АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 серпня 2015 року,

встановила:

17 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду зданим позовом.

Вимоги обґрунтовувала тим, що 25 вересня 2010 року з відповідачем зареєстрований шлюб. У 2015 році рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб з відповідачем розірвано.

Від шлюбусторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,яка проживає разом з позивачем. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання та на утримання дитини.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 17 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уроженця м.Тернопіль Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_6 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: 61202, АДРЕСА_1, проживає за адресою:02152, АДРЕСА_2, адреса для листування:03150, АДРЕСА_3, аліменти в розмірі 25 відсотків з усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 17 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уроженця м. Тернопіль Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_6, на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: 61202, АДРЕСА_4, проживає за адресою: 02152, АДРЕСА_2, адреса для листування: 03150, АДРЕСА_5, аліменти в розмірі 16,6 відсотків з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 17 червня 2015 року і до ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Стягнуто з з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уроженця м. Тернопіль Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_6, судовий збір в дохід держави в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове по суті позовних вимог, яким визначити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі не більшій, ніж 750 грн. 00 коп. на місяць, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечила.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини у відсотках від його заробітку, є доведеними та обґрунтованими.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 25.09.2010 року.

У 2015 році шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6).

Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою (а.с.7).

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У всіх інших випадках визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ст. 183 СК України).

Як установлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи і поясненнями позивачки, відповідач офіційно не працює і має нерегулярний, мінливий дохід.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, на зазначені обставини та положення закону, який регулює спірні правовідносини, належної уваги не звернув, вважаючи, що є усі правові підстави для стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Проте такий висновок побудований на припущеннях, тоді як за приписом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та з урахуванням також положень ст.ст. 182, 184 СК України, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки підлягають стягненню аліменти в розмірі 1 000 грн. 00 коп.

Призначений розмір аліментів відповідає інтересам дитини та можливостям батька їх сплачувати.

При цьому, суд враховує стан здоров'я відповідача.

Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже обов'язковою підставою для стягнення аліментів на утримання дружини є встановлення судом можливості чоловіка надавати таку матеріальну допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не працює, має мінливий дохід, має хронічне захворювання.

Будь-яких доказів, що відповідач має у власності майно, з якого отримує прибуток, матеріали справи не містять.

Встановлення вказаних обставин не давало суду підстав для висновку, що відповідач має можливість надавати дружині матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду від 17 серпня 2015 року постановлено з порушенням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позову.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 серпня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уроженця м.Тернопіль Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_6 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: 61202, АДРЕСА_1, проживає за адресою:02152, АДРЕСА_2, адреса для листування:03150, АДРЕСА_5 аліменти в розмірі 1 000 грн. 00 коп. на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 17 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уроженця м.Тернопіль Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_6, в дохід держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В.Поліщук