Справа № 133/988/15-ц
Рішення

Іменем України

22 червня 2015 року

Козятинський міськрайсуд Вінницької області

В складі: головуючого-судді: Проця В. А.

при секретарі Гаврилюк О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про припинення трудових відносин,-

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про припинення трудових відносин.

В обґрунтування позову вказала, що 24 березня 2010 року між нею та відповідачем по справі було укладено трудовий договір на невизначений строк, відповідно до якого 24.03.2010 року вона зобов'язувалася виконувати обов'язки касира при реалізації медикаментів, а відповідач зобов'язався оплачувати її роботу, в розмірі - 870 гривень, щомісячно.

Зазначений договір, цього ж дня був зареєстрований Центральним районним центром зайнятості м. Миколаєва за № 4.

Їхні трудові відносини припинилися у вересні 2010 року, оскільки вона знайшла собі іншу роботу, про що повідомила роботодавця, написавши відповідну заяву про звільнення з роботи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, яку вона особисто передала ОСОБА_2 при зустрічі.

Таким чином, вона була впевнена, що трудові відносини між ними було розірвано ще у вересні 2010 року, відповідно до чинного законодавства.

В квітні 2015 року вона звернулася до Козятинського міськрайонного центра зайнятості населення із заявою про реєстрацію її, як безробітної, однак, в реєстрації їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що в базі даних значиться реєстрація трудового договору між нею та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 від 24.03.2010 року за № 4 по Центральному районному центру зайнятості м. Миколаєва.

Вона поїхала в м. Миколаїв з метою розірвання трудового договору, але Центр зайнятості відмовив їй у розірванні трудового договору з підстави особистої відсутності ФОП ОСОБА_2, хоча вона намагалася з ним зв'язатися, але на телефонні дзвінки він не відповідає, а по місцю реєстрації відсутній.

Таким чином, в односторонньому порядку розірвати трудовий договір та зняти його з реєстрації вона не може, а зв'язатися з відповідачем не має можливості.

В судове засідання позивачка не з?явилась, однак, подала до суду письмову заяву про слухання справи без її участі та підтримання позову, не заперезує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином повідомлявся про день і час слухання справи.

На підставі ст. 225 ЦПК України, суд ухвалив справу слухати в заочному порядку.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що 24 березня 2010 року між позивачкою та відповідачем по справі було укладено трудовий договір на невизначений строк, відповідно до якого 24.03.2010 року позивачка зобов'язувалася виконувати обов'язки касира при реалізації медикаментів, а відповідач зобов'язався оплачувати її роботу, в розмірі - 870 гривень, щомісячно.

Зазначений договір, цього ж дня був зареєстрований Центральним районним центром зайнятості м. Миколаєва за № 4.

Трудові відносини між сторонами припинилися у вересні 2010 року, оскільки позивачка знайшла собі іншу роботу, про що повідомила роботодавця, написавши відповідну заяву про звільнення з роботи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України та розірвання трудового договору за згодою сторін, яку передала ОСОБА_2

В квітні 2015 року позивачка звернулась до Козятинського міськрайонного центра зайнятості населення із заявою про реєстрацію її, як безробітної, однак, в реєстрації їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що в базі даних значиться реєстрація трудового договору між нею та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 від 24.03.2010 року за № 4 по Центральному районному центру зайнятості м. Миколаєва.

Позивачка поїхала в м. Миколаїв з метою розірвання трудового договору, але Центр зайнятості відмовив їй у розірванні трудового договору з підстави особистої відсутності ФОП ОСОБА_2, хоча позивачка намагалася з ним зв'язатися, але на телефонні дзвінки він не відповідає, а по місцю реєстрації відсутній.

Таким чином, в односторонньому порядку розірвати трудовий договір та зняти його з реєстрації позивачка не може, а зв'язатися з відповідачем не має можливості.

Відповідно до п.п. 8, 9 «Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001 року у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково, в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. (Пункт 8 із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства соціальної політики № 660 від 16.09.2014 року).

Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів.

Згідно ст. 22 ч. 2 КЗпП України відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих чи непрямих переваг при укладанні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому обєднанні громадян, роду і характеру знань, місця проживання не допускається.

Тому, вищевказаний трудовий договір між сторонами підлягає розірванню на підставі ст. 36, ч. 1 п. 1 КЗпП України, тобто, за угодою сторін.

Що стосується вимоги позивачки про зобовязання Служби зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір, який був укладений між сторонами 24.03.2010 року, то це питання має вирішувати відповідальна особа центру зайнятості, після розірвання вищевказаного трудового договору в судовому порядку, згідно вимог п. 9 вищевказаного Положення, а тому, ця позовна вимога взагалі є передчасною.

Керуючись ст.ст. 22 ч. 2 КЗпП України, п.п. 8, 9 «Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001 року ст.ст. 213 - 215, 218, 225-228 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Розірвати трудовий договір № 4, укладений 24 березня 2010 року в м. Миколаєві між ОСОБА_1 та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2, який зареєстрований Центральним районним центром зайнятості м. Миколаєва на підставі ст. 36, ч. 1 п. 1 КЗпП України, тобто, за угодою сторін.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Копію даного заочного рішення направити сторонам рекомендованим листом не пізніше пяти днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайсуд з дня отримання його копії.

Суддя:

Дата документу 22.06.2015