Ухвала

іменем україни

10 квітня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 17 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Білозерського нотаріального округу Прокопенко В'ячеслав Михайлович, про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання недійсним договору дарування житлового будинку та визнання права власності, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Білозерського районного суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання недійсним договору дарування житлового будинку та визнання права власності, посилаючись на те, що житловий будинок АДРЕСА_1 придбаний 06 вересня 2007 року в період спільного проживання однією сім'єю із ОСОБА_3, тоді як шлюб з останнім зареєстровано 26 січня 2008 року. Оскільки будинок придбаний за їх спільні кошти, а тому належить до їх спільної сумісної власності, а вона набула право власності на 1/2 його частину.

Позивач зазначала, що 05 жовтня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено нотаріально посвідчений договір дарування без її згоди.

Просила встановити факт проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 з 01 січня 2007 року, визнати недійсним договір дарування, визнати за нею право власності на 1/2 частину спірного будинку та витребувати цю частину домоволодіння у ОСОБА_4

Крім того, у червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про її виселення, оскільки остання 25 жовтня 2011 року розірвала шлюб із попереднім власником спірного будинку ОСОБА_3, а також не є членом його сім'ї, а тому втратила право проживання у належному йому на праві власності будинку, який він отримав у дар за договором від 05 жовтня 2013 року.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недійсним договір дарування від 05 жовтня 2013 року укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 щодо дарування житлового будинку АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1. У задоволенні решти її вимог відмовлено.

Оскаржуваним рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17 березня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним договору дарування житлового будинку АДРЕСА_1, визнання за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку, а також відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 скасовано і ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку та визнання права власності на 1/2 частину спірного будинку відмовлено.

Позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 та виселити її без надання іншого житлового приміщення.

В решті рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2014 року залишено без змін.

ОСОБА_2, не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням апеляційного суду, подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду Херсонської області від 17 березня 2015 року, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та залишити в силі рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2014 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення апеляційного суду. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Білозерського нотаріального округу Прокопенко В'ячеслав Михайлович, про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання недійсним договору дарування житлового будинку та визнання права власності, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова