Справа № 182/1129/15-ц
Провадження № 2/0182/1453/2015
20.04.2015 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді:Бабаніної В. А.
при секретарі:Нагаєвій Н .О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про усунення перешкод у здійсненні права користування, розпорядження майном та виселення, суд -
24.02.2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, про усунення перешкод у здійсненні права користування, розпорядження майном та виселення, посилаючись на наступні обставини.
23.07.2003 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю.
З 03 жовтня 2013 року вони припинили спільне проживання з відповідачем. На підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 21.02.2014 року шлюб між ними було розірвано. В шлюбі вони придбали за спільні кошти квартиру № 85, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, автомобіль марки Skoda Octavia, 2008 року випуску та житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_3. Все вищезазначене майно було зареєстроване на відповідача.
Під час розгляду цивільної справи про поділ майна між нею та відповідачем було досягнуто мирової угоди, яка була затверджена ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 16.01.2014 року, а провадження по справі закрито. Відповідно до ухвали суду від 16.01.2014 року за мировою угодою було виділено в натурі та визнано за позивачкою право власності на квартиру № 85 розташовану за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_4 було виділено в натурі та визнано за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 та автомобіль марки Skoda Octavia.
На час укладання мирової угоди ОСОБА_4 одноособово користувався автомобілем, проживав в квартирі та в повному обсязі обмежив доступ позивачці до житлового будинку. На даний час відповідач не виїхав з квартири та до сих пір в ній мешкає.
Позивач просить суд усунути їй перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядженням належною їй квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_4.
Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність на підставі наданих суду доказів, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явився про дату слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки (а.с.12).
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 391 ЦК України, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Як встановлено судом, з 23 липня 2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 21.02.2014 року шлюб між ними було розірвано (а.с.8). Відповідно до ухвали Нікопольського міськрайонного суду від 16.01.2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали мирову угоду. Згідно з якої за ОСОБА_3 визнано право власності на квартиру № 85 розташовану за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_4 було виділено в натурі та визнано за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 та автомобіль марки Skoda Octavia (а.с.6).
Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майна про право реєстрацію права власності №17902163 власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 (а.с.5). Відповідно до довідки № 263 в вищевказаній квартирі зареєстрована ОСОБА_3, як власник квартири (а.с.4). Відповідач зареєстрованим не значиться.
Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач створює позивачу перешкоди у користуванні належною їй на праві власності квартирою. Позивач не може вселитися у квартиру та користуватися нею.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню у повному обсязі.
Також суд вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.
На підставі ст. 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК, суд,
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про усунення перешкод у здійсненні права користування, розпорядження майном та виселення - задовольнити.
Усунути перешкоди у користуванні квартири №85, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Ош Узбекистан.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення. можуть подати апеляційна скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана ним протягом 10 днів з моменту отримання ним копії заочного рішення.

Суддя: В. А. Бабаніна