РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиці О.В.

при секретарі Сисенко Ю.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

п/третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю Шахта «Білозерська» до Добропільського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби у Донецькій області про визнання акту форми П-4 незаконним та скасування акту, треті особи - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Добропіллі Донецької області, комунальний заклад охорони здоров»я «Добропільська лікарня інтенсивного лікування», ОСОБА_4, -

в с т а н о в и в:

ТДВ Шахта «Білозерська» звернулося до суду з позовом до Добропільського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби у Донецькій області про визнання незаконним акту розслідування хронічного професійного захворювання ОСОБА_4 за формою П-4 від 24 квітня 2006 року та його скасування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.04.2006 року відповідачем було складено вищевказаний акт, яким встановлено зв»язок виникнення професійного захворювання ОСОБА_4 у зв»язку із виконанням ним трудових обов»язків в якості гірника очисного вибою підземного. Зазначений акт позивач вважає не законним і таким, що складено з порушенням вимог Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений ПКМУ від 25.08.2004 року № 1112 (далі Порядок), який діяв на момент складання даного акту. Позивач не згоден з висновками комісії, які зазначені в акті виходячи з наступного:

1.Зазначає, що розслідування причин профзахворювання було проведено комісією за період роботи на шахті «Білозерська» з 2004 року по 2006 рік, але з копії трудової книжки ОСОБА_4 вбачається, що останній у вугільній промисловості почав працювати з 1979 року, а саме з 1979 року перебував у трудових відносинах з шахтою Краснолиманська, з 1995 року шахтою Родинська, з 1997 року ГХК «Селідоввугілля», з 2001 року шахтою Стахановка. Тобто на думку позивача хронічне захворювання ОСОБА_4 виникло з 1979 року ще до праці на підприємстві позивача, а комісія з розслідування профзахворювання не врахувало вищевказане і висновки зробила лише дослідуючи умови праці ОСОБА_4 саме на підприємстві позивача. Крім того позивач зазначив, що ОСОБА_4 перебував на диспансерному обліку з діагнозом «Бронхит» ще з 2003 року і проходив лікування з цього приводу, але комісія вказаний факт до уваги не взяла.

2. Зазначає, що в п.13 акту взагалі не зазначено з яких джерел встановлено класи та ступені показників шкідливості праці.

3.Зазначає, що в п.16 акту комісія повинна була зазначити факти невиконання технологічних регламентів виробничого процесу; порушень режиму експлуатації

технологічного устаткування, приладів, робочого інструменту; аварійних ситуацій; пошкодження захисних засобів і механізмів, систем вентиляції, екранування, сигналізації, освітлення, кондиціювання повітря; порушення правил техніки безпеки, гігієни праці; відсутність (невикористання) засобів індивідуального захисту; недосконалість технології, механізмів, робочого інструменту; неефективність роботи систем вентиляції,

кондиціювання повітря, захисних засобів, механізмів, засобів індивідуального захисту; відсутність заходів і засобів рятувального характеру тощо. Однак в порушення вимог Порядку та вимог заповнення пункту 16 акту комісією було зазначено лише те, що професійне захворювання виникло в зв»язку з «недосконалістю технології знепилюючих заходів, неефективність засобів боротьби з пилом, не дотримання та не виконання усього комплексу знепилюючих заходів, передбачених проектом комплексного обезпилювання шахти та окремих відділень».

Крім цього позивач зазначив, що висновок комісією здійснено на підставі хронокарт складених працівниками підприємства про характер роботи, що не відповідає умовам всієї трудової діяльності. А також комісією не зазначено які саме порушення, аварійні ситуації привели до виникнення професійного захворювання.

4. В акті відсутні відомості про стан здоров»я хворого і порядок і результати проходження періодичних медичних огляді, висновки вивчення і контролю дотримання технологічної документації і порядку забезпечення і використання засобами індивідуального захисту і засобами малої механізації; не проведено аналіз умов праці за весь період виконання робіт з небезпечними умовами праці. Тому позивач вважає, що висновок про умови праці, причини професійного захворювання та винних осіб є не об»єктивним і не відповідає фактичним обставинам.

5. На думку позивача комісія в п.17 акту не зазначила всіх причин (виробничих факторів) професійного захворювання і свої висновки про характер роботи ОСОБА_4 зробила лише на підставі документів, які характеризували його роботи лише за одну дві зміни.

6. Позивач зазначає, що в акті комісії відсутні відомості про розгляд і оцінку:

проведеної атестації робочих місць, результатів обстежень і досліджень, проведених відповіданими закладами державної СЕС або санітарними лабораторіями, атестованими МОЗ

інструкції з охорони праці працівника, технологічну документацію по порядку ведення робіт

заключних актів періодичних медичних оглядів, первинних медичних документів щодо хворого

наказів та розпорядження адміністрації підприємства про порушення працівником вимог правил та інструкцій з охорони праці, забезпечення засобами індивідуального захисту, порядку їх використання

письмових пояснень посадових осіб, інших працівників з питань, пов'язаних з розслідуванням причин професійного захворювання

необхідності проведення додаткових досліджень.

Враховуючі вищезазначені обставини позивач вважає висновок необєктивним і таким, що не відповідає фактичним обставинам.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві і просив його задовольнити. Зазначив, що комісія з розслідування не в повній мірі з»ясувала усі обставини, які могли бути причинами виникнення профзахворювання ОСОБА_4, а саме не дослідили документи, які свідчили, що останній працював також і на інших підприємствах з шкідливими умовами праці, крім ш.Білозерська, що також вплинуло на виникнення профзахворювання і не вказало ці обставини в акті П-4. Зазначив, що комісія не врахувала те, що до працевлаштування на ш.Білозерська вже мав певне захворювання. Також вважав, що комісія з розслідування перевищила свої повноваження і самостійно визначила ступінь шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу ОСОБА_4, що не мала права робити, так як комісія не є тим суб»єктом, який має право визначати вказані класи та ступені.

Представник відповідача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, позов не визнав і пояснив, що акт розслідування хронічного професійного захворювання ОСОБА_4 за формою П-4 від 24 квітня 2006 року було складено у відповідності з ПКМУ 25.08.2004 № 1112 «Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» на підставі повідомлення про професійне захворювання за формою П-3 обласної клінічної лікарні профзахворювань м.Добнецька від 03.11.2006 року № 7356/3555. Акт П-4 повноважним складом комісії, яка була призначена наказом роботодавця.. Після складення акту він був підписаний всіма членами комісії без будь-яких застережень. Вважає вимоги позивача необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Добропіллі ОСОБА_3 просила вирішити справу на розсуд суду.

Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Надав заяву в якій просив зупинити провадження по справі в з»язку з тим, що він перебуває на стаціонарному лікуванні.

Судом було відмовлено ОСОБА_4 в зупиненні провадження, так як відповідно до п.2 ч.1 ст.202 ЦПК України, суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку захворювання сторони (тобто позивача або відповідача), підтвердженого медичною довідкою, що виключає можливість явки до суду протягом тривалого часу. Враховуючи те, що ОСОБА_4 в процесі є третьою стороною, суд вважав, що судовий розгляд можливо продовжити без участі останнього і це не порушить його прав і інтересів.

Представник КЗОЗ «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» в судове засідання не з»явився про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Причини не явки суду не відомі.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в 2006 році, комісією з розслідування хронічного професіонального захворювання, яка була створена роботодавцем ОП «Шахта «Білозерська» ДП «Добропіллявугілля», було проведено розслідування причин виникнення професійного захворювання працівника шахти «Білозерська» - ОСОБА_4. За результатами розслідування 24.11.2006 року комісією був складений акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 відносно ОСОБА_4.

Відповідно до акту вбачається, що Донецькою обласної клінічною лікарнею профзахворювань 03.11.2006 року ОСОБА_4 був встановлений діагноз хронічний обструктивний бронхит пилової етіології. Друга стадія, помірна течія. ЛН І-ІІ ст.. Захворювання професійне. Код 490.2.

Зі змісту акту вбачається, що комісією з розлідування профзахворювання за участю, в тому числі і представника позивача (підприємства, працівником якого був ОСОБА_4Д.) зроблено висновок про наявність шкідливих умов праці.

