Справа № 346/6587/14-ц
Провадження № 22-ц/779/864/2015
Головуючий у 1 інстанції Димашок В. П.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Горейко М.Д., Вакарук В.М.,

секретаря Гавриляк Є.М.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 02 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

08.12.2014 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідач з 2007 року перестав у добровільному порядку надавати кошти на утримання дочки.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 02 березня 2015 року позов задоволено частково.

Постановлено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08.12.2014 року.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 407 грн. витрат на правову допомогу та на користь держави 243,60 грн. судового збору.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Апелянт вказує на те, що при визначенні розміру аліментів судом не було враховано того, що його заробітна плата становить 2 292,54 грн. і з урахуванням його витрат на проїзд до місця праці, оренду житла та стягнутих аліментів йому на прожиття залишається 220,54 грн.

Судом не було враховано матеріальний стан ОСОБА_2, а саме, що вона є власником двох житлових будинків у селі Ворона і ці будинки, будучи придбаними у шлюбі, залишились їй після розірвання шлюбу.

Просить рішення суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

В судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнала.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з 08.03.1997 року по 22.01.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і у них є дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Судом встановлено, що відповідач не заперечує свого обов'язку утримувати дочку, однак погоджується сплачувати аліменти у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, тобто 385,80 грн., оскільки він проживає та працює в Київські області, його дохід є невеликим, а саме 2292,54 грн. і значна частина доходу витрачається на оренду житла, проїзд до місця праці та харчування.

Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею

повноліття.

Згідно ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про право позивачки на стягнення коштів на утримання дочки.

Однак, при вирішенні спору судом не було враховано, що ОСОБА_3 працює завідувачем господарства ТзОВ «Валтек Київ», його заробіток є стабільним та становить 2292, 54 грн. на місяць, що підтверджено довідкою про зарплату на а.с.22.

При таких обставинах справи суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про необхідність визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи вищенаведене, рішення суду в частині визначення розміру аліментів підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення аліментів у

частці від заробітку.

При визначенні розміру аліментів колегія суддів враховує матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, а тому з відповідача підлягає до стягнення 1/3 частина його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також підлягає скасуванню рішення суду в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. Подана позивачем квитанція (а.с.8) не може бути доказом таких витрат, оскільки не містить назви юридичної консультації, прізвища адвоката та печатки юридичної консультації.

Відповідно до ч.1 п.3. ст.309 ЦПК однією з підстав для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 02 березня 2015 року в частині визначення розміру аліментів та стягнення витрат на правову допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відмовити ОСОБА_2 у стягненні витрат на правову допомогу.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Л.В. Ясеновенко

М.Д. Горейко

В.М. Вакарук