Справа № 620/246/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2015 року Зачепилівський районний суд Харківської області

у складі : головуючого судді Яценка Є. І.,

при секретарі Гагаріній С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Зачепилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Зачепилівська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім»єю понад 5 років, визнання спадкоємцем, зміну черговості одержання права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому вказала, що з 1979 року вона стала проживати однією сім»єю з ОСОБА_3 в с. Орчик Зачепилівського району Харківської області, вели спільне господарство, були пов»язані спільним побутом, мали взаємні права та обов»язки, але офіційно шлюб так і не зареєстрували.

Позивач зазначає, що 39.04.2014 року ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 5,76 умовних кадастрових га., що розташована на території Малоорчицької сільської ради Зачепилівського району Харківської області відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0134097.

Спадкоємцем першої черги за законом є донька спадкодавця ОСОБА_2, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 стверджує, що вона дійсно опікувалася ОСОБА_3, так як проживала разом з ним однією сім»єю 35 років, при цьому як дружина надавала всю необхідну жіночу допомогу, прибирала у приміщенні, прала, готувала їжу, садила та вбирала город, вели спільне господарство. Позивач запевняє, що останній час спадкодавець часто хворів та був у безпорадному стані під час якого був неспроможний самостійно забезпечувати всі свої потреби, його пенсії не вистачало, тому вона забезпечувала його матеріальними коштами, оплачувала лікування та здійснення необхідних медичних процедур. Після смерті ОСОБА_3 позивач взяла на себе всі витрати пов»язані з похованням.

Позивач запевняє, що у неї існує домовленість з дочкою померлого ОСОБА_3 ОСОБА_2, яка є спадкоємцем першої черги за законом, про поділ земельної частки (паю) по ? частині кожній.

ОСОБА_1 вважає, що на цей час вона є спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини. ЦК України встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві. Позивач вважає, що вона має право на спадкування першої черги з вищевказаних підстав.

Позивач просить суд встановити факт, що вона ОСОБА_1, проживала однією сім»єю з ОСОБА_3 з 1979 року по день його смерті 29 квітня 2014 року. Змінити черговість одержання права на спадкування та визнати за нею право на спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого 29.04.2014 року, разом із спадкоємцями першої черги.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона підтримала позовні вимоги, просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1

Від завідуючої Зачепилівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, проти позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує.

В судовому засіданні була досліджена заява свідка ОСОБА_6 від 02.04.2015 року, яка зазначила, що проживає в одному селі з гр.. ОСОБА_1 та може підтвердити, що остання проживала однією сім»єю з ОСОБА_3 з 1979 року до моменту його смерті у 2014 році. Вони проживали однією сім»єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов»язки. ОСОБА_1 постійно опікувалась ОСОБА_3, готувала їжу, прала, прибирала в приміщенні, тощо. Коли в останній час ОСОБА_3 захворів та був у безпорадному стані ОСОБА_1 опікувалась ним, допомагала фізично та матеріально та після його смерті взяла на себе всі витрати по його похованню.

Досліджена в судовому засіданні письмова заява свідка ОСОБА_7 містила відомості аналогічні письмовим свідченням свідка ОСОБА_6

Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи без їх участі, дослідивши письмові заяви свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та інші матеріали справи:

· копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3,

· копію довідки Малоорчицької сільської ради виданої в тім, що ОСОБА_3 постійно проживав в с. Орчик з 1979 року по день смерті 29.04.2014 року разом з цивільною дружиною ОСОБА_1,

· копію сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0134097 виданого на ім»я ОСОБА_3,

приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд керується ст..11 ЦПК України згідно якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог, і вважає, що не має права вийти за межі позовних вимог самостійно, тому в даній справі не розглядається питання поділу майна.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до ч.1 п.5 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт проживання однією сім"єю.

В ст. 3 СК України зазначається, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Встановлення факту спільного проживання має значення для захисту матеріальних інтересів осіб, які спільно проживають, оскільки ст. 74 СК України передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", п. 21. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України - Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зазначені вище докази суд знаходить достовірними, їх обєктивність сумнівів не викликає, факт проживання однією сім"єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знайшов своє підтвердження під час розгляду справи при дослідженні письмових заяв свідків по справі, які вказали на те, що позивач і покійний ОСОБА_3 тривалий час ( з 1979 року) проживали разом, ведучи спільне господарство. Цей факт також був підтверджений довідкою Малоорчицької сільської ради. Тому, враховуючи, що відсутні процесуальні перепони для встановлення такого факту, а також ту обставину, що від встановлення факту проживання однією сім"єю між позивачем ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_3, залежить виникнення майнових прав та обов'язків фізичної особи, у іншому порядку встановити вказаний юридичний факт неможливо, суд вважає необхідним встановити факт проживання однією сім"єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Відповідно до п.1 розд. V11 Прикінцевих положень Сімейного Кодексу України, цей Кодекс набуває чинності одночасно з набуттям чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" - До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов'язки визначаються на підставах, передбачених СК України. Крім того, спільно проживати однією сім»єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 почали лише у 1979 році.

Таким чином, суд приходить до висновку про можливість встановити факт проживання однією сім»єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 01 січня 2004 року.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, мають право на спадкування за законом у четверту чергу. Враховуючи викладені вище обставини, позивач відноситься саме до четвертої черги спадкоємців після смерті ОСОБА_3

При цьому згідно зі ст. 1259 ЦК України - Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю більш ніж п'ять років до часу відкриття спадщини за однією адресою. Свідки в своїх письмових поясненнях підтвердили ту обставину, що ОСОБА_3 перед смертю хворів та перебував в лікарні, весь цей час ОСОБА_1 була поруч, опікувалася ним і надавала допомогу; також займалася організацією поховання, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині зміни черговості отримання права на спадкування підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. 3, 74 СК України, ст. 1264, 1259 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57, 59, 60, 209, 212-215, 218, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Зачепилівська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім»єю понад 5 років, визнання спадкоємцем, зміну черговості одержання права на спадкування задовольнити частково.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року з ОСОБА_3, по день смерті останнього - 29.04.2014 року.

Змінити черговість отримання права на спадкування, визнавши за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого 29.04.2014 року, разом із спадкоємцями першої черги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Зачепилівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий, суддя Є.І. Яценко