УХВАЛА

17 квітня 2015 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» про розірвання контракту, стягнення вартості придбаного автомобіля та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

08.04.2015 позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

10.04.2015 відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями відбулося визначення судді з розгляду даної справи та 14.04.2015 матеріали позову отримані головуючим по справі.

Дослідивши позовну заяву та долучені до неї документи, приходжу до наступного висновку.

Так, позивач просить суд розірвати контракт №13-2261А від 05.08.2013 року, укладений між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» (далі - ТОВ «АВТ Баварія»), стягнути з останнього на користь позивача 762804,00 грн. вартості нового автомобіля в аналогічній комплектації за нинішніми цінами ТОВ «АВТ Баварія» та 520000,00 грн. моральної шкоди.

Проте, всупереч імперативним вимогам п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України не зазначає ціну позову, оскільки як вбачається із вищевикладеного позивачем заявлено вимоги майнового характеру про стягнення грошових коштів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову в позовах про стягнення грошових коштів є сумою, яка стягується.

В даному випадку суд також акцентує увагу позивача на ігнорування ним вимог ч.5 чт.119 ЦПК України і не доручення до позовної заяви оригіналу платіжного документа.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон) за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір. Підстави, за якими особи звільняються від сплати судового збору за подачу позову або заяви, зазначені у ч.1 ст.5 Закону.

Оскільки вимоги позивача містять матеріальний характер, позивачу необхідно сплатити судовий збір із позовних заяв майнового характеру і надати суду відповідний документ на підтвердження сплати судового збору за вимогу майнового характеру окремим платіжним документом.

Судовий збір відповідно до Закону із ціни позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 243,60 грн. та не більше трьох розмірів мінімальної заробітної плати - 3 654,00 грн.

Вказані кошти повинні бути сплачені на наступні реквізити

- за сплату судового збору: УДКСУ у Солом'янському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812

Банк отримувача ГУ ДКУ у м. Києві

Код банку отримувача (МФО) 82 00 19

Рахунок отримувача 312 122 067 000 10

Код класифікації доходів бюджету 220 300 01

Призначення платежу Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Солом'янський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа).

Крім того, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ в разі заявлення декількох вимог при зверненні до суду кожна з них підлягає справлянню судовим збором.

Також позивач всупереч п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України не зазначає доказів на підтвердження тих обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги. Не зазначено доказів на підтвердження того, що автомобіль позивача, придбаний у відповідача, перед тим як був йому проданий міг бути пошкодженим і відремонтованим, що позивач якби не був пристебнутий ременями безпеки, то міг вилетіти через лобове скло.

Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте позивач як вбачається із змісту заяву викладає обставини справи, посилаючись виключно на здогадки та припущення. «Не потрібно бути експертом, щоб зрозуміти,.. якби ні, то…, можна будувати різні версії, але…, з інтернету відомо що.., не виключається, що так і є…» Не зрозумілим залишається і посилання на «неформальні» підтвердження певних фактів співробітників відповідача щодо конкретних обставин справи. Позивач проводить паралелі із автомобілями іншого року випуску, зазначаючи при цьому, що це відмінні від його автомобіля транспортні засоби, проте просить це твердження також суду врахувати.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення суми моральної шкоди.

Пунктом 4 Постанови пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи саме такий розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Натомість позивач цих вимог при заявленні вимоги про стягнення з відповідача суми моральної шкоди також не дотримався.

Відповідно до ч.8 ст.119 ЦПК України якщо позовна заява подається представником позивача, о позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження. Однак незважаючи на те, що позов поданий представником позивача ОСОБА_3 документів, які б засвідчили його повноваження не надано.

Також всупереч ч.1 ст.120 ЦПК України позивач не долучає до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Дотримання вимог ст. 119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

В даному випадку недотримання позивачем положень ст.ст.119-120 ЦПК України і на цій підставі залишення позову без руху не може бути розцінено як обмеження в доступі до правосуддя, який регламентовано ст.55 Конституції України. Європейський суд з прав людини зазначає в рішеннях Філіс проти Греції, Міцци проти Мальти, що право на звернення до суду не є абсолютним і особа, яка має намір ним скористатися повинна дотримуватися порядку, передбаченого національним процесуальним законодавством конкретної держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» про розірвання контракту, стягнення вартості придбаного автомобіля та відшкодування моральної шкоди, - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом двох днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви у редакції, яка буде відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Кицюк