АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Дорош А.І., Триголова В.М.

при секретарі: Коваль А.А.

за участю представника відповідача - Лісіченка О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеже-ною відповідальністю "Нова пошта", третя особа: Інспекція з захисту прав споживачів в Чернігівській області, про стягнення грошових коштів та моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

17 червня 2014 року ОСОБА_3звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" про стягнення грошових коштів та моральної шкоди.Уточнивши на виконання ухвали судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 червня 2014 року свої позовні вимоги, позивач просив стягнути з відповідача на його користь кошти за неякісно надані послуги з організації перевезення вантажу згідно розрахункових квитанцій серії ААА №102-11037414 від 19 липня 2013 року на суму 62 грн. та №102-113640317 від 27 серпня 2013 року на суму 84 грн., разом в сумі 146 грн. Вартість пошкодже-ного планшета - 200 грн., а також моральну шкоду у розмірі 2000 грн. /а.с.6; 10-12/.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 29 вересня 2014 ро-ку, цивільну справу за вказаним позовом ОСОБА_3до ТОВ"Нова пошта" передано на розгляд Октябрського районного суду м. Полтави - за підсудністю /а.с. 78-79; 124-125/.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням місцевого суду, ОСОБА_3оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржуване ним судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити його позовні вимоги.

При цьому зазначав, що місцевим судом при вирішенні даного спору, залишено поза увагою положення Закону України «Про захист прав споживачів», а також порушено норми ст. ст. 909, 919, 924 ЦК України, що регулюють правовідносини, які виникають з договору перевезення вантажу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

За змістом ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. ст. 909, 917 ч.3, 924 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві). Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної. Перевізник має право відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу. Перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що пошкодження вантажу сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вин

Згідно із ст. 133 Статуту автомобільного транспорту, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 27 червня 1969 року №40 автотранспортні підприємства чи організації несуть відповідальність за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення і до видачі вантажоодержувачу або до передачі згідно з Правилами іншим підприємствам, організаціям, установам, якщо не доведуть, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталися через обставини, яким вони не могли запобігти і усунення яких від них не залежало.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач згідно товарно-транспортної накладної №4702 від 18 червня 2013 року з відділення №3 ТОВ «Нова Пошта» в м. Чернігові відправив вантаж у м. Кривий Ріг одержувачу ОСОБА_5. Оголошена вартість вантажу була задекларована відправником у розмірі 600 грн.

При складанні товарно-транспортної накладної №4702 від 18 червня 2013 року відправник ОСОБА_3 погодився з умовами разового договору (публічна оферта), розміщеними на офіційному сайті http://novaposhta.ua.

Вантаж по вказаній накладній, відправник передав для перевезення у запакованому стані без надання його представнику ТОВ «Нова Пошта» для перевірки на цілісність.

Вантаж було доставлено за призначенням до відділення №12 в м. Кривий Ріг, де 20 червня 2013 року одержувач оглянув його у приміщенні відділення у присутності представників перевізника та заявив, що доставлено розбиту деталь. За даним фактом було заповнено бланк огляду вантажу та складено акт приймання-передачі вантажу №2008176 від 20 червня 2013 року.

Згідно вказаного акту, сторонами зазначено стан упаковки: "пакет і коробка в середині цілі і не пошкоджені". Стан вантажу: тріснутий тачскрін. Спеціальне маркування: наклейки "Крихке" - присутні.

У вказаному акті було зафіксовано цілісність пакування вантажу, а саме те, що пакування не деформовано, без вм'ятин та розривів. Жодних даних про наявність будь-яких слідів механічного впливу на зовнішній поверхні пакування вантажу не вказано.

Позивач, звернувся до відповідача з претензією про відшкодування шкоди внаслідок втрати вантажу на загальну суму 600 грн.

У задоволенні претензії, позивачу було відмовлено на підставі п. 7.2. Публічної оферти, відповідно до якого сторони договору домовились про те, що виконавець не несе відповідальність за цілісність, збереженість (схоронність) вантажу, у випадку, якщо вантаж передається одержувачу або відправнику в цілій/неушкодженій упаковці, а також, у випадку, якщо виявлені пошкодження упаковки не співпадають з ушкодженнями вантажу.

Також згідно з п. 7.3 Публічної оферти сторонами погоджено, що якщо сторонами при видачі вантажу буде виявлено пошкоджений вантаж, або вантаж, якого не вистачає в цілій (неушкодженій) упаковці, відповідальність за будь-які пошкодження, нестачу або відсутність вантажу в середині упаковки, покладається на відправника.

Згідно п. 13.3. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 1997 року, вантажі, які прибули у непошкоджених кузовах автомобілів та з непошкодженими пломбами вантажовідправника, видаються вантажоодержувачу без перевірки маси, стану вантажів і кількості вантажних місць.

За змістом ст. 134 Статуту автомобільного транспорту УРСР, автотранспортне підприємство або організація звільняються від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу в разі, коли вантаж прибув у справному автомобілі (контейнері) за справними пломбами вантажовідправника. В цьому випадку автотранспортне підприємство або організація несе відповідальність за незбереження вантажу, якщо пред'явник претензії доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталися з вини автотранспортного підприємства або організації.

За нормами ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з вимогами п. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В свою чергу, позивачем не було доведено того факту, що вантаж був пошкоджений внаслідок дій відповідача, та що він був пошкоджений саме в період доставки.

Окрім того, позивачем не було доведено також того, що упаковку товару здійснював саме відправник.

У відповідності до п. 6.3 Публічної оферти про надання транспортно експедиційних послуг, які були затверджені директором ТОВ « Нова пошта», сторони оферти домовилися про те, що якщо при видачі відправлення буде виявлено пошкодження в цілій (неушкодженій упаковці) відповідальність за будь-які пошкодження в середині упаковки покладається на відправника.

Таким чином, перевізник не може нести цивільно-правову відповідальність за пошкоджений товар, при наявності неушкодженої упаковки.

Виходячи з наведених обставин, та з огляду на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами ні порушення зобов'язання з боку відповідача, ні вини відповідача у пошкодженні вантажу, що означає неможливість наявності причинного зв'язку між відсутнім порушенням зобов'язання з боку відповідача та збитками позивача, в зв'язку з чим відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 як вартості пошкодженого вантажу та коштів, за твердженням позивача, за неякісно надані послуги, так відповідно і моральної шкоди.

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: