АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження 22-ц/774/681/К/15 Водопянов С.М.
Категорія № 53 (1) Доповідач Братіщева Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Братіщевої Л.А.,

суддів: Грищенко Н.М., Чорнобук В.І.,

при секретарі: Трофименко О.О.

за участю: позивача - ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3,

представника відповідача КП «Криворізька муніципальна гвардія» - Герасименко Олени Валентинівни,

третьої особи - голови Криворізької міської організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів Гапон Сергія Григоровича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну апеляційну скаргу Комунального підприємства «Криворізька муніципальна гвардія» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Криворізька муніципальна гвардія», третя особа: Криворізька міська організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів про стягнення недоплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Криворізька муніципальна гвардія» (надалі - КП «Криворізька муніципальна гвардія») про стягнення недоплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості по заробітній платі. В процесі розгляду справи позовні вимоги неодноразово уточнював.

В обґрунтування позовних вимог остаточно зазначив, що працював у відповідача з 05.01.2012 рук на посаді старшого охоронця та був звільнений 18.06.2013 року за власним бажанням. На день звільнення відповідач не сплатив йому частину заробітної плати за відпрацьовані ним понад встановлену законодавством норму робочого часу у період з 01 квітня 2012 року по 30 вересня 2012 року, помилково вважаючи відсутність вказаних надурочних робіт, в розмірі 1947,68 грн., яку просив сягнути з КП «Криворізька муніципальна гвардія» на свою користь, а також стягнути середній заробіток за час затримки виплати заборгованості по заробітній платі за період з 19 червня 2013 року по 15 січня 2014 року в розмірі 51357,92 грн., а всього 53305,60 грн. (а.с. 116-117).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Комунального підприємства «Криворізька муніципальна гвардія» на користь ОСОБА_2 - 53305 грн. 60 коп., в тому числі: 1947,68 грн. заборгованості з оплати за роботу у надурочний час у 2012 році; 51357,92 грн. у рахунок середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості по заробітній платі (станом на 15 січня 2015 року).

Стягнуто з Комунального підприємства «Криворізька муніципальна гвардія» на користь державного бюджету України судовий збір в сумі 533 гривні 05 копійок.

В апеляційній скарзі КП «Криворізька муніципальна гвардія», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, відповідач посилається на те, що судом не взято до уваги, що оплата роботи за надурочний час у 2 та 3 кварталах 2012 року позивачу проводилася відповідно до Методики визначення доплат працівникам за надурочну роботу, яка затверджена на підприємстві наказом № 39 від 07.03.2012 року у відповідності зі ст.ст. 97, 106 КЗпПУ та п. 6.7 додатку № 2 Колективного договору «Положення про оплату праці, преміювання та інші виплати за рахунок фонду оплати праці працівників КП «Криворізька муніципальна гвардія». Підприємством при розробленні вищевказаної Методики не були враховані Методичні рекомендації щодо застосування підсумованого обліку робочого часу, затверджені наказом Мінпраці та соціальної політики № 138 від 19.04.2006 року, оскільки вони не є нормативно-правовим актом, а носять лише рекомендаційний характер і не є обов'язковими для виконання суб'єктами господарювання.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу КП «Криворізька муніципальна гвардія» відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 працював в КП «Криворізька муніципальна гвардія» з 05 січня 2012 року на посаді старшого охоронця та був звільнений 18 червня 2013 року за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпЗ України (а.с. 3).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з посиланням на припис Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області № 04-05-47/278-193 від 20.08.2013 року та рішення адміністративних судів, виходив з того, що відповідачем не обґрунтовано не виконувались при нарахуванні заробітної плати позивачу Методичні рекомендації щодо застосування підсумованого обліку робочого часу, затверджені наказом Мінпраці та соціальної політики № 138 від 19.04.2006 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно положень ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Таке ж роз'яснення цієї норми права, крім наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, надав і Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу.

Таким чином, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації кошти у визначені ст. 116 КЗпП України строки, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, що кількість робочих днів затримки виплати заборгованості по заробітній платі ОСОБА_2 за період з 19 червня 2013 року по 15 січня 2015 року становить 398 днів, що складається: за 2013 рік - 138 робочих днів, 2014 рік - 251 робочий день, 2015 рік - 9 робочих днів, а також погоджується з розрахунком розміру середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості по заробітній платі, який становить 51357,92 грн., виходячи із розміру середньоденної заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом квітня-травня 2013 року роботі дні - 129 грн. 04 коп. (а.с. 163).

Також на думку колегії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач не належним чином провів позивачу нарахування заробітної плати за роботу у надурочний час, виходячи з наступного.

Згідно ст. 106 ЦПК України, за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. За відрядною системою оплати праці за роботу в надурочний час виплачується доплата у розмірі 100 відсотків тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою, - за всі відпрацьовані надурочні години. У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті. Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається.

Відповідно до припису Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області № 04-05-47/278-193 від 20.08.2013 року, приписано директору КП «Криворізька муніципальна гвардія» забезпечити працівникам оплату праці в надурочний час у відповідності до вимог ст. 106 КЗпПУ з урахуванням п. 12 «Методичних рекомендацій щодо застосування підсумованого обліку робочого часу», затверджених Наказом Міністерства праці та соціальної політики № 138 від 19.04.2006 року (а.с. 4).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року було відмовлено в задоволені адміністративного позову Комунального підприємства «Криворізька муніципальна гвардія» до Територіальної державної інспекції і питань праці у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування Припису №04-05-47/278-193 від 30.08.2013 року (а.с. 19-21).

У вказаній постанові суду зазначено, що внаслідок визначення доплат за Методикою, яка діє на підприємстві, без урахування коригування норми робочого часу, ОСОБА_2 у II та III кварталах 2012 року не було нараховано доплати за надурочні роботи, що є порушенням ст. 106 КЗпПУ. Також зазначено, що Методичні рекомендації щодо застосування підсумованого обліку робочого часу, затвердженні наказом Мінпраці від 19.04.2006 року № 138 права працівників підприємств не порушують, тому якщо такі права не порушуються, то доцільність застосування Методичних рекомендацій №138 є цілком правомірна.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2014 року, апеляційна скаргу Комунального підприємства «Криворізька муніципальна гвардія» залишена без задоволення. Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року справі № 804/12173/13-а - залишена без змін (а.с. 55-56).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 листопада 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою КП «Криворізька муніципальна гвардія» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2014 року та постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року (а.с. 111).

Таким чином, враховуючи положення ч. 3 ст. 61 ЦПК України, яка передбачає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, колегія суддів вважає, що посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що підприємством не були враховані Методичні рекомендації щодо застосування підсумованого обліку робочого часу, затверджені наказом Мінпраці та соціальної політики № 138 від 19.04.2006 року, оскільки вони не є нормативно-правовим актом, а носять лише рекомендаційний характер і не є обов'язковими для виконання суб'єктами господарювання - є безпідставними.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої заробітної плати за роботу у надурочний час у 2012 році та погоджується з розрахунком суду, відповідно до якого розмір недоплаченої заробітної плати становить 1947,68 грн.

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що підстав, передбачених законом, для скасування рішення суду немає, оскільки вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в досить повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм правову оцінку, ухвалив рішення яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Криворізька муніципальна гвардія» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: