазначалося вище, на виконання вимог ухвали суду від 18.03.2015 року позивач подала до суду уточнюючу позовну заяву, якою обґрунтовує своє право скористатися можливістю обрати суд за правилами альтернативної підсудності.

Втім, позивачка не надає суду доказів того, що на її утриманні перебуває неповнолітня дитина, або вона не має матеріальної можливості виїхати до місця проживання відповідача. При цьому, суд критично ставиться до наданої копії свідоцтва про народження дитини, оскільки воно свідчить про те, що позивачка є матірю неповнолітньої дитини, а не те, що на її утриманні перебуває ця дитина.

У відповідності до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В порушення даних вимог закону позивачка не довела те, що вона має право скористатися у відповідності до ч.2 ст.110 ЦПК України, можливістю обрати суд за правилами альтернативної підсудності. А тому, ухвала суду від 18.03.2015 року про залишення позовної заяви без руху не виконана.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, враховуючи те, що позивач у встановлений строк не усунув недоліків позовної заяви, вважаю за необхідне повернути позовну заяву позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визнати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що вона має право повторно звернутися до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Березюк