УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Карпенко С.О.,

Касьяна О.П., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акцент-банк» на рішення Кузнєцовського міського суду Рівненської області від 10 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 29 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року публічне акціонерне товариство «Акцент-банк» (далі - ПАТ «Акцент-банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 238086 грн 51 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що на підставі кредитного договору, укладеного сторонами 5 грудня 2007 року, ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 27 494 грн 50 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Унаслідок неналежного виконання умов кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 238 086 грн 51 коп., яку банк просив стягнути з відповідача.

Рішенням Кузнєцовського міського суду Рівненської області від 10 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 29 квітня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акцент-банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 30 307 грн 60 коп. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ПАТ «Акцент-банк» просить скасувати судові рішення в частині відмови у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові ПАТ «Акцент-банк» в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за кредитним договором у розмірі 195 965 грн 20 коп., штрафу (фіксована ставка) у розмірі 500 грн та стягнення штрафу (процентна складова) в сумі 11 313 грн 64 коп., з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що заява позичальника від 5 грудня 2007 року, підписана ОСОБА_3 за своїм змістом не містить умов щодо нарахування, сплати пені і штрафу та визначення їх розміру, а зі змістом Умов за кредитним договором відповідач не ознайомлений, вони не становлять частину кредитного договору.

Проте повністю з такими висновками судів погодитись не можна.

Суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення (ч. 3 ст. 335 ЦПК України).

Судами установлено, що 5 грудня 2007 року між ОСОБА_3 на підставі поданої ним заяви, укладено договір з ПАТ «Акцент Банк», за яким відповідач отримав кредит у розмірі 27 494 грн 50 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 5 грудня 2010 року.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_3 зобов'язався сплачувати щомісячний платіж у розмірі 1 410 грн 30 коп., який складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди та комісії у зазначені в заяві та в Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») строки.

Кредит надано відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» («Стандарт») (далі - Умови), з якими ОСОБА_3 був ознайомлений, про що свідчить його підпис у заяві про надання кредиту.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно із ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення.

Обґрунтовуючи підстави позову, ПАТ «Акцент-банк» посилалось на те, що ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, унаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 238 086 грн 51 коп., із яких: заборгованість по тілу кредиту 22 042 грн 23 коп., по процентах - 2 326 грн 57 коп., комісії 5 938 грн 80 коп., 195 965 грн 27 коп. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн штрафу (фіксована частина), 11 313 грн 64 коп. штрафу (процентна складова).

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Із доданих до позовної заяви ПАТ «Акцент-банк» Умов вбачається, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки (п.5.1). При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн та 5% від суми заборгованості.

У той же час, суди відмовили позивачу у стягненні пені та штрафів за невиконання відповідачем кредитного зобов'язання з тих підстав, що ОСОБА_3 не був ознайомлений із зазначеними Умовами.

Згідно із ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Так, суди дійшовши висновку, про те, що надані банком Умови не складають кредитний договір у порушення вимог ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України не з'ясували, які саме Умови діяли на момент укладення кредитного договору із ОСОБА_3, не перевірили із яким текстом Умов був ознайомлений останній при підписанні заяви про видачу кредиту; обставин, пов'язаних із виконання відповідачем умов договору не дослідили.

Також з матеріалів справи убачається, що відповідачем було подано заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідно до вимог про стягнення неустойки (пені) застосовується позовна давність в один рік (ч. 2 ст. 258 ЦК України).

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Отже, стягнення пені обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з дня якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

У той же час із доданого позивачем розрахунку кредитної заборгованості вбачається, що розмір пені обчислюється починаючи з березня 2008 року, а з позовом позивач звернувся у квітні 2013 року.

З огляду на зазначене суду необхідно було перевірити правильність наданого позивачем розрахунку пені та з урахуванням встановлених обставин вирішити спір по суті.

Отже судові рішення в частині позовних вимог ПАТ «Акцент-банк» до ОСОБА_3 про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за кредитним договором у розмірі 195 965 грн 20 коп., штрафу (фіксована ставка) у розмірі 500 грн та стягнення штрафу (процентна складова) в сумі 11 313 грн 64 коп. не можуть вважатися законним й обґрунтованими, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції в цій частині.

Оскільки розмір пені залежить від загальної суми боргу за кредитним договором, судові рішення підлягають скасуванню і в частині стягнення основного боргу.

При новому розгляді судам необхідно ураховувати те, що оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акцент-банк» задовольнити частково.

Рішення Кузнєцовського міського суду Рівненської області від 10 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 29 квітня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді:Т.П. Дербенцева
С.О. Карпенко
О.П. Касьян
Т.О. Писана