Справа № 209/2214/15-ц
Провадження № 2/209/1200/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Решетник Т.О.,

при секретарі Погрібній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був укладений 19 грудня 1992 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Дніпровського відділу ЗАГСу м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 19 грудня 1992 року було зроблено відповідний актовий запис за № 1060.

На обґрунтування позову зазначив, що 19 грудня 1992 року він уклав шлюб з ОСОБА_3. Після укладання шлюбу прізвище відповідачки було змінено на ОСОБА_2. Від шлюбу мають двох дочок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дочки на теперішній час є повнолітніми. Після реєстрації шлюбу та народження дітей вони всією родиною проживали разом. Але, на теперішній час між ним та дружиною існують непорозуміння, які виникли внаслідок того, що вони мають різні погляди на питання ведення домашнього господарства та сімейного життя. Не зважаючи на існуючі протиріччя та негаразди, вони продовжували проживати в одній квартирі, намагаючись знайти спільну мову, але між ними було втрачено порозуміння, та вони не змогли знайти згоди по питанням, що стосувалися їх повсякденного життя. Все це поступово призвело до того, що вже на протязі трьох місяців вони проживають окремо, між ними припинені шлюбні стосунки та не ведеться спільне господарство. Вважає, що при наявності вищезазначених обставин подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе.

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає.

У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 19 грудня 1992 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дніпродзержинська за актовим записом № 1060, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5).

Як зазначено в позовні заяві від шлюбу мають двох дочок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2015 року між сторонами було припинено подружні стосунки через непорозуміння, які виникли внаслідок того, що сторони мають різні погляди на питання ведення домашнього господарства та сімейного життя, шлюбно-сімейні стосунки до цього часу між ними не поновлювались, зберігати сім`ю сторони не бажають, спору щодо майна між ними не має, тому позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та відносини між сторонами по справі не поновлювались, від шлюбу є повнолітні діти, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає і вважає, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідача сплачений позивачем судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодування не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 19 грудня 1992 року Дніпровським відділом ЗАГС м.Дніпродзержинська за актовим записом № 1060 - розірвати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення (отримання) апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя Т.О. Решетник