АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3091/15
Справа №645/5677/14-ц Головуючий 1 інст. - Сілантьєва Е.Є.
Категорія : поділ майна Доповідач - Бобровський В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

с у д д і в Кокоші В.В.,

Черкасова В.В.,

при секретарі Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 6 березня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 по поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ їх спільного майна подружжя.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з відповідачем перебували у шлюбі з 15 вересня 1998 року. рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 5 листопада 2013 року шлюб між ними розірвано.

Зазначивши, що в період шлюбу вони спільно придбали на ОСОБА_3 житловий будинок по АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу від 29 листопада 2007 року, сплативши 75750 грн. еквівалентних на той час 15000 доларам США із спільних коштів, а решту - у сумі 186850 грн., еквівалентних 37000 доларам США за рахунок кредиту, отриманого в ПАТ "ПУМБ" за кредитним договором від 29 листопада, який було достроково повернуто до 9 лютого 2011 року, та те, що протягом 2007-2008 років будинок було перебудовано у двоповерховий будинок, загальною площею 199,8 кв.м., житловою - 104,4 кв.м, витративши на будівництво 262600 грн. еквівалентних 52000 доларам США спільних коштів та 505000 грн. - 100000 доларів США, його власних коштів, отриманих в дар від батьків, з урахуванням уточнення позовних вимог у вересні 2014 року ОСОБА_3, просив суд визнати право спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок на визначити в порядку поділу їх майна його частку у розмірі 83/100 частин житлового будинку, ОСОБА_3 № 17/100.

ОСОБА_3 заперечувала проти позову з посиланням на те, що придбала та перебудувала житловий будинок за власні кошти та майнової допомоги її батьків.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 6 березня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4, ОСОБА_3 на житловий будинок та надвірні будівлі та споруди по АДРЕСА_1

В порядку поділу майна подружжя визнано право власності ОСОБА_4 на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, іншу ? частину - залишено у власності ОСОБА_3

Вирішені питання про судові витрати.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 з посилання на ухвалення рішення судом в порушення норм матеріального і процесуального права без врахування показань свідків про джерела надходження коштів на придбання та перебудову будинку за її кошти та не прийняття до уваги рішення суду про визнання її права власності на будинок у 2008 року, рішення суду просить скасувати, у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення проти них, колегія відповідно до положень ст..308 ЦПК України вирішила апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, рішення районного суду залишити без змін, виходячи із наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст..61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.212 цього Кодексу, суд оцінює належність , допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та результати оцінки відображає у своєму рішенні.

Згідно наданих доказів судом по справі встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 15 вересня 1998 року по 15 листопада 2013 року. 17 грудня 2007 року на підставі договору купівлі-продажу на ім'я ОСОБА_3 придбано житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площе. 70,3 кв.м, житловою площею 42,8 кв.м, який у 2008 році повністю перебудовано та відповідно до рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 7 листопада 2008 року за її позовом до Харківської міської ради, яке набрало законної сили, визнано право власності на житловий будинок літер "Ж-2" загальною площею 199,8 кв.м., житловою площею 104,4 кв.м, гараж, літер "Е" площею 24,7 кв.м.

Згідно звіту суб'єкта оціночної діяльності ПФ "Експерт-Сервіс" від 11 липня 2014 року ринкова вартість спірного домоволодіння складає 2380100 грн.

За правилом ст..60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу) та у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя за нормою ст..70 цього Кодексу частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З огляду на вищевказані обставини та враховуючи, що між сторонами не було будь-якої домовленості щодо їх часток у праві власності на будинок, відповідно до положень ст..ст.60, 61, 69-70 СК України та ч.3 ст.368 ЦК України, суд дійшов правильного висновку про визнання житлового будинку об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та рівність часток кожного при його поділу.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про підтвердження її права особистої власності на будинок показаннями свідків про понесені саме нею витрати на його придбання та будівництво, та визнання цього права за рішенням від 7 листопада 2008 року, колегія залишає поза увагою як такі, що не спростовують правильності висновків суд, оскільки позивач не був стороною по справі за її позовом до міської ради про визнання права власності на самочинне перебудований будинок, як обставини, які за ч.3 ст.61 ЦПК України звільняють її від доказування, в решті у відповідності до ч.4 ст.212 цього Кодексу судом дана належна оцінка сукупності доказів по справі про спільне придбання та перебудову житлового будинку.

Рішення судом ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави до його скасування, задоволення апеляційної скарг у справі відсутні.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія. -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 6 березня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді