№ 308/2465/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16.04.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої-судді - Бенца К.К.,

при секретарі - Вайда Я.П.

за участю

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Ужгородської районної державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до Ужгородської районної державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати ОСОБА_5. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з квартири за адресою : АДРЕСА_2 Ужгородського району Закарпатської області. Згідно заповіту ОСОБА_5 все своє майно, в тому числі квартиру у АДРЕСА_2 Ужгородського району Закарпатської області, заповіла сину ОСОБА_3. На момент її смерті він не проживав постійно разом із спадкодавцем , а тому спадщину не прийняв та заяву до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини про її прийняття не подавав. Поважними причинами пропуску ним строку для прийняття спадщини вважає перебування у відрядженні , які тривають понад півроку, оскільки працює моряком та перебував у плаванні.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав просив суд їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Надіслав на адресу суду заяву у якій просить розглянути справу без його участі.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Cудом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 р., копія якого приєднана до матеріалів справи /а.с.4/

Згідно заповіту від 23.03.1995 року ОСОБА_5 заповіла своєму сину ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, а також все інше належне їй майно./а.с.5/

Судом встановлено, що постановою приватного нотаріуса Гецянин І.С. від 04 березня 2015 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року , оскільки спадкоємець в передбачений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав та постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини./а.с.12/

Відповідно до п. 2 Роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини судам слід звертати увагу на те, що належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В силу дії ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_3 останній звернувся в суд з позовом до Ужгородської районної державної нотаріальної контори, проте остання є особою, яка вчиняє нотаріальні дії .

За змістом ст. 33 ЦПК України належними є сторони, які є суб'єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред'явленим позовом.

Згідно положень ч. 1 ст. 33 ЦПК України, в редакції чинній на час вирішення даного спору, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов'язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

Позивачем та представником позивача не заявлялись клопотання про заміну неналежного відповідача Ужгородської районної державної нотаріальної контори на належного відповідача.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Пред'явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред'явити позов до належного відповідача.

Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що судом при розгляді справи встановлено , що Ужгородська районна державна нотаріальна контора є неналежним відповідачем , позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, клопотання про заміну неналежного відповідача на належного позивачем або представником позивача в судовому засіданні не заявлялись , то суд дійшов висновку про відмову позовних вимог до відповідача Ужгородської районної державної нотаріальної контори оскільки позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 33, 60 , 61, 209, 212 - 215, 224-226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_3 до Ужгородської районної державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца