Справа № 487/6945/15-ц
Провадження № 2/487/2719/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Разумовської О. Г.,

при секретарі Кожині В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, третя особа ПП «ЖЕК-10», про визнання права користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

31.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, третя особа ПП «ЖЕК-10», про визнання права користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги мотивував тим, що 19 липня 2002 року померла ОСОБА_2 у віці сорока двох років. ОСОБА_1 є сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження. Разом зі своєю матірю за час її життя він мешкав у квартирі АДРЕСА_1. Дана квартира не приватизована та належить до комунальної власності міста Миколаєва і складається з двох кімнат житловою площею 42,1 кв.м. та загальною площею 56,0 кв.м. В 2015 році позивач вирішив переукласти договір найму даної квартири з померлої матері ОСОБА_2 на своє імя. Звернувшись до ПП «ЖЕК-10», йому було розяснено, що оскільки ОСОБА_1 не зареєстрований в даній квартирі, то з ним не може бути укладений договір найму даної квартири. Вище вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач до судового засідання зявився, позовні вимоги підтримував в повному обсязі, наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача до судового засідання зявився, позовні вимоги не визнавав, проти задоволення позову заперечував, суду надав заперечення на позов, в яких пояснив, що спірна квартира АДРЕСА_1 не приватизована та належить до комунальної власності міста Миколаєва. Рішенням виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів від 28.01.1994 року за № 16 «Про поліпшення житлових умов» ОСОБА_2, на склад родини з двох осіб була надана двокімнатна квартира з частковими зручностями № 25-а по вул. Декабристів, 31 в м. Миколаєві на склад сімї з двох осіб (вона та син). Вказана громадянка зареєструвалась по вказаній вище квартирі, проте свого сина, ОСОБА_1, 25.04.1984р.н. не вписала в особовий рахунок.

Після смерті ОСОБА_2 в даній квартирі продовжив проживати її син ОСОБА_1 Проте, оскільки реєстрація за вказаною квартирою у нього відсутня, у задоволенні даного позову необхідно відмовити.

Представник третьої особи до судового засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 липня 2002 року померла ОСОБА_2 у віці сорока двох років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 19 липня 2002 року міським відділом РАГС Миколаївського обласного управління юстиції зроблено запис за № 3499.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином померлої ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 111 ФП № 367001.

Позивач разом зі своєю матірю за час її життя мешкав у квартирі АДРЕСА_1. Дана квартира не приватизована та належить до комунальної власності міста Миколаєва і складається з двох кімнат житловою площею 42,1 кв.м. та загальною площею 56,0 кв.м.

Балансоутримувачем цієї квартири є ПП «ЖЕК-10».

Не зважаючи на те, що ОСОБА_2 померла ще в 2002 році, особовий рахунок по спірній квартирі відкрито на її імя.

В 2015 році ОСОБА_1 вирішив переукласти договір найму даної квартири з померлої матері ОСОБА_2 на своє імя. Для цього він звернувся до ПП «ЖЕК-10», де йому було розяснено, що оскільки він не зареєстрований у даній квартирі то з ним не може бути укладено договір найму даної квартири.

Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови від 12 квітня 1985 року за № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» розяснив, що, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен зясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сімї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Відповідно до ст. 65 Житлового кодексу УРСР, наймач вправі в установленому законом порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків а також інших осіб.

На час вселення до квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_1 був неповнолітнім, тому письмова згода на його вселення була непотрібна. ОСОБА_2 піклувалась про нього, вони вели спільне господарство.

Після смерті ОСОБА_2, її син ОСОБА_1 постійно проживає в даній квартирі, сплачує квартирну плату, проводить поточні ремонтні роботи. Іншого житла яке б перебувало в його користуванні або власності позивач не має.

Вказані вище обставини підтверджуються актом про проживання складеним сусідами з квартир №№ 4, 6, 16, 23 будинку № 31 по вул. Декабристів в м. Миколаєві та засвідченим ПП «ЖЕК-10», квитанціями про оплату комунальних послуг, свідченнями в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 208-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, третя особа ПП «ЖЕК-10», про визнання права користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право користування квартирою 25-А по вул. Декабристів, 31 в м. Миколаєві.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів після його оголошення. Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду в порядку, передбаченому ст. ст. 294 - 296 ЦПК України.

Суддя О.Г. Разумовська