№ провадження 2/646/1179/2015
Справа № 646/5156/15-ц
У Х В А Л А

17.04.2015 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Васильєвої О.О.,

за участю секретаря Міщенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3, у якій просить суд визнати недійсним договір дарування частини житлового будинку, , укладений 29 вересня 2014 року.

Також з позовом подана заява про забезпечення позовних вимог, в якій позивач просить суд накласти арешт на все нерухоме майно, яке знаходиться у власності ОСОБА_2

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову, а саме: накладення арешту на майно або грошові кошти відповідача; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов'язку вчинити певні дії; заборона іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупинення продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору на зберігання іншим особам. Види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд зазначає, що забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Вони застосовуються лише до позовів про визнання і про присудження.

Заходи забезпечення позову захищають законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін.

Заходи забезпечення позову в цивільному процесі мають тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання судового акта, яким закінчується вирішення спору по суті.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у постанові №9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Розглянувши подану позивачем заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із пов'язаності заходів до забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити, оскільки воно необґрунтоване та не конкретезоване.

Позивачем не конкретизовано на яке саме майно відповідача вона просить накласти арешт та не було обгрунтовано підстави з яких, у разі невжиття забезпечення позову, неможливо буде виконати рішення суду, а також, що існує реальна небезпека правам та інтересам позивача.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст. ст. 151, 152, 153, 293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.О.Васильєва