Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 243/5414/14 № пр. 2р/243/4/1015Головуючий у 1-й інстанції Сидоренко І.О.
Справа №22-ц/778/2188/15Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Стрелець Л.Г.

суддів Каракуші К.В., Гончар М.С.

при секретарі Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" в особі виробничої одиниці "Слов'янськтепломережа" на ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 лютого 2015 року про роз'яснення рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" в особі виробничої одиниці "Слов'янськтепломережа" (надалі - ОКП "Донецьктеплокомуненерго") про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку при звільненні та моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції із заявою, в якій просила роз'яснити рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 03 листопада 2014 року у цій справі, а саме: яку саме суму грошових коштів повинен виплатити їй боржник (відповідач) - ОКП "Донецьктеплокомуненрго" та чи повинні утримуватися будь-які податки чи збори при добровільному виконанні рішення суду останнім.

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 лютого 2015 року заяву ОСОБА_2 про роз'яснення рішення суду задоволено.

Роз'яснено особам, які брали участь у справі, що стягненню з ОКП "Донецьктеплокомуненерго" на користь ОСОБА_2 підлягає 10 782,31 грн. без урахування податків та зборів.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОКП "Донецьктеплокомуненерго" у своїй апеляційній скарзі просило зазначену ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову, з якої чітко було б зрозуміло порядок стягнення податків у разі добровільного виконання рішення суду.

У судове засідання 16.04.2015 року належним чином повідомлені про час та місце розгляду цієї справи апеляційним судом (а.с.83-84) всі особи, які беруть участь у цій справі, не з'явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Позивач ОСОБА_2 про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістила.

Апелянт - відповідач ОКП "Донецьктеплокомуненерго" надіслав апеляційному суду поштою через свого представника заяву (а.с.85-87), в якій просив розглядати дану справу за відсутністю його представника.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів визнала неповажною причини неявки у дане судове засідання всіх осіб, які беруть участь у цій справі, та ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ОКП "Донецьктеплокомуненерго" підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити ухвалу.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 2 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Встановлено, що задовольняючи заяву позивача ОСОБА_2 про роз'яснення рішення суду першої інстанції у цій справі, останній керувався ст. 221 ЦПК України та виходив із того, що стягненню з ОКП "Донецьктеплокомуненерго" на користь ОСОБА_2 підлягає 10 782,31 грн. без урахування податків та зборів; при цьому, суд першої інстанції обґрунтовував свою ухвалу тим, що фактично саме сума 10 782,31 грн. середнього заробітку підлягає виплаті позивачці відповідачем.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись можна лише частково з огляду на наступне.

Так, встановлено, що за рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 03 листопада 2014 року (а.с.27-28) у цій справі позов ОСОБА_2 задоволено частково: стягнуто з ОКП "Донецьктеплокомуненерго" на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 10 782,31 грн.; стягнуто з ОКП "Донецьктеплокомуненерго" на користь держави судовий збір 243,60 грн.; у задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційному порядку зазначене рішення суду першої інстанції особами, які беруть участь у цій справі, не оскаржувалось та набрало законної сили.

29.12.2014 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про роз'яснення вищезазначеного рішення суду першої інстанції (а.с.32).

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_2 зазначала, що на виконання зазначеного рішення судом першої інстанції був виданий виконавчий лист на суму 10 782,31 грн. У грудні 2014 року боржник в добровільному порядку виконав зазначене рішення суду, утримавши з визначеної суми середнього заробітку в розмірі 10 782,321 грн. податки та збори в сумі 2 109,01 грн., та фактично виплативши їй 8 673,30 грн. Вона вважає, що законних підстав для цього не було і боржник повинен був виконати рішення суду в повному обсязі без будь-яких утримань.

Якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту (ст. 221 ч.1 ЦПК України)

Встановлено, що вищезазначене рішення суду першої інстанції у цій справі при вищевикладених обставинах є незрозумілим для осіб, які брали участь у цій справі.

Тому, ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 лютого 2015 року суд першої інстанції правильно задовольнив заяву ОСОБА_2 про роз'яснення цього рішення та правильно роз'яснив у резолютивній частині цієї ухвали особам, які брали участь у справі, що стягненню з ОКП "Донецьктеплокомуненерго" на користь ОСОБА_2 підлягає 10 782,31 грн. без урахування податків та зборів (а.с.66).

Проте, при правильному вирішенні питання про роз'яснення рішення судом першої інстанції у резолютивній частині вищезазначеної ухвали, суд першої інстанції допустився помилки у мотивувальній її частині, неправильно зазначаючи підстави застосування такої дії, яка може бути виправлена судом апеляційної інстанції без скасування зазначеної ухвали суду першої інстанції шляхом змінити останньої в частини її правового обґрунтування.

Так, відповідно до ст. 164 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) основним видом доходу, який розглядається в складі як загального місячного, так й річного оподаткованого доходу є дохід у вигляді заробітної плати, нарахованої (виплаченої) платнику податку відповідно до умов трудового договору (п. п. 164.2.1, 164.1).

З метою оподаткування відповідно до п. п. 14.1.48, п. 14.1 ст. 14 ПК України під поняттям "заробітна плата" розуміють основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі виплати середнього заробітку, передбачені ст. 117 КЗпП України), які виплачуються платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму.

Таким чином, сума компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату у складі заробітної плати обкладається ПДФО, утримується ЄСВ та інш., які має нарахувати та утримати з подальшим їх перерахуванням до бюджету та відповідних фондів власник або уповноважена ним пособа при виплаті цієї заробітної плати працівникові.

Оскільки, при вирішенні питання про стягнення з ОКП "Донецьктеплокомуненерго" на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 10 782,31 грн., вказана сума визначалась судом першої інстанції у рішенні, що роз'яснюється, без врахування обов'язкових відрахувань до бюджету та інших фондів, передбачених законом, то фактичній виплаті ОСОБА_2 підлягає сума, яка дорівнює різниці між сумою середнього заробітку, вказаною в зазначеному рішенні суду, і розміром обов'язкових відрахувань до бюджету та інших фондів, передбачених законом, проведених ОКП "Донецьктеплокомуненерго" на зазначений розмір середнього заробітку.

За таких обставин, доводи апелянта лише частково ґрунтуються на законі, ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 лютого 2015 року про роз'яснення рішення суду у цій справі слід змінити й лише в частини правового обґрунтування.

Крім того, у разі лише часткового задоволення апеляційної скарги ОКП "Донецьктеплокомуненерго" при вищевикладених обставинах у цій справі, останнє не має права на компенсацію за рахунок держави (через звільнення позивача ОСОБА_2 від сплати судових витрат у цій справі) судових витрат у вигляді судового збору у мінімальному розмірі 121,80 грн. (а.с.70), понесених ним при подачі цієї апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" в особі виробничої одиниці "Слов'янськтепломережа" задовольнити частково.

Ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 лютого 2015 року про роз'яснення рішення суду у цій справі змінити в частини її правового обґрунтування.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Стрелець Л.Г.Каракуша К.В.Гончар М.С.