Справа № 296/225/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

"01" квітня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Анциборенко Н.М.,

при секретарі Медведській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 і просить стягнути з відповідача 2 700 грн. матеріальних збитків, моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 1 600 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 11.11.2014 року відповідача ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України її звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено термін випробування 2 роки. При розгляді кримінального провадження судом було встановлено, що 23.07.2014 року в період часу з 15 год. 00 хв. по 15 год. 30 хв. ОСОБА_2 перебувала в квартирі АДРЕСА_2, де позивач проживає протягом тривалого терміну. Відповідач звернулась з проханням надати їй в борг грошові кошти в сумі 100,00 грн., на що позивач погодилась. Із шафи позивач дістала грошові кошти в сумі 3300,00 грн. і дала ОСОБА_2 100,00 грн., а решту поклала на комод. ОСОБА_2, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу таємно викрала грошові кошти в сумі 3200,00 грн., чим спричинила позивачеві матеріальну шкоду на суму 3200,00 грн.. 21.08.2014 року відповідачем було повернуто грошові кошти в сумі 500,00 грн., але беззаперечним залишається факт спричинення позивачеві матеріальних збитків в сумі 2700,00 грн.. Крім того, позивачеві було спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, пов'язаних з крадіжкою коштів, які позивач тривалий час заощаджувала, маючи невелику пенсію, та відсутністю спроб зі сторони відповідача повернути викрадені кошти.

Представник позивача згідно поданої заяви просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.14).

Відповідач у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Обставини спричинення відповідачем матеріальних збитків позивачеві встановлені вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 11.11.2014 року, яким ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України (а.с.2).

Так, вироком встановлено, що 23.07.2014 року в період часу з 15 год. 00 хв. по 15 год. 30 хв. ОСОБА_2 перебувала в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, де проживає її знайома ОСОБА_1. Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_1 з проханням надати їй в борг грошові кошти в сумі 100 грн., на що остання погодилась та із шафи дістала кошти у сумі 3 300 грн. різними купюрами. Після цього ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 обіцяні 100 грн., а кошти у сумі 3200 грн. поклала на комод, що знаходиться у спальній кімнаті вказаної квартири. В цей день, час та місці, за вказаних обставин, у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме коштів у сумі 3200 грн., які належать ОСОБА_1. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 підійшла до комоду, обернувшись та впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу таємно викрала грошові кошти в сумі 3200 грн.. У подальшому ОСОБА_2, утримуючи викрадене майно при собі, місце скоєння злочину залишила та розпорядилась ними на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 3200 грн..

У подальшому згідно розписки від 21.08.2014 року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 500 грн..

Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 2700 грн. матеріальних збитків, завданих внаслідок неправомірних дій відповідача, є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., то згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

За змістом ч.ч.1-3 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої; у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи обставини заподіяння позивачеві моральних страждань, ступінь вини заподіювача шкоди, виходячи із характеру, тривалості, глибини душевних страждань та негативних наслідків, яких позивач зазнала внаслідок злочинних дій відповідача та викрадення належних їй грошових коштів, які вона тривалий час заощаджувала, будучи особою похилого віку та маючи невелику пенсію, суд вважає визначити достатньою компенсувати моральні страждання позивача суму у 3 000 грн., яку стягує з відповідача у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Згідно п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Оскільки розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу підтверджується угодою про надання правової допомоги від 26.12.2014 року (а.с.15), а також квитанціями (а.с.16, 17), тому, враховуючи положення Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 600,00 грн. витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги.

Крім того, з урахуванням задоволення двох позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2700 грн. та моральної шкоди у розмірі 3 000,00 грн. згідно вимог Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь держави підлягає стягненню 487,20 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 79, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2700,00 грн. (дві тисячі сімсот грн. 00 коп.) у рахунок відшкодування матеріальних збитків; 3000,00 (три тисячі грн. 00 коп.) відшкодування моральної шкоди та 1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення.

Головуючий суддя Н. М. Анциборенко