АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 528/40/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1997/15Головуючий у 1-й інстанції Шпідько В. Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Дорош А.І.

Суддів: Панченка О.О., Прядкіної О.В.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 "ПриватБанк"

на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 13 травня 2015 року

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що ПАТ КБ „ПриватБанк" 15 січня 2008 року уклав із ОСОБА_3 кредитний договір на суму 2 484,00 грн. строком до 15 січня 2009 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 %. У зв'язку з тим, що відповідач не виконував умови договору та своєчасно не сплачував щомісячні платежі, утворилася заборгованість у вигляді основної суми боргу, процентів, комісійної винагороди за користування кредитом, пені за прострочення погашення кредиту та штрафів всього у розмірі 24 024,15 грн., яку ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути на свою користь.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 13 травня 2015 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив позивач ПАТ КБ "ПриватБанк", який посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Вказав, що місцевий суд помилково дійшов висновку, що під час укладання договору паспорт відповідача використала інша особа.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 15 січня 2008 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" та громадянином на ім»я ОСОБА_3 укладено кредитний договір на суму 2 484,00 грн. строком до 15 січня 2009 року (а.с.10-17).

Згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 11 грудня 2007 року, виданої ДІМ Оболонського РУ ГУМВС України в м.Києві, відмовлено у порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_3 за фактом викрадення у нього паспорта, за ст. 6 п. 2 КПК України, оскільки не виявилось можливим виявити ознаки складу злочину, передбаченого ст.ст. 190, 357 КК України, у зв'язку з неможливістю встановити обставини, а також можливих свідків та очевидців події (а.с. 35). Відповідно до зазначеної постанови, 3 грудня 2007 року на пр-ті Московському у м.Києві у ОСОБА_3 було викрадено документи (а.с. 35).

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що після винесення постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 11 грудня 2007 року ОСОБА_3 13 лютого 2008 року отримав новий паспорт, виданий Гребінківським РВ УМВС України в Полтавській області (а.с. 33), тому станом на 27 грудня 2007 року він не мав паспорту, виданого 19 квітня 2001 р. Гребінківським РВ УМВС України в Полтавській області на його ім'я, за яким надано спірний кредит. Крім цього, рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 16.03.2010р. по іншій справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 „ПриватБанк" до ОСОБА_3 було відмовлено з посиланням на вище викладені обставини (а.с.36).

Як встановила колегія суддів, такий висновок місцевого суду є правильним, оскільки суд дійшов їх після повного, всебічного та обєктивного зясування фактичних обставин справи, прав та обовязків сторін в даних правовідносинах, з правильним застосуванням норм матеріального права.

Крім цього, як встановила колегія суддів, у заяві про надання кредиту вказано дівоче прізвище матері позичальника «Ніколаєнко»(а.с.10), проте, відповідач ОСОБА_3 заперечує це, оскільки дівоче прізвище його матері є «ОСОБА_5А.», яка проживає за місцем його народження в с. Садове Нижньогірського району Крим, на даний час із-за окупації Криму не має з нею зв»язку та позбавлений можливості підтвердити цю обставину. Також відповідач заперечує попереднє місце роботи ПП «Мобілочка», яке вказано у заяві про надання кредиту, пояснив, що за вказаним місцем не працював. Дані його паспорта та ідентифікаційного коду були відомі особі, яка взяла кредит, оскільки вказані документи були у нього викрадені. Відповідач заперечує підпис на заяві про надання кредиту.

Як пояснив представник позивача, дійсно згідно постанови ДІМ Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві від 11.12.2007 р. встановлено, що 03.12.2007 р. на залізничному вокзалі ОСОБА_3 з метою працевлаштування передав незнайомій особі паспорт та ідентифікаційний код, ця особа пішла до магазину зробити з них ксерокопіїї і не повернулася, у зв»язку з чим в цей же день він звернувся в райвідділ міліції. Щодо наявності даних паспорта ОСОБА_3 на час надання кредиту 27.12.2007 р., то особа могла мати паспорт та скористатися ним, або дані паспорта ОСОБА_3, виданого 19.04.2001 р., перебували у базі банку.

Доводи апеляційної скарги про те, що сам відповідач використав втрачений паспорт, спростовуються добутими доказами по справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 13 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

С У Д Д І :