Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/2155/15 Головуючий у 1 інстанції: Федченко І.М.
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Савченко О.В.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що з 01.10.2011 року вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 01.10.2011 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Від даного шлюбу вони мають дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на її утриманні. Домовленості між нею та відповідачем про участь останнього в утриманні їхньої дитини не досягнуто .Відповідач не бере участі в утриманні доньки та її з серпня 2014 року хоча офіційно працевлаштований в м. Запоріжжі та має регулярний дохід. В свою чергу, внаслідок догляду малолітньої доньки вона не може одержувати будь-який дохід.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття , а також стягнути з відповідача на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісяця з часу звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 04.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2015 р. по цивільній справі № 2/331/258/15 (ЄУН 331/9663/14-ц) в частині відмови у задоволенні моїх позовних вимог про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_5 на мою користь аліментів на моє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісяця з часу звернення до суду з відповідним позовом до досягнення дитиною - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

ОСОБА_4 також подала апеляційну скаргу, в апеляційній скарзі посилається на те, що позов розглянутий з порушенням правил підсудності, а отже рішення підлягає скасуванню відмовою у задоволенні позову. Заперечуючи проти позову, посилалася на те, що стягнення аліментів погіршить становище її дитини.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів з відповідача на користь ОСОБА_3 на утримання дитини, та визначаючи розмір стягнення, суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи та положення закону щодо порядку визначення розміру стягнення.

Так, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ст. 182 СК України).

З матеріалів справи вбачається, що судом були враховані всі зазначені обставини, розмір аліментів визначений у частці до заробітку і не порушує права дитини та третьої особи в справі.

Посилання ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на те, що порушені правила підсудності є безпідставними.

За ст. 109 ЦПК позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

За ст. 110 ЦПК позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

В матеріалах справи є довідка про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території та районів АТО, з якої вбачається, що позивачка переміщена за вказаною нею у позові адресою.

Також безпідставними є доводи ОСОБА_4 про погіршення майнового стану її дитини, позаяк можливе зменшення розміру аліментів на утримання дитини від попереднього шлюбу не може бути підставою для відмови у наданні утримання дитині від другого шлюбу.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що майновий стан відповідача є таким, що сплата ним аліментів на кожну дитину у визначеному судом розмірі суттєво перевищуватиме встановлений законом прожитковий мінімум для дітей відповідного віку.

З цих же підстав (середньомісячний заробіток відповідача становить 83 553 гр. (а.с. 45)) не підлягають задоволенню вимоги апелянта ОСОБА_3 про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку.

Суд першої інстанції правильно визначив розмір аліментів з урахуванням наявності у платника аліментів ще однієї дитини та з урахуванням майнових потреб дитини, а отже підстав для скасування осаржуваного рішення в частині стягнення аліментів та визначення їх розміру на дитину ОСОБА_6 - судова колегія не вбачає.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3, суд послався на те, що позивачка не надала доказів на підтвердження того, що відповідач відмовився від її утримання.

Згідно з ч.ч. 2,4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тож право на утримання дружина має незалежно від того, чи проживає вона разом з чоловіком і чи погоджується він на добровільне надання матеріальної допомоги.

З огляду на розмір середнього заробітку відповідача (понад 80 000 гр. на місяць), наявність на його утриманні двох дітей, судова колегія вважає достатнім стягнення на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання у розмірі 1/12 частини заробітку відповідача.

Керуючись ст. ст. 308, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2015 року у цій справі скасувати в частині відмови у задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 та ухвалити в цій частині позовних вимог нове рішення.

Стягнути с ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/12 частини усіх видів заробітку, починаючи з 4.12.2014 року до досягнення дитиною ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку.

Решту судового рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: