СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «САСК», третя особа Державна податкова інспекція у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Ухвалою суду від 03 березня 2015 року позовна заява ОСОБА_2 залишена без руху та надано позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків, а саме згідно п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України зазначення доказів на підтвердження кожної обставини або наведення підстав для звільнення від їх доказування.

Так, не зазначено доказів на підтвердження того, що позивач була прийнята на роботу до відповідача 04.05.2012 року, що стаж її роботи складає 2 роки та 9 місяців, що на час звільнення їй було нараховано та виплачено премію за результати її роботи в сумі 201600 грн., не зазначено доказів на підтвердження доказів того, що генеральний менеджер має той оклад, який позивач покладає у свій розрахунок, також термін виконання обов`язків останнього. Крім того, стверджуючи про роботу за сумісництвом, відповідних доказів також не зазначено.

В даному аспекті суд звертав увагу на необхідність саме зазначення доказів, а не їх подання на цій стадії процесу.

Більше того, стверджуючи про те, що позивач фактично 15 місяців виконувала сукупно обов`язки генерального менеджера, позивач також в порушення п. п. 5, 6 ч. 2 ст.119 ЦПК України не викладає обставини, які це обґрунтовують, і не зазначає доказів, які це підтверджують.

При цьому, з урахуванням положень п.5 ч.2 ст.119 ЦПК України є незрозумілим обґрунтування позовних вимог, оскільки позивач наполягає на тому, що стягнення має бути присуджено на підставі існування трудових відносин між сторонами, проте із змісту позову вбачається, що позивач наводить ряд довіреностей, якими регулювалися відносини між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримала ухвалу суду 14 березня 2015 року, проте до даного часу недоліки не усунула, відповідну заяву не подала.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «САСК», третя особа Державна податкова інспекція у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати ,- визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.С. Кицюк