Справа № 750/2993/15-ц Провадження № 22-ц/795/881/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Карапута Л. В. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБечка Є.М.,
суддів:Хромець Н.С., Шевченко В.М.,
при секретарі:Мартиновій А.В.
за участю:позивача ОСОБА_5,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 01 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення суми депозиту, відсотків та штрафних санкцій,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 01 квітня 2015 року відмовлено ОСОБА_5 в забезпеченні позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, які знаходяться за адресою: ТВБВ №55 Філії «Центральне РУАТ «Банк «Фінанси та Кредит» пр-т Перемоги, 93, м. Чернігів, 14000, на суму 6241,14 доларів США або еквівалент в національній валюті на день подання заяви складає: 6241,14 х 23,51 (курс НБУ) = 146729 грн. 20 коп.; заборонити вчиняти будь-які дії з вищезазначеними грошовими коштами до набрання рішенням суду по справі законної сили.

Не погоджуючись з даною ухвалою позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою та просив зазначену ухвалу суду скасувати і ухвалити нову, якою задовольнити його вимоги та накласти арешт на вказані грошові кошти.

Апелянт зазначає, що ухвала суду винесена без повного і всебічного з'ясування обставин справи. ОСОБА_5 наполягає на тому, що зазначені ним підстави для забезпечення позову є реальними, а не надуманими і можуть бути вжиті відповідачем, що ускладнять виконання судового рішення та зроблять його виконання неможливим. Апелянт звертає увагу, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на протязі останніх місяців не проводить зовнішні та внутрішні платежі з рахунків юридичних та фізичних осіб, не повертає депозити строк яких закінчився, за наслідками 2014 року зазнав збитків на 460 млн. грн. та вважає, що дані дії спрямовані, згідно діючого законодавства, на введення тимчасової адміністрації з подальшим припиненням юридичної особи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, з нижчевикладених підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову буде існувати реальна загроза, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

Частина 2 ст.151 ЦПК України передбачає, що повинно бути зазначено у заяві про забезпечення позову.

В силу ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а згідно ч.5 ст.153 ЦПК України про вжиття забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Відповідно до ст.ст.151,153 ЦПК України та роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.1 постанови Пленуму від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.п. 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Апелянтом зазначено, що дії відповідача спрямовані на введення тимчасової адміністрації з подальшим припиненням юридичної особи, посилаючись на засоби масової інформації, а в разі задоволення позову про стягнення вкладу даний факт унеможливить повернення коштів, адже інше майно, за виключенням коштів в касі банку, відсутнє на території Чернігівської області.

Однак, в порушення вище зазначених вимог процесуального закону, подаючи заяву про забезпечення позову, позивач не надав доказів того, що дії відповідача спрямовані на ухилення від виконання зобов'язання, що у банку відсутні кошти на виплату вкладу, не зазначив на які саме кошти має бути накладений арешт.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову і постановляючи ухвалу про відмову в забезпеченні позову суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає, таким чином враховував інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, в тому числі вкладників банку, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням заходів, про які просив позивач.

Ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п.1, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:Судді: