Справа № 127/2251/15-ц
Провадження № 2/127/1934/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Бойко В. М.,

за участю секретаря Музики А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги аргументовані тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.04.1998 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення № 521 від 30.04.1998 року, ОСОБА_5 та членам його сім'ї ОСОБА_4 ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності, по 1/5 частині кожному була передана у власність квартира АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, що її чоловік ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, актовий запис про смерть від 19.05.2014 року за № 1381 у відділі ДРАЦС PC Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Після його смерті відкрилась спадщина, заповіту на яку він не залишив. Його спадкоємцями за законом першої черги є позивач по справі, та спільні з позивачем діти - відповідачі по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які від спадщини відмовились на користь позивача. До складу спадщини входить 1/5 частина квартири під АДРЕСА_1.

Позивач вказує, що вона прийняла спадщину після смерті чоловіка у встановленому законом порядку, в даний час вирішила оформити своє право на спадщину і знов звернулась до нотаріуса. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.02.2015року за № 122/02-31 державний нотаріус відмовив позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка на 1/5 частку вказаної квартири, оскільки, частка померлого не зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та не була зареєстрована у відповідному органі, що було передбачено ст.. 227 ЦК від 18.07.1963 року, який діяв на момент видачі свідоцтва про право власності на квартиру, нотаріусом було роз'яснене право звернення до суду для вирішення питання про успадкування вищезазначеного майна.

Позивач вказує, що вона не має можливості оформити своє право на успадковану частину квартири без державної реєстрації права власності на неї померлим чоловіком, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі позов підтримує в повному обсязі, та просив суд судові витрати залишити за ним.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають в повному обсязі.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 22.08.1971 р. зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія: НОМЕР_1. ( а. с. 7)

Згідно свідоцтва про смерть від 19.05.2014р. серія НОМЕР_2 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій обл. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.( а. с. 8)

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить по 1/5 частці ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ( згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 12.01.1999р. серія; НОМЕР_3 між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 12.01.1999р. розірвано шлюб. Прізвище ОСОБА_2 визначено «ОСОБА_1», що також підтверджується копією паспорту громадянина України) ( а. с. 45-47), ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло від 30.04.1998р. виданого виконкомом ВМР. Право власності на вище вказані частки ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстровані в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. ( а. с. 9, 13-15)

Судом встановлено, що частка ОСОБА_5 не зареєстрована в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Постановою державного нотаріуса Другої вінницької державної нотаріальної контори Малої Н.С. від 03.02.2015р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. її чоловіка ОСОБА_5, у зв'язку з тим, що 1/5 частка померлого ОСОБА_5 не зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та не була зареєстрована у відповідному органі, що було передбачено ст.227 ЦК від 18.07.1963р., який діяв на момент видачі свідоцтва про право власності на дану квартиру. ( а. с. 17)

Як вбачається відповіді Другої вінницької державної нотаріальної контори від 11.04.2015р. №518/01-16 на запит суду - повідомлено, що згідно матеріалів спадкової справи №189/2014 після смерті ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1., подані заяви про відмову від спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_1 подано дітьми померлого -ОСОБА_4 та ОСОБА_2, а також ОСОБА_1 подано заяву про прийняття спадщини. ( а. с. 48)

Ч.1 ст. 316 ЦК України встановлено, що - правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Ч.1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів.

ч.1 ст.392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності.

ч. 1 ст. 1261 ЦК України встановлено, що першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до положень ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

З роз'яснень в Постанові Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому суд вважає, визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1, вартістю 76 152 грн., належну йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.04.1998р. виданого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення №521 від 30.04.1998р.

Позивач в заяві про розгляд справи без його участі, просив суд судові витрати залишити за ним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41 Конституції України, ст.ст.316, 317, 319, 321, 368, 392, 1216, 1218, 1261, 1297, 1299, ЦК України, ст.ст.15, 88, 208, 209, 213,215, 222, 223 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1, вартістю 76 152 грн., належну йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.04.1998р. виданого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення №521 від 30.04.1998р.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення

СУДДЯ: