№ 207/670/14-ц
№ 2/207/262/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року Баглійський районний суд

м. Дніпродзержинська

у складі:

головуючого - судді Подобєд О.К.

за участю секретаря - Черномазової М.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа - служба по справам неповнолітніх Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська, за участю прокурора Баглійського району м. Дніпродзержинська про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

В Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська звернулась ОСОБА_1(надалі - позивачка) з позовною заявою до ОСОБА_2 (надалі - відповідач) про позбавлення батьківських прав по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що з нею на її утриманні проживає її дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Її колишній чоловік - батько дитини - (відповідач по справі) ухиляється від утримання і виховання дитини; має заборгованість по аліментам, долею дитини не цікавиться. Вона забезпечує дочку усім необхідним, піклується, доглядає і виховує її. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала.

Відповідач надав письмові заперечення проти позовної заяви, мотивуючи тим, що позовні вимоги є безпідставними, він має бажання спілкуватись з дитиною, приймати участь у її виховання, але позивачка позбавляє його можливості бачитися з дитиною, налаштовує дочку проти нього. Просив відмовити в задоволенні позовної заяви.

Представник третьої особи - служби по справам неповнолітніх Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська - в судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечував, так як у служби по справам неповнолітніх Баглійської районної ради відсутні дані про те, що відповідач умисно ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Крім того, відповідач на обліку у лікаря психіатра не перебуває, до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків не притягався. Тому підстави для позбавлення її батьківських прав на час розгляду справи відсутні.

Прокурор вважає за недоцільне в інтересах неповнолітньої дитини позбавляти батьківських прав її батька, оскільки в теперішній час він відбуває покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 2 КК України. Крім того, наявність заборгованості по аліментам не є підставою для позбавлення батька батьківських прав.

Суд, заслухавши позивача, прокурора, представника третьої особи, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.06.2000 року.

Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

17.01. 2006 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 17.01.2006 р. серії НОМЕР_1 року.

Після припинення шлюбу дитина проживає з позивачкою.

Між сторонами по справі склалися складні відносини, у тому числі й в питаннях участі у вихованні дитини.

ОСОБА_2 в теперішній час відбуває покарання за ухилення від сплати аліментів.

Свідок ОСОБА_4, яка була допитана в судовому засіданні, пояснила, що позивачка утримує і піклується про дочку, створює всі належні умови для її розвитку. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, матеріальної допомоги не здійснює. Але до її показів суд відноситься критично, оскільки вони не підтверджуються письмовими доказами, які є в матеріалах справи.

ОСОБА_2 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався; докази про притягнення його до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків в матеріалах справи відсутні.

Згідно вимог ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не заявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не стримують умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як ухилення від виховання дитини можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання слід вирішувати лише після повного, всебічного об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до вимог ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні позивачкою не надано доказів, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків по вихованню дочки, крім існування боргу по сплаті аліментів.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви його прийняття чи відмови у прийнятті.

В матеріалах справи відсутні докази винної поведінки чи свідомого нехтування своїми обов'язками з боку батька. Несплата аліментів, на думку суду, не є підставою для позбавлення батька батьківських прав.

Враховуючи зазначені обставини, та те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, підстави для позбавлення його батьківських прав на підставі ст.164 СК України відсутні.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 164, СК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, та стягнення аліментів, - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати по справі покласти на ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.К. Подобєд