Справа № 212/825/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу в складі;

Головуючого судді; ВОДОП 'ЯНОВА С.М. ,

при секретарі ; Комарчук С.М.

розглянувши за участю позивача; ОСОБА_4, його представника, адвоката Сопко В.К., представника відповідача в справі; Публічного акціонерного товариства « Криворізький залізорудний комбінат» міста Кривого Рогу, - Давиденко А.О. у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовом;

ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», про відшкодування моральної шкоди заподіяної при виконанні трудових обов'язків ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди заподіяної при виконанні трудових обов'язків.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_4 у позовній заяві суду зазначив, що він пропрацював на підприємстві Публічного акціонерного товариства «Криворізького залізорудного комбінату» в ш. "Родіна" в період з 01 липня 1986 року по 07 травня 2012 року по професії - підземний гірничий робітник очисного забою.

Згідно Виписки-епікризу № 4880 -1313 від 13 січня 2012 року (протокол № 96) висновку лікувальної - експертної комісії Українського науково -дослідного інституту промислової медицини йому було встановлено діагноз: Радикулопатія L5. SI зліва і С4-Сб білатеріальна в фазі загострення з вираженими порушеннями статико-динамічної функції хребта і больовим синдромом, периферичною ангіодистонією і нейродистрофичним синдромом у вигляді двобічного плечолопаткового (ПФ 2 ст.) і ліктьового (ПФ1 ст.) пері артозу, остеопорозу колінних суглобів (ПФ1-2 ст.) Хронічний бронхіт ЛН першого ст., захворювання професійні, 12.01.2012р. Супутній: Гіпертонічна хвороба ІІІ ст.., ст.. 2, гіпертензивне серце. Дисциркуляторна енцефалопатія 2 ст. з хронічною пірамідною недостатністю і псевдобульбарним синдромом легкого ступеню СН ст.. 1 Ризик 4.

Відповідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, який складений 14 лютого 2012 року, в пункті 17 встановлено, що причиною професійного захворювання явилась, саме робота на протязі 25 років 6 місяців в умовах важкої фізичної праці та пилу, параметри яких перевищували гранично допустимі. Рівень фізичного перенавантаження: маса вантажу, що піднімалася та переміщувалася вручну - від 40 кг до 43 кг при нормі до 30 кг; робоча поза похилому положенні до 30°/понад 30°:до 68%/14% при нормі 25%/0% тривалості зміни;нахили корпуса :вимушені більше 30°- від 144 до 396 разів при нормі до 100 разів за зміну. Важкість праці відноситься до III класу З ступеня швидкості. Запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу), в тому числі вміст вільного двоокису кремнію: від 6,4мг/м3 до 17,6 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3 (Si02 10-70%)..

За Висновком МСЭК від 11 квітня 2012 року йому була встановлена втрата професійної працездатності на 25% по радикулопатії та 5% по хронічному бронхіту з 09 квітня 2012 року - безстроково.

В зв'язку з професійним захворюванням змінився його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань, з вини підприємства йому необхідно багато часу для відновлення своїх колишніх сил. По причині приступів болю в попереку він не має можливості вести активне життя, як раніше виконувати побутові справи по господарству, а для нього навіть незначні фізичні навантаження та рухи ініціюють приступи болю в спині та тазовому поясі, йому важко нахилятися, повертатися, довго рухатися так як виникає гострий біль у суглобах, в результаті він відчуває постійний дискомфорт, постійно приймає медикаменти, в нього часто виникає загострення стану здоров'я .

В зв'язку з постійними гострими болями в області спини , кашлем він не має можливості повноцінно спати, бо змушений систематично змінювати положення тіла. Він проходить курси масажу, приймає медичні препарати для зменшення болю, змушений проходити лікування по декілька разів на рік для підтримання залишкового відсотку працездатності. Все вищевказане завдає йому нервові потрясіння, оскільки втрата здоров'я завдає йому неповноцінність та безпорадність. Його фізичний та моральний стан, в зв'язку з хворобою, викликає почуття неповноцінності, дискомфорту, у нього страх та безвихідність перед майбутнім. Він втратив домашній затишок і звичайні нормальні життєві зв'язки. Все це призводить до вимушених змін і порушень його життєвих, особистих, побутових і виробничих відносинах.

Додаткових моральних страждань та переживань спричиняє той факт що по висновку лікарів йому для підтримання свого стану здоров'я рекомендовано спостереження лікарів, медикаментозне лікування ВМП, обмеження праці по лінії ВКК, ЛФК, ГРТ, масаж, оздоровлення в санаторії-профілакторії, санаторно-курортне лікування. Це вимагає від нього додаткових зусиль для продовження активного життя та підтримання в належному стані здоров'я.

Свої моральні страждання він оцінив в розмірі 243600 гривень 00 копійок що дасть йому можливість пройти всі необхідні курси лікування з застосуванням сучасних ефективних лікарських засобів, що поліпшить стан здоров'я, та покращить життя. Та оскільки ним було сплачено послуги адвоката для надання йому правової допомоги у розмірі 1000 гривень він вважає що цю сума необхідно також відшкодувати.

Тому він просить суд постановити рішення яким стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на його користь - 243600 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, без урахування податку з доходу фізичних осіб, а також - 1000 гривень 00 копійок у відшкодування судових витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги.

Представник позивача ОСОБА_5, в судовому засіданні позовні вимоги позивача по справі підтримав у повному обсязі, посилаючись на зазначені у позовній заяві факти.

Представник відповідача Давиденко А.О., у судовому засіданні позов не визнав та зазначив, що позивач по справі не довів винуватість відповідача в завданні йому фізичних страждань.

Крім того, укладаючи з відповідачем трудовий договір позивачеві було роз'яснено його права та обов'язки, про умови праці, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я.

Тому на підставі викладеного представник відповідача вважає вимоги позивача по справі незаконними і необґрунтованими, та просить суд в задоволені позовних вимог позивача, щодо відшкодування на його користь моральної шкоди відмовити повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача та представника відповідача, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Суд вважає, що обставини, викладені в позовній заяві, про заподіяння моральної шкоди ОСОБА_4 внаслідок втрати ним працездатності при виконанні важкої праці на підприємстві відповідачів в справі, та не створення належних умов відповідачами для виконання безпечної роботи для життя та здоров'я працівників, знайшли підтвердження у наданих позивачем письмових доказах.

Судом встановлено, що згідно, згідно виписки-епікризу № 4880 -1313 від 13 січня 2012 року (протокол № 96) висновку лікувальної - експертної комісії Українського науково -дослідного інституту промислової медицини ОСОБА_4 було встановлено діагноз: Радикулопатія L5. SI зліва і С4-Сб білатеріальна в фазі загострення з вираженими порушеннями статико-динамічної функції хребта і больовим синдромом, периферичною ангіодистонією і нейродистрофичним синдромом у вигляді двобічного плечолопаткового (ПФ 2 ст.) і ліктьового (ПФ1 ст.) пері артозу, остеопорозу колінних суглобів (ПФ1-2 ст.) Хронічний бронхіт ЛН першого ст., захворювання професійні, 12.01.2012р. Супутній: Гіпертонічна хвороба ІІІ ст.., ст.. 2, гіпертензивне серце. Дисциркуляторна енцефалопатія 2 ст. з хронічною пірамідною недостатністю і псевдобульбарним синдромом легкого ступеню СН ст.. 1 Ризик 4.

Так, відповідно Акту розслідування хронічного професійного захворювання, який складений 14 лютого 2012 року, в пункті 17 встановлено, що причиною отримання профзахворювання явилась, саме робота на протязі 25 років 6 місяців в умовах важкої фізичної праці та пилу, параметри яких перевищували гранично допустимі. Рівень фізичного перенавантаження: маса вантажу, що піднімалася та переміщувалася вручну - від 40 кг до 43 кг при нормі до 30 кг; робоча поза похилому положенні до 30°/понад 30°:до 68%/14% при нормі 25%/0% тривалості зміни;нахили корпуса :вимушені більше 30°- від 144 до 396 разів при нормі до 100 разів за зміну. Важкість праці відноситься до III класу З ступеня швидкості. Запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу), в тому числі вміст вільного двоокису кремнію: від 6,4мг/м3 до 17,6 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3 (Si02 10-70%).

А також за висновком МСЭК від 11 квітня 2012 року ОСОБА_4 встановлена втрата професійної працездатності на 30% безстроково.

Таким чином, та обставина, що позивач по справі захворів професійними захворюваннями, внаслідок того, що відповідачем по справі не були створені належні і безпечні для здоров'я працівників умови праці підтверджені письмовими доказами наданими суду позивачем по справі, а саме: копією виписок з акту огляду МСЕК; копією Акту розслідування професійного захворювання складений 14 лютого 2012 року, копією виписки-епікризу та іншими матеріалами справи.

Заподіяну моральну шкоду позивач оцінив в - 243600 гривень 00 копійок.

Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення особистих немайнових прав, право на життя, право на охорону здоров'я тощо.

У відповідності до ст. 4 Закону України "Про охорону праці", державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

У відповідності зі ст.1167, 1168 ЦК України відшкодування шкоди, заподіяного працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється винною особою яка її завдала.

З огляду на особливості захисту здоров'я потерпілого, поряд з відшкодуванням матеріальної шкоди (яку йому встановлено відшкодовувати), компенсується і моральна шкода, тому що є в наявності факт, заподіяння цієї шкоди.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди застрахованим особам, яким є позивач в справі, не залежить від відшкодування матеріальної шкоди, ст. 23 ч. 4 ЦК України, і є одним зі способів захисту особистих немайнових прав працівників.

Згідно, рішення Конституційного суду від 27 січня 2004 року, громадяни, яким встановлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, завдають йому моральні і фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж працівник, що не втрачає професійної працездатності.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно п.13 Постанови Пленуму ВС України № 4 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди", судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на власника або уповноваженого ним органом незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, але сума, яку він вимагає до відшкодування є на думку суду завищеною, у повному обсязі не обґрунтованою та не доведеною. Тому суд вважає можливим задовольнити позов частково, стягнувши з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_4 - 20000 гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, та 500 гривень 00 копійок у відшкодування судових витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги.

Оскільки ОСОБА_4 отримав професійне захворювання під час виконання трудових обов'язків, то заподіяна моральна шкода випливає з трудових правовідносин і має бути відшкодована роботодавцем, який не створив безпечних умов праці.

У відповідності зі ст. 4 Закону України "Про охорону праці", ст. 153, 237-1 КЗпП України, ст. 88, 212-214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В;

Позов задовольнити частково, та стягнути на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - 20 000 гривень 00 копійок, без урахування податку з доходів фізичних осіб, та у відшкодування судових витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги - 500 гривень 00 копійок, а іншій частині позовних вимог ОСОБА_4, відмовити.

Стягнути судовий збір з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» в сумі, - 243 гривень 60 копійок, на користь державного бюджету України.

На рішення суду може бути усіма учасниками процесу та зацікавленими особами подана апеляційна скарга на протязі 10 днів, з дня виготовлення повного тексту цього рішення, в палату з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: С. М. Водоп"янов