Справа № 591/479/15-ц
Провадження № 2/591/658/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., секретаря Біріної Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що протягом 21 року перебуває з відповідачем ОСОБА_2 в фактичних шлюбних відносинах. 12.03.2007 р. ОСОБА_2 уклала з відповідачем ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" кредитний договір, який вважає укладеним із свого боку з порушенням його прав як одного з подружжя. Укладаючи договір, відповідач ОСОБА_2 не отримувала згоду свого чоловіка - позивача у справі, хоча кредитні кошти були отримані нею на потреби сім'ї. Просив визнати даний договір недійсним з тих підстав, що в момент його укладання сторонами не було дотримано вимог, встановлених ч.1-3, ч. 5 ст. 203 ЦК України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що позивач проживають з відповідачкою ОСОБА_2 однією сім'єю, хоча і в незареєстрованому шлюбі, та мають спільну дитину, а тому на них поширюються положення Сімейного кодексу України, і при укладанні кредитного договору одним з подружжя - дружиною, необхідною умовою було отримання згоди чоловіка.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні у зв'язку з його необґрунтованістю.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню у зв'язку з необґрунтованістю позовних вимог, з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 уклали договір кредиту від 12.03.2007 р. з ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", отримавши згідно з цим договором грошові кошти в сумі 220 000 доларів США на ремонт нерухомого майна, строком до 05.03.2017 року (а.с.10-17).

Як вбачається з анкети-заяви на отримання кредиту та розписки щодо надання відомостей про склад сім'ї позичальника (а.с.32-34), ОСОБА_2 своїм особистим підписом засвідчила про те, що вона є незаміжньою та до складу її сім'ї входить, крім неї, лише донька ОСОБА_4

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні представник позивача в обґрунтування заявлених вимог стверджував, що позивач перебуває та на час укладення спірного договору перебував з відповідачем ОСОБА_2 в фактичних шлюбних відносинах.

Будь-яких доказів на підтвердження цих доводів суду не надано. Як пояснив представник позивача, факт проживання сторін однією сім'єю в судовому порядку не встановлювався, але сторони мають спільну дитину, батьками якої вони записані в свідоцтві про її народження.

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_5, він народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками записані ОСОБА_2, ОСОБА_1 (а.с.9).

На думку суду, народження у сторін в листопаді 2008 року сина не може підтвердити факту їх перебування у фактичних шлюбних відносинах та спільного проживання на момент укладення кредитного договору в березні 2007 року. Крім того, як на підставу своїх вимог позивач послався на ст. 369 ЦК України та на 65 ч. 2 СК України.

Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою співвласників.

Відповідно до ст. 65 ч. 2 СК України при укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим з подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

З огляду на позицію, висловлену в Постанові № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року, п. 25, положення статті 65 Сімейного кодексу України щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного з подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів.

Таким чином, отримуючи за кредитним договором кредитні кошти, позичальник набуває право власності на них, а не розпоряджається ними. Для визнання угоди недійсною умови та обставини, які є підставою для цього, повинні існувати на момент укладення такого правочину.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Таким чином, Закон встановив підстави для визнання правочинів недійсними.

Оскільки позивачем не доведено обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, підстави для визнання договору недійсним відсутні.

Таким чином, суд вважає позов не обґрунтованим і відмовляє у його задоволенні.

Керуючись ст. 203, 215, 369 ЦК України, ст. 65 СК України, ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана особою яка була присутня при оголошенні рішення суду протягом 10 днів з дня його оголошення а особою яка не брала участі в розгляді справи протягом 10 днів з дня отримання копії рішення до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо скаргу не було подано.

Суддя