Згідно п.16 вказаного акту вбачається, що професійне захворювання виникло внаслідок недосконалості технології знепилюючих заходів, неефективності засобів боротьби з пилом, не дотримання та не виконання всього комплексу знепилюючих заходів, передбачених проектом комплексного знепилювання шахти і окремих ділянок.

В п.17 акту вказано, що причиною професійного захворювання є те, що ОСОБА_4 піддавався впливу углепородной пилу кремній містить фіброгенної дії в професії гірника очисного забою в концентрації 1110105 мг/куб. м при ГДК=4 мг/куб. м..

Статтею 22 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

Процедура розслідування та обліку випадків хронічних професійних захворювань передбачена п.п. 68 - 92 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ від 25 серпня 2004 р. N 1112 (далі Порядок розслідування) та чинного на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п.7 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві (в редакції що діяла станом на час розслідування причин виникнення профзахворювання ОСОБА_4Д.), який затверджено Постановою КМУ від 25 серпня 2004 р. N 1112 (далі Порядок розслідування), розслідування проводиться у разі раптового погіршення стану здоров'я працівника або особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, одержання ними поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання.

До гострих професійних захворювань і гострих професійних отруєнь, відповідно до п.7 Порядку розслідування належать захворювання та отруєння, спричинені впливом небезпечних факторів, шкідливих речовин не більше ніж протягом однієї робочої зміни.

Так відповідно до Порядку розслідування, повідомлення за формою П-3 є підставою для проведення розслідування випадку професійного захворювання.

Згідно п.75 Порядку спеціалізованими лікувально-профілактичними закладами стосовно кожного хворого складається повідомлення за формою П-3 згідно з додатком 14. Протягом трьох діб після встановлення діагнозу це повідомлення надсилається роботодавцю та керівнику підприємства, шкідливі виробничі фактори на якому призвели до виникнення професійного захворювання, установі державної санітарно-епідеміологічної служби, яка обслуговує це підприємство, робочому органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства.

З п.8 акту розслідування вбачається до повідомлення за формою П-3 до Добропільської СЄС надійшло 15.11.2006 року.

Відповідно до п.76 Порядку розслідування, обов»язок по організації розслідування причин виникнення професійного захворювання покладено на роботодавця, який наказом призначає комісію з розслідування причин виникнення професійного захворювання (далі - комісія з розслідування), до складу якої входять представник установи державної санітарно-епідеміологічної служби, яка обслуговує підприємство (голова комісії), представники лікувально-профілактичного закладу, що обслуговує підприємство, підприємства, працівником якого є потерпілий, первинної організації профспілки, членом якої є потерпілий, або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці, якщо потерпілий не є членом профспілки, робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства. До розслідування в разі потреби можуть залучатися представники інших органів. Розслідування випадку професійного захворювання проводиться протягом десяти робочих днів після надходження повідомлення за формою П-3.

З пояснень представника відповідача було встановлено, що комісія з розслідування була призначена наказом роботодавця, що не оспорювалось позивачем в судовому засіданні.

З акту розслідування також вбачається, що розслідування випадку професійного захворювання ОСОБА_4 було проведено в строки, передбачені п.75 Порядку розслідування.

Пунктом 77 Порядку розслідування передбачено, що роботодавець зобов'язаний подати комісії з розслідування дані санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, важкості та напруженості праці на робочому місці, нормативні документи (ДСТУ, ГОСТ тощо), технологічні регламенти виробництва, відомості про професійні обов'язки працівника, забезпечити комісію приміщенням, транспортними засобами і засобами зв'язку, організувати друкування, розмноження і оформлення в необхідній кількості матеріалів розслідування. У разі відсутності даних санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, важкості та напруженості праці на робочому місці, шкідливі виробничі фактори на якому призвели до настання професійного захворювання, роботодавець за власні кошти негайно організовує дослідження умов праці. Якщо робоче місце потерпілого не збереглося, використовуються результати дослідження факторів виробничого середовища і трудового процесу та санітарно-гігієнічна характеристика аналогічного робочого місця.

