_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7581/14-ц
Провадження № 2/520/216/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2015 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Реви С.В.,

при секретарі Бродецькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та за уточненими вимогами просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 48 кв.м., в тому числі житловою 29,5 кв.м, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Заявлені вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є спадкоємицею за заповітом всього майна ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Звернувшись у передбачений законом строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_2 через відсутність в неї правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином шляхом телефонограми. Раніше, а саме 26 січня 2015 року через канцелярію суду надав заяву, якою справу просив слухати без його участі. При цьому під час судового розгляду представником відповідача були надані письмові заперечення проти уточненого позову, якими останній просив відмовити в задоволенні позовних вимоги через їх незаконність.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 2100 від 18.03.1994, зареєстрованого Одеською Товарною біржею ОСОБА_2 належала квартира АДРЕСА_2. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно була проведена КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 03 травня 1994 року.

07 серпня 2012 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_1 все її майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати, та на що вона за законом матиме права, який було посвідчено державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 померла, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за № 9525.

26 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернулась на адресу Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом до майна ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на підставі чого, була заведена спадкова справа № 1168/2013.

02 червня 2014 року державний нотаріус Третьої одеської державної нотаріальної контори Сальнікова З.В. винесла Постанову, якою відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_2 через відсутність в неї правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (Стаття 1217 ЦК України)

Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі ст. 1233, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Визнаючи вказану квартиру спадковим майном, суд виходить з того, що на момент укладання договору купівлі-продажу спірної квартири діяв Закон України «Про товарну біржу» та Правила біржової торгівлі, які допускали укладати договори купівлі-продажу нерухомості на товарних біржах. При житті ОСОБА_2 зареєструвала своє право власності в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 72).

При цьому суд зазначає, що позивачем обрано належний спосіб захисту свого порушеного права, оскільки через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру іншим шляхом, окрім звернення до суду, захистити право ОСОБА_1, як спадкоємиці, неможливо.

Враховуючи викладене, суд визнає можливим визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись ст.ст. 16, 1222, 1223, 1234, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України; ст.ст. 10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 48 кв.м., в тому числі житловою 29,5 кв.м, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Рева С. В.