Дата документу 31.03.2015 Справа № 554/2795/15-ц
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2015 року Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В.,

розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 В»ячеслава Вікторовича до Октябрського Відділу Державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про визнання бездіяльності протиправною та скасування арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою до Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ про визнання бездіяльності протиправною та скасування арешту на майно та поновлення строку для звернення до суду із даною скаргою, у зв»язку з його пропуском з поважних причин.

В обгрунтування своєї скарги посилався на слідуючі обставини.

10.06.2009 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави з нього та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «ОСОБА_3 аваль» в особі Полтавської обласної дирекції стягнуто прострочену заборгованість по кредитному договору №014/5615/82/102512 від 24.03.2008 року в сумі 9491, 69 грн.

11.01.2011 року державний виконавець Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_4 на підставі Постанови відкрила виконавче провадження. Одночасно із відкриттям, державний виконавець на підставі постанови наклала арешт на все належне ОСОБА_1 майно та оголосила заборону на його відчуження. Зокрема, державним виконавцем було накладено арешт на автомобіль НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. Разом з тим, копію постанови про накладення арешту державний виконавецьОктябрського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_1 не надала. 04.11.2013 року ОСОБА_1 сплатив на користь ПАТ «ОСОБА_3 аваль» в особі Полтавської обласної дирекції всю заборгованість стягнуто згідно рішення суду, а також на користь ВДВС розмір виконавчого збору за проведення виконавчого провадження. 08.11.2013 року ОСОБА_1 звернувся до ДВС із заявою про зняття арешту із автомобіля, який належить йому на праві приватної власності у зв»язку із сплатою боргу та виконавчого збору. Не отримавши відповіді, а також не отримавши постанови про зняття арешту із автомобіля, 17.03.2014 року ОСОБА_1 повторно звернувся до ВДВС. У зв»язку з відсутністю постанови про накладення арешту, ОСОБА_1 був позбавлений можливості оскаржити дії державного виконавця, тому він звернувся із відповідною заявою до Головного управління юстиції у Полтавській області. Згідно відповіді від 23.08.2014 року, яку він отримав 13.12.2011 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувану. Разом з тим, здійснюючи завершення виконавче провадження шляхом винесення постанови державний виконавець не зняла арешту з автомобілю НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності та заборону щодо його відчуження, що є порушенням ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із відповідною скаргою, подавши її за правилам Кодексу адміністративного судочинства, але 03.09.2014 року у відкритті провадження йому було відмовлено, та роз»яснено право звернення за правилами Цивільного процесуального закону.

ОСОБА_1 неодноразово намагався врегулювати спір в позасудовий спосіб, але Октябсркьий ВДВС Полтавського МУЮ не вчиняє будь-яких дій, направлених на його вирішення, у зв»язку із чим він вимушений звернутися до суду із вказаною скаргою.

У судове засідання представник Октябрської ВДВС Полтавського МУЮ не з»явився, подавши заяву про розгляд скарги без його участі, при вирішенні якої покладався на розсуд суду, щодо зняття арешту з майна не заперечував. Скаржник ОСОБА_1 до суду не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені ним вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник скаржника ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не з»явилася, подавши заяву про розгляд скарги у її відсутність, вимоги ОСОБА_1 підтримала та прохала їх задовольнити.

Відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим слухання справи у відсутність вказаних вище осіб.

Вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.06.2009 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави з нього та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «ОСОБА_3 аваль» в особі Полтавської обласної дирекції стягнуто прострочену заборгованість по кредитному договору №014/5615/82/102512 від 24.03.2008 року в сумі 9491, 69 грн.

Постановою державного виконавцяОктябрського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_4 від 11.01.2011 року було відкрито виконавче провадження. Одночасно із відкриттям, державний виконавець на підставі постанови наклала арешт на все належне ОСОБА_1 майно та оголосила заборону на його відчуження. Так, матеріалами справи підтверджується, що державним виконавцем було накладено арешт на автомобіль НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Згідно квитанцій 04.11.2013 року ОСОБА_1 сплатив на користь ПАТ «ОСОБА_3 аваль» в особі Полтавської обласної дирекції всю заборгованість стягнуто згідно рішення суду, а також виконавчий збір на користь ВДВС за проведення виконавчого провадження. Згідно відповіді від 23.08.2014 року, яку отримав ОСОБА_1 державний виконавець 13.12.2011 року виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувану, у зв»язку з чим завершив виконавче провадження.

Відповідно до заперечень на скаргу, наданих Октябрським ВДВС Полтавського МУЮ вказане виконавче провадження дійсно було завершено, і під час його завершення державним виконавцем не було винесено постанови про знаття арешту з автомобіля, належного ОСОБА_1 Крім того, матеріали спірного виконавчого провадження на час розгляду справи знищені, у зв»язку з чим державний виконавець не має змоги самостійно винести постанову про зняття арешту з автомобіля НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Судом також встановлено, що скаржник ОСОБА_1 неодноразово звертався до Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ та Головного управління юстиції у Полтавській області з метою вирішення спору у позасудовий спосіб.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що уразізакінченнявиконавчогопровадження, поверненнявиконавчого документа до суду або іншого органу (посадовійособі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Державний виконавець Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ під час завершення виконавчого провадження та винесення Постанови від 13.12.2011 року не вчинив дії, передбачені ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», що не дозволяє ОСОБА_1 реалізувати своє право власності на належний йому автомобіль НОМЕР_1.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю

Частиною 2 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник має право на захист права власності і має право звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав.

Статтею 383 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом встановлено,що виконавче провадження за виконавчим документом, який було пред»явлено ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_2» в особі Полтавської обласної дирекції завершено у зв»язку із повернення виконавчого документу стягувачу на підставі постанови від 13.12.2011 року у зв»язку з неавасуванням ним витрат на проведення виконавчих дій, а в подальшому і знищено. Це позбавляє можливості державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ зняти арешт з автомобіля, що належить заявнику в позасудовий спосіб і поновити порушені права ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 5,10, 60, 383-389 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 В»ячеслава Вікторовича задовольнити.

Зняти арешт на автомобіль НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 В»ячеславу Вікторовичу на праві власності, накладений постановою державного виконавця Октябсркього ВДВС Полтавського МУЮ від 11.01.2011 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через районний суд шляхом подання протягом пяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СуддяОСОБА_7