Відповідно до 1.10 Порядку складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, що затверджений наказом МОЗ N 614 від 13.12.2004, у разі, коли працівник працював на декількох підприємствах, санітарно-гігієнічна характеристика складається закладом державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснював державний санітарно-епідеміологічний нагляд за останнім підприємством, де працював працівник, з доданням при потребі інформаційних довідок від інших закладів державної санітарно-епідеміологічної служби, які здійснювали державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємствами, де він працював раніше.

Відповідно до п.1.9 Порядку складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, що затверджений наказом МОЗ N 614 від 13.12.2004, на непрацюючих пенсіонерів або осіб, що не працюють, складається Інформаційна довідка про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) (далі - Інформаційна довідка), яка наведена в додатку 2, на підставі даних про умови праці на їх робочих місцях, при збереженні останніх на підприємстві, де вони раніше працювали, отриманих на підставі даних закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, наукових досліджень (розробок), характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах. Обстеження підприємства для складання інформаційної довідки, у разі необхідності, проводиться за участю представника робочих органів виконавчої дирекції Фонду.

В судовому засіданні з пояснень представника відповідача було встановлено, що так як ОСОБА_4 на момент розслідування вже не працював на шахті Білозерська, яка була його останнім місцем роботи, то в даному випадку санітарно-гігієнічна характеристика умов праці не складалася. Комісією досліджувалась інформаційна довідка про умови праці ОСОБА_4 за останнім місцем роботи на шахті Білозерська, яка була складена Добропільською санепідемстанцією на підставі наданих шахтою Білозерська даних, де були відображені ті шкідливі виробничі фактори на робочому місці працівника, які могли спричинити виникнення і розвиток професійного захворювання конкретного працівника.

Відповідно до п.78 Порядку розслідування, за результатами розслідування комісія складає акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 згідно з додатком 15, у якому відображає заходи щодо запобігання розвиткові професійного захворювання та забезпечення нормалізації умов праці, а також установити осіб, які не виконали відповідні вимоги законодавства про охорону праці і про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення.

У разі коли роботодавець або інші члени комісії відмовляються підписати акт форми П-4, складається відповідний акт, який є невід'ємною частиною акта форми П-4.

Акт форми П-4 затверджує головний державний санітарний лікар області (міста, району), на водному, повітряному, залізничному транспорті, Міноборони, МВС, СБУ, Адміністрації Держприкордонслужби, Державного департаменту з питань виконання

покарань, Державного лікувально-оздоровчого управління, якому підпорядкована установа державної санітарно-епідеміологічної служби, яка обслуговує підприємство.

З акту, який є предметом спору в даному процесі, вбачається, що він підписаний всіма членами комісії без відміток у ньому про викладення окремої думки щодо його висновків членами комісії, затверджений головним державним санітарним лікарем - ОСОБА_5 та завірений печаткою.

Що стосується доводів представника позивача про те, що в п.13 акту взагалі не зазначено з яких джерел встановлено класи та ступені показників шкідливості праці та з приводу того, що комісія не мала права самостійно встановлювати класи та ступені, а повинна була керуватися матеріалами атестації робочих місць, результатами обстежень, проведених відповідними атестованими на це установами, то суд з цього приводу зазначає наступне.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на тому, що комісія з розслідування профзахворювання не мала право самостійно, відповідно до гігієнічної класифікації праці відносити умови праці до того чи іншого класу та ступеню, так як це повинна була зробити відповідна організація, яка має відповідну атестацію і саме її висновки мали були покладені при заповненні пункту 13 акту П-4.

Вищевказані доводи представника позивача суд вважає помилковими, так як відповідно до п.79 Порядку розслідування саме комісія з розслідування проводить гігієнічну оцінку умов праці працівника за матеріалами раніше проведених атестацій робочих місць, результатів обстежень і досліджень, проведених відповідними установами державної санітарно-епідеміологічної служби або санітарними лабораторіями, атестованими в установленому порядку МОЗ.

Зі змісту п.13 акту П-4 від 26.11.2006 року вбачається, що класифікацію умов праці ОСОБА_4 комісією з розслідування було визначено на підставі Гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, яка затверджена наказом МОЗ N 528 від 27.12.2001 року.

