АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1829/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_6 "ПриватБанк" на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 травня 2015 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_6 "ПриватБанк" про захист прав споживача та стягнення депозитних коштів, -

в с т а н о в и л а :

15 травня 2015 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача та стягнення депозитних коштів.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 травня 2015 року відкрито провадження у даній справі, в якій зазначено, що заява подана з додержанням вимог ст. 119-120 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду ПАТ КБ «ПриватБанк» оскаржило її в апеляційному порядку.

Вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки позивач мав звернутися із даним позовом до апеляційного суду м. Києва для визначення підсудності справи місцевим загальним судам міста Києва.

Просило скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 травня 2015 року та повернути цивільну справу до цього ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до відхилення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі та призначаючи її до розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заява подана з додержанням вимог ст. 119-120 ЦПК України.

З такими висновками погоджується і судова колегія, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частинами 1,2 ст.1058 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Стаття 633 ЦК України визначає другу сторону публічного договору, в даному випадку вкладника, споживачем, тому при порушенні права, яке витікає з укладеного сторонами договору, вкладник і звертається з позовом до суду про захист права як споживача.

Крім того, згідно ч. 3 ст. ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» судам роз'яснено, що ОСОБА_8 України «Про захист прав споживачів» поширюється на зазначені в ньому відносини, які виникли після введення його в дію. До правовідносин, які виникли до введення Закону в дію, він застосовується лише щодо тих прав і обов'язків, які виникли вже після введення його в дію.

ОСОБА_8 не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, із договорів про надання фінансово кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Згідно Рішення Конституційного Суду України N 14-рп/2011 від 10 листопада 2011 року в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року N 1023-XII, з наступними змінами, у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Крім того, така позиція узгоджується із роз'ясненнями, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" позови, що виникають із кредитних правовідносин, пред'являються до суду за загальними правилами підсудності, визначеними главою 1 розділу III ЦПК.

При цьому суд має враховувати право споживача на пред'явлення позову також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування цієї особи або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору (частина п'ята статті 110 ЦПК).

Отже, вказані правовідносини підпадають під ОСОБА_8 «Про захист прав споживачів».

Відповідно до п. 5 ст. 110 цього ж Кодексу позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Так, за матеріалами справи, а саме: із змісту заявлених вимог, колегією суддів встановлено, що предметом судового спору позивачем визначені правовідносини, які ґрунтуються на договорі № SAMDN2613 вклад «Приват-вклад» від 02 серпня 2013 року та договірі № SAMDN2033 вклад «Стандарт» на 12 місяців від 09 жовтня 2013 року(а.с.8-9), тобто ОСОБА_7 звернулась з позовом до банку з метою захисту прав споживача.

Дійсно, вказані договори були укладені в м. Севастополі та на час їх укладення позивачка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії паспорта позивачки вбачається, що з 16 липня 2014 року ОСОБА_7 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2/Тобілевича, 65/1 (а.с.6).

Тому доводи апелянта про необхідність застосування ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 27 квітня 2014 року, в ст. 12 якого зазначено, що розгляд цивільних справ, підсудних загальним місцевим судам, розташованим на території АРК та м. Севастополя, підсудні місцевим загальним судам м. Києва, що визначається Апеляційним судом м. Києва не заслуговують на увагу, оскільки стосуються громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Отже, суд першої інстанції вірно врахував, що позов про захист прав споживача та стягнення депозитних коштів може пред'являтися за правилами ч. 5 ст. 110 ЦПК України, тобто за вибором позивача, оскільки правовідносини між сторонами виникли з підстав умов договору банківського вкладу.

За таких обставин, колегія суддів, не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону. Тому судова колегія уважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_6 "ПриватБанк" відхилити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 травня 2015 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_6 "ПриватБанк" про захист прав споживача та стягнення депозитних коштів залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :