Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/959/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Осадчук В. П.
Спори, що виникають із сімейних правовідносин Доповідач Кодрул М. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

21.04.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Кодрула М.А.

суддів: Потапенка В.І., Черненко В.В.

за участю секретаря: Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину і утримання дружини, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

12 січня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину і утримання дружини.

На обгрунтування позовних вимог вказала, що з 22 червня 2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем, але на даний час фактично спільно з ним не проживає і не спілкується. Мають спільну дитину: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після припинення стосунків син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідач добровільно кошти на утримання дитини та її утримання не надає.

Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 700 грн. щомісячно та на своє утримання 600 грн. щомісячно, посилаючись на те, що відповідач не має сталого заробітку.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, на утримання дружини 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, в задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній сказі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнути аліменти на утримання сина в розмірі ј частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином повноліття, а на утримання дружини стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини доходу щомісячно, до досягнення сином трирічного віку. Посилається на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки не враховано, що він працює та отримує заробітну плату, тому не було підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій формі.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін по справі, дослідивши докази, перевіривши за матеріалами справи рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, а обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1 і ч.3 181 СК України.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України).

За положеннями ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, і в разі розірвання шлюбу.

Частиною 1 статті 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знаходяться у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. ОСОБА_2 не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання сина та дружини не надає

Встановивши зазначене, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання та на утримання дитини. Ці висновки відповідають вимогам ст.ст. 84,180,181 СК України.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду щодо розміру аліментів, які стягнуті з відповідача на дитину і дружину.

Задовольняючи позовні вимоги частково та стягуючи аліменти у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач визнав позов і погодився виплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, але в меншому розмірі ніж просить позивачка. Проте погодитися з таким висновком суду не можна.

Справа розглянута судом за участю сторін, які давали пояснення по суті позовних вимог. В позовній заяві позивач зазначала, що аліменти необхідно стягнути у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не має сталого заробітку, однак суду будь яких доказів на підтвердження цього не надала.

Відповідач пояснював, що він працює охоронником „Райавтодор", але має мінімальну заробітну плату, тому не може сплачувати аліменти у розмірі, який визначила позивач. Докази щодо отримуваного ним доходу в матеріалах справи на час ухвалення рішення судом першої інстанції відсутні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права і обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом (ч.1 і ч.10 ЦПК України), проте зазначені вимоги судом не виконано та не запропоновано сторонам надати докази щодо роботи відповідача та його доходу, разом з тим матеріальне становище платника аліментів має суттєве значення при визначенні розміру аліментів (ч.3 ст.182 СК України).

З довідки, яка додана до апеляційної скарги та довідки наданої відповідачем в судовому засіданні апеляційного суду вбачається, що відповідач з 11 липня 2014 року по теперішній час працює у Філії „Новоукраїнський райавтодор" на посаді сторожа, посадовий оклад становить 1218 грн., отже доводи його апеляційної скарги, що у суду не було підстав для стягнення аліментів щомісячно в твердій грошовій сумі є обґрунтованими.

Оскільки при вирішенні спору суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, то рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що аліменти на утримання дитини і дружини необхідно присудити у частці від заробітку (доходу) відповідача, визначивши аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, що відповідатиме рівню його матеріального забезпечення.

Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 313-314, 316-317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину і утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 січня 2015 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області, на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 12 січня 2015 року до досягнення дитиною трирічного віку, до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - суддя:

Судді :