З пояснень представника відповідача судом було встановлено, що вперше і в останнє атестація робочих місць в підземних умовах на шахті Білозерська була проведена в 2008 році. Вказаний факт представником позивача не оспорювався. Розслідування проводилось в 2006 році, тому взяти до уваги матеріали атестації робочих місць, яка була проведена в 2008 році комісія не мала можливості. Для визначення класу та ступеню шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу ОСОБА_4 комісією з розслідування використовувались дані, що були надані ш.Білозерською, а саме гігієнічна класифікація праці визначалась на підставі наданих шахтою даних (що містилися в актах про результати замірів концентрації пилу, температури, швидкості повітря та вологості в гірничих виробках шахти), відповідно до Гігієнічної класифікації № 528 від 27.12.2001 року.

Відповідно до п.1.1.гігієнічної класифікації № 528 від 27.12.2001 року, гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу ( далі - Гігієнічна класифікація) призначена для гігієнічної оцінки умов та характеру праці на робочих місцях з метою, в тому числі і розслідування випадків професійних захворювань та отруєнь.

Пунктом 1.7. Гігієнічної класифікації передбачено, що вона використовується і для установ, що здійснюють контроль за дотриманням санітарних норм і правил, гігієнічних нормативів на робочих місцях, а також проводять оцінку умов праці при атестації робочих місць (установи санепіднагляду, організації, що акредитовані та атестовані на право вимірювання і оцінки факторів виробничого середовища і трудового процессу).

Враховуючи наведене, а також те, що в складі комісії з розслідування був представник Добропільської СЄС, обов»язком якого є здійснення контролю за дотримання санітарних норм і правил, гігієнічних нормативів на робочих місцях, доводи представника позивача про те, що комісія не мала права самостійно визначати клас і ступень шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу ОСОБА_4 є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.

Що стосується доводів представника позивача про те, що комісією не було розроблено програму розслідування причин виникнення професійного захворювання та не розподілялися розподілити функції між членами комісії, то суд до цих доводів відноситься критично, так як в судовому засіданні вказані доводи ніяким чином підтверджені не були, а представник відповідача наполягав на тому, що програма розслідування причин виникнення профзахворювання ОСОБА_4 була розроблена комісією і функції між членами комісії були розподілені. Крім цього представник відповідача зазначав, що Порядком розслідування не передбачено, що комісія з розслідування обов»язково повинна фіксувати свої дії щодо розроблення програми розслідування причин виникнення професійного захворювання та розподілення функції між членами комісії в письмовій формі. Всі ці дії були зроблені комісією в усній формі.

Що стосується доводів представника позивача про те, що ОСОБА_4 з 2003 року має захворювання «бронхіт» і був прийнятий на шахту Білозерська вже маючи вказане захворювання, що на його думку свідчить про те, що професійне захворювання виникло ще до працевлаштування на шахту Білозерська і тому висновки комісії про те, що професійне захворювання виникло у ОСОБА_4 внаслідок того, що він працював саме на шахті Білозерська є такими, що не відповідають дійсності, то суд з приводу даних доводів зазначає, що будь-яких доказів, які б достовірно вказували на те, що ОСОБА_4 з 2003 року хворіє на «бронхіт» і це захворювання було у нього професійне, представником позивача суду надано не було, тобто вказані факти є такими, що належним чином підтверджені не були.

Крім того суд звертає увагу на те, що виникнення професійного захворювання є тривалим процесом і сам факт наявності певного захворювання в певний період ще не може свідчити про те, що захворювання є професійним, так як відповідно до п.69 Порядку розслідування, віднесення захворювання до професійного проводиться відповідно до процедури встановлення зв'язку захворювання з умовами праці, яка зазначена в додатку 13 до Порядку розслідування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що доводи позивача про необєктивність проведення розслідування профзахворювання є безпідставними і непідкріплені доказами, а тому у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування акту розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 24.11.2006 року складеного відносно ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову товариства з додатковою відповідальністю Шахта «Білозерська» до Добропільського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби у Донецькій області про визнання акту форми П-4 незаконним та скасування акту, треті особи - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Добропіллі Донецької області, комунальний заклад охорони здоров»я «Добропільська лікарня інтенсивного лікування», ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошенні 07.07.2015 року. З повним текстом рішення сторони можуть бути ознайомлені 14.07.2015 року

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя О.В.Здоровиця

07.07.2015