Кодимський районний суду Одеської області
____________________________________________________________________________________________________ Справа № 503/360/15-ц
Провадження №2/503/222/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2015 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Сопільняка О.М.

при секретарі Вдовиченко В.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кодима Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на спадкове майно, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 20 лютого 2015 року звернулась до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її чоловіка ОСОБА_5, зокрема на жилий будинок АДРЕСА_1 та на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області.

17 березня 2015 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на всю спадщину померлого брата ОСОБА_5, зокрема на спірний жилий будинок та на земельну ділянку.

17 квітня 2015 року позивач за первісним позовом ОСОБА_1 уточнила свій позов, доповнивши його вимогами про встановлення факту її проживання з померлим ОСОБА_6 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1996 року по день смерті ОСОБА_6, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримала та пояснила, що з 1976 року до травень 2014 року проживала однією сім'єю з ОСОБА_5, шлюб з яким зареєстрований не був.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, залишивши після себе спадщину у вигляді жилого будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області.

До дня смерті чоловіка позивач проживала разом з ним у вказаному жилому будинку, вели з ним спільне господарство, мали єдиний сімейний бюджет, а тому вона звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус відмовила у видачі цього свідоцтва, оскільки своє право на спадщину заявив рідний брат померлого ОСОБА_3 (відповідач у справі).

Вважає, що вона є спадкоємцем спадщини померлого за законом четвертої черги, оскільки проживала разом з ним однією сім'єю більше п'яти років, а тому, остаточно уточнивши свої вимоги, просила свій позов задовольнити, встановивши факт її проживання з померлим ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнати за нею в порядку спадкування за законом права власності на ? частину спірного будинку. При цьому зазначила, що погоджується з успадкуванням відповідачем ОСОБА_3 іншої частини будинку та всієї земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 визнав та пояснив, що померлий ОСОБА_6 є його рідним братом, а тому він, як спадкоємець його спадкового майна за законом другої черги, вправі успадкувати всю спадщину. Однак, відповідач ОСОБА_1 тривалий час проживала з померлим без реєстрації шлюбу, а тому також вправі успадкувати частину належного померлому майна. Вказав, також, що вони добровільно розподілили між собою спадщину померлого ОСОБА_5, зокрема погодили, що позивач ОСОБА_1 успадковує половину жилого будинку померлого без його визначення в натурі, а він успадкує іншу половину будинку та всю земельну ділянку.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані ними письмові доказі, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначається в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів тощо.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 (актовий запис про смерть №239 від 23 травня 2014 року, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, видане 23 травня 2015 року відділом ДРАЦС Кодимського районного управління юстиції Одеської області).

У відповідності з ч.2 ст.256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян розглядаються судом, коли діючим законодавством не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.4 ст.256 ЦПК України у разі наявності спору, вимоги про встановлення юридичного факту підлягають розглядові у позовному провадженні разом з вимогами про вирішення спору щодо права.

Відтак, поєднання позивачем ОСОБА_1 вимог про встановлення факту проживання з ОСОБА_5 однією сім'єю без шлюбу з вимогами про визнання права власності на спадкове майно померлого ОСОБА_5 в одному провадженні суд визнає правомірним.

За приписами ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 зазначає, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила частини 2 статті 3 Сімейного Кодексу України про те, що сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю.

Судом отримані достовірні докази про спільне проживання позивача ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1996 року по день смерті останнього, зокрема до ІНФОРМАЦІЯ_2, наявність між ними протягом цього часу усталених подружніх відносин, ведення ними спільного господарства, наявність у них спільного сімейного бюджету, що у сукупності є підставою для задоволення вимог позивача у цій частині та встановлення факту її спільного проживання з померлим ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1996 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно у вигляді жилого будинку НОМЕР_5, розташованого по вул.Котовського в м.Кодима Одеської області, який належав йому відповідно до свідоцтва про право на спадщину НОМЕР_2, виданого Кодимською державною нотаріальною конторою 03 жовтня 2007 року.

Окрім цього, до спадщини померлого ОСОБА_5 ввійшла земельна ділянка НОМЕР_4, площею 1.67 га., розташована на території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області, яка була ним успадкована після смерті його матері ОСОБА_7 (державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданий 26 лютого 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією).

При цьому, і жилий будинок, і земельна ділянка були успадковані померлим ОСОБА_5, а тому, з врахуванням роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які є в абзаці 2 пункту 24 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», є його особистою приватною власністю, право на яке позивач ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.74 СК України не має.

Водночас, таке право ОСОБА_1 має відповідно до норм, які регулюють правові відносини щодо спадкування, яким відповідно до ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.1223 ЦК України).

У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_5 заповіту не склав, тому належне йому спадкове майно має успадковуватись за правовими нормами, що регулюють порядок спадкування спадщини за законом.

У ст.1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом отримують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом отримує право на спадкування при відсутності спадкоємців наступної черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК.

Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати спадкодавця.

Особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, відповідно до ст.1264 ЦК України мають право на спадкування за законом у четверту чергу.

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України).

Судом на підставі довідки Кодимської міської ради №3352 від 27 листопада 2014 року та технічного паспорту на домоволодіння встановлено, що позивач ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_5 на день смерті останнього постійно проживали разом в одному помешканні - в будинку АДРЕСА_1 Позивач з 09 квітня 2009 року зареєстрована у спірному будинку.

Факт родинних відносин між відповідачем ОСОБА_3 та померлим ОСОБА_5, як між рідними братами, встановлено рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 19 лютого 2015 року (справа №503/143/15-ц).

На день смерті ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 не проживав, а тому відповідач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва через виниклий між ним та ОСОБА_1 спір щодо спадщини.

У зв'язку з цим і позивач ОСОБА_1, і відповідач ОСОБА_3 є такими, що прийняли спадщину померлого ОСОБА_5, ОСОБА_1 - відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України у зв'язку з постійним проживанням зі спадкодавцем на день відкриття спадщини, а ОСОБА_3 - у зв'язку зі зверненням до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно.

Матеріали справи свідчать про звернення позивача та відповідача до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини померлого ОСОБА_5, однак у видачі їм свідоцтв нотаріусом було відмовлено через виниклий між ними спір.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.2 ст.1274, ч.2 ст.1275 та ст.1267 ЦК України спадкоємці вправі розподілити спадщину між собою, добровільно визначивши розміри часток у спадщині, які підлягають спадкуванню.

У зв'язку з цим, суд вважає можливим задовольнити і позов ОСОБА_1, і зустрічний позов ОСОБА_3, які добровільно між собою розподілили спадщину ОСОБА_5, визначивши розміри часток цієї спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити юридичний факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1996 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право приватної власності на 1/2 частину житлового будинку НОМЕР_5 з надвірними спорудами, розташованого в АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_5, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, без визначення частки в натурі.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право приватної власності:

- на 1/2 частину житлового будинку НОМЕР_5 з надвірними спорудами, розташованого в АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_5, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, без визначення присудженої частки в натурі;

- на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва НОМЕР_4, площею 1.67 га., яка розташована на території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області та відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6, виданого 26 лютого 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області, належить ОСОБА_5, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 735 грн.13 коп.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканці АДРЕСА_1, з бюджету з рахунку №0250 сплачений нею судовий збір в сумі 735 грн.16 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сопільняк О.М.