Справа №473/1133/15-ц 21.04.2015 21.04.2015 21.04.2015
Провадження №22-ц/784/1097/15
Головуючий першої інстанції: Вуїв О.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду: Коломієць В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.,

суддів Шолох З.Л., Колосовського С.Ю.,

при секретарі Свіщук О.В.,

за участю представника позивача Марку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 березня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (далі - ПАТ «Миколаївобленерго») до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (далі - ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія») про відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2015 року ПАТ «Миколаївобенерго» звернулося з позовом до ОСОБА_3, ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування майнової шкоди.

Позивач зазначав, що 20 грудня 2014 року в с. Бузьке Вознесенського району Миколаївської області по вул. Леніна ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки ВАЗ - 2101, державний номер НОМЕР_1, не вибравши безпечної швидкості руху, допустив виїзд на праве узбіччя з наступним зіткненням з електроопорою та її пошкодженням. Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 грудня 2014 року ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП. На час скоєння ДТП цивільна відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія».

Посилаючись на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди ПАТ «Миколаївобленерго» як власнику пошкодженої опори було завдано майнову шкоду у сумі 6320,74 грн., позивач просив стягнути з відповідачів вказану заборгованість.

Ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 березня 2015 року відмовлено у відкритті провадження в частині вимог заявлених до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, роз'яснено позивачу право на звернення до суду з вимогами до ПрАТ СК «Українська страхова група» в порядку господарського судочинства

В апеляційній скарзі ПАТ «Миколаївобенерго», посилаючись на порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ували в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», суд першої інстанції виходив з того, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки позивач, будучи юридичною особою, заявив вимоги про стягнення грошових коштів з юридичної особи - ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», а тому позов в цій частині підвідомчий господарському суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він відповідає обставинам справи та нормам процесуального права.

Відповідно до пп. 1, 2 ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 1 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Разом із тим суд також має врахувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Згідно із ч.1 ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як вбачається із позовної заяви, та вірно зазначено судом першої інстанції, вимога ПАТ «Миколаївобленерго» до іншої юридичної особи - ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування шкоди не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки за суб'єктним складом такий спір відноситься до юрисдикції господарського судочинства.

Позовні вимоги ПАТ «Миколаївобленерго» до відповідачів (фізичної та юридичної особи) не є солідарними, а тому об'єднання цих вимог, що підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, в одному провадженні суперечить ст. 16 ЦПК України.

Враховуючи викладене, посилання позивача в апеляційній скарзі на порушення суддею процесуальних норм при постановленні оскаржуваної ухвали є необгрунтованими.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підлягає залишенню без змін на підставі п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. 303, 312- 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» - відхилити.

Ухвалу судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді