Справа № 127/2347/15-ц
Провадження № 2/127/1969/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

17 квітня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Ленінського В ДВС Вінницького МУЮ про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим,що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла дружина позивача ОСОБА_4.

Після її смерті відкрилась спадщина на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1.

Позивач як спадкоємець за законом першої черги у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України спадщину прийняв після смерті своєї дружини, так як постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте оформити свої спадкові права не має можливості, оскільки на всю квартиру накладено арешт.

15.12.2014 року позивач отримав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з інформацією, в якій зазначено, що реєстратором Першої Вінницької державної нотаріальної контори був накладений арешт нерухомого майна на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, реєстровий номер обтяження 5363708, підстава - повідомлення ДВ-7-Л 12.10.2000 року державного виконавця ДВС Ленінського району Юрпольської Н.Ю., арешт внесений в реєстр 25.07.2012 року за №5363708, власник квартири ОСОБА_3.

22.01.2015 року позивач звернувся із заявою до начальника Вишенського В ДВС Вінницького МУЮ з проханням надати для ознайомлення матеріали виконавчого провадження, на що отримав відповідь, що матеріали виконавчого провадження за 2000 рік не збереглись.

В архіві Першої вінницької державної нотаріальної контори позивачу надали копію повідомлення державного виконавця Юрпольської Н.Ю. з відміткою про накладення арешту Першою вінницької державною нотаріальною конторою.

Позивач вважає, що арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, накладений неправомірно, оскільки останній накладено на нерухоме майно осіб, які не є боржниками, окрім того арешт накладений на підставі повідомлення державного виконавця, а не постанови про накладення арешту, як того вимагає закон.

Таким чином, на даний час на належне позивачу майно та майно його померлої дружини безпідставно накладено арешт, який порушує майнові права позивача щодо вільного розпорядження своєю власністю та позбавляє можливості позивача отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку квартири після смерті дружини.

Тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому позивач просив зняти арешт з нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3; виключити об'єкт обтяження: квартиру, АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження 13424165, належну ОСОБА_3, з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечував проти винесення заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з'явився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору за довіреністю Казьмірова М.В. до судового засідання не з'явилась, однак від останньої надійшло письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, покладається на розсуд суду при вирішенні даного спору.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.07.2007 року виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення від 16.07.2007 року №1601, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, дійсно належить на праві приватної, спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_3 по 1/4 частці кожному, та право власності на які зареєстровано за ними КП «ВООБТІ» та записано в реєстрову книгу №751 за реєстровим НОМЕР_1 13.08.2007 року (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Вінниці померла дружина позивача ОСОБА_4, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого В ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області 11.03.2014 року (а.с.9).

Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

А тому, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/4 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до довідки МКП «ЖЕК №12» від 18.11.2014 року вбачається, що ОСОБА_2 дійсно зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а відтак є достатньою підстав вважати, що останній дійсно постійно проживав з ОСОБА_4 до її смерті, а тому у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України спадщину прийняв. Проте, оформити свої спадкові права на майно не має можливості, оскільки на всю квартиру накладено арешт.

Так, як вбачається з Інформації з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №30965014 від 15.12.2014 року, сформованої Реєстраційною службою Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна наявні два обтяження на вищезазначений об'єкт нерухомого майна: 1) тип обтяження: арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 5363708; зареєстровано: 25.07.2007 року за №5363708 реєстратором: Перша вінницька державна нотаріальна контора; підстава обтяження: повідомлення, ДВ-7-Л, 12.10.2000, ДВС Ленінського району, ОСОБА_7; об'єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_3; власник: ОСОБА_3; 2) тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 13424165; зареєстровано: 24.12.2012 за №13424165 реєстратором: Вінницька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, ВП 19526786, 01.06.2010, державним виконавцем Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Совиком В.П., стягнення боргу в сумі 43 692,61 грн. на користь ВАТ КБ «ОСОБА_7»; об'єкт обтяження: квартира, 1/4 частка, адреса: АДРЕСА_3; власник: ОСОБА_3; обтяжувач: Вишенський В ДВС Вінницького МУЮ; заявник: Вишенський В ДВС Вінницького МУЮ (а.с.7).

Таким чином, з огляду на вищенаведене, є наявних 2 обтяження на квартиру за адресою: АДРЕСА_3, із них одне обтяження, що стосується квартири в цілому, інше ж - відносно 1/4 частки квартири, що належить ОСОБА_3

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про зняття арешту.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_3 із визначенням за кожним по 1/4 частці, а не одноособово відповідачу ОСОБА_3, як про те зазначено у Інформації з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №30965014 від 15.12.2014 року, сформованої Реєстраційною службою Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, відносно реєстраційного номера обтяження: 5363708.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до п.2 ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, на квартиру було накладено арешт (реєстраційний номер обтяження: 5363708) на підставі повідомлення державного виконавця, а не постанови про накладення арешту, як того вимагає закон.

До того ж, із копії даного повідомлення державного виконавця В ДВС Ленінського РУЮ Юрпольської Н.О. від 12.10.2000 року не вбачається на підставі чого було прийнято державним виконавцем таке рішення, в рамках якого виконавчого провадження та якого саме примусового виконання рішення. Натомість, виконавчі провадження за 2000 рік у Ленінському В ДВС Вінницькому МУЮ не збереглися, оскільки останні є знищеними.

А тому, з огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов в частині зняття арешту з нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3, накладений 25.07.2007 року за №5363708 реєстратором Першою вінницькою державною нотаріальною конторою на підставі обтяження -повідомлення ДВ-7-Л від 12.10.2000 року державного виконавця ДВС Ленінського району Юрпольської Н.Ю. - задовольнити.

Разом з тим, суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову в частині виключення об'єкта обтяження: квартири, АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження 13424165, належної ОСОБА_3, з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, з наступних міркувань.

Реєстраційний номер обтяження 13424165 стосується не вищезазначеного об'єкта нерухомого майна в цілому, а лише 1/4 частки квартири, що належить ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності, а відтак ніяким чином не порушує законних прав та інтересів позивача.

Окрім того, дане обтяження було накладено на підставі постанови державного виконавця Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Совика В.П. про відкриття виконавчого провадження ВП №19526786 від 01.06.2010 року, у виконавчому провадженні про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 43 692,61 грн., яке не досліджувалось в судовому засіданні, а відтак відсутні достатні підстави вважати, що вищезазначена заборгованість боржником перед стягувачем погашена, а тому відпала необхідність у відповідному обтяженні.

До того ж, суд звертає увагу, що вимога про виключення об'єкта обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, не відноситься до цивільної юрисдикції, а відтак позов в цій частині не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.57, 59, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 319, 328 ЦК України, ст.ст.10, 60, 158, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Скасувати арешт на об'єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3, накладений 25.07.2007 року за №5363708 реєстратором - Першою вінницькою державною нотаріальною конторою на підставі обтяження - повідомлення ДВ-7-Л від 12.10.2000 року державного виконавця ДВС Ленінського району Юрпольської Н.Ю.

В іншій частині задоволення позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: