Справа № 297/596/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Драб В. І., при секретарі Гарані О. А., за участю представника позивача за договором адвоката ОСОБА_1, представника відповідача за договором адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Берегівського районного суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Позов мотивований наступним. Шлюб між позивачем та відповідачкою рішенням Берегівського районного суду від 11.11.2014 року розірваний. У період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства у 2014 році за спільні кошти сторонами на підставі договору купівлі-продажу від 20.10.1999 року набуто спірне майно житловий будинок № 197 по вул. Ф. Раковці в с. Бене, Берегівського району. Даний будинок належить на праві приватної власності відповідачці, і позивач просив визнати даний будинок обєктом спільного майна подружжя та визнати за ним 1/2 частину даного будинку.

Позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у ньому.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 показали, що спірний будинок був побудований за кошти позивача у 2000-2001 році.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечив, вказавши, що будинок, придбаний сторонами на підставі договору купівлі-продажу від 20.10.1999 року ліквідовано. За адресою вул. Ф. Раковці, 197, с. Бене, Берегівського району знадиться незавершений будівництвом будинок, на який, згідно чинного законодавства, не може бути визнано право власності. Також, зазначив, що неможливо доводити право власності показами свідків.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи всі обставини, що мають істотне значення по справі, суд вважає, що у позові слід відмовити, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків звільнення від доказування.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 22.07.1995 року. Рішенням Берегівського районного суду від 11.11.2014 року їх шлюб розірвано (а.с. 7).

За період шлюбу 20.10.1999 року між ОСОБА_10 і ОСОБА_11 та ОСОБА_12 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами за адресою вул. Ф. Раковці, 197, с. Бене, Берегівського району, згідно з яким ОСОБА_4 придбала вказаний обєкт нерухомого майна (а.с. 9).

Згідно інформації КП «Берегівського БТІ Берегівської райради», спірний житловий будинок зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_12 (а.с. 10).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Бенянської сільської ради, спірний житловий будинок рахується за ОСОБА_4 згідно з записом в погосподарській книзі села Бене (а.с. 8).

Однак, як убачається із довідки виконкому Бенянської сільської ради № 181 від 23.04.2015 року, спірний житловий будинок за адресою вул. Ф. Раковці, 197, с. Бене, Берегівського району, придбаний на підставі договору купівлі-продажу від 20.10.1999 року, дійсно у звязку з аварійним станом було ліквідовано (а.с. 51).

Тобто, предмет спору не існує.

Але, як встановлено у судовому засіданні, за тією ж адресою побудовано інший будинок, який наразі незавершений будівництвом 60 % (а.с. 46-50).

Проте, згідно з розясненнями, що містяться у пункті 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК України).У зв'язку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку.

Надані показання свідків не мають відношення до предмету спору.

За таких обставин, позов є недоведеним і у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 60 СК України, ст. 331 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання обєктом спільного майна подружжя житлового будинку № 197 по вул. Ф. Раковці в с. Бене Берегівського району та визнання за ним права власності на 1/2 частини вказаного житлового будинку, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Драб В. І.