У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 22 липня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Гулька Б.І., Кафідової О.В., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_5 про визнання договору поруки припиненим за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2015 року, - в с т а н о в и л а: У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати договір поруки від 24 травня 2007 року, укладений між нею та публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), припиненим. Вимоги мотивувала тим, що 24 травня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № HMAWG100007420, за яким останньому надано кредит у розмірі 16 тис. доларів США. Для забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором цього ж дня між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір поруки. В подальшому, без її відома та згоди, банком збільшено розмір процентної ставки за кредитним договором з 12 % річних до 14,04 % річних. Вважала, що таке підвищення відсоткової ставки є суттєвим збільшенням обсягу її відповідальності, а також те, що шестимісячний строк на пред'явлення вимог до поручителя закінчився. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 9 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Визнано припиненим договір поруки від 24 травня 2007 року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк». У поданій касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про припинення договору поруки відповідно до положень, визначених у ч. 1 ст. 559 ЦК України, з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 25 вересня 2013 року у справі № 6-97цс13. Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити. Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко Б.І. Гулько О.В. Кафідова
й