Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/2186/15 Головуючий у 1-й інстанції Мінаєв І.М.
Суддя-доповідач Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Бєлки В.Ю.

суддів Воробйової І.А.,

Онищенка Е.А.

при секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні домоволодінням та земельною ділянкою, встановлення порядку користування земельної ділянкою, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнював, до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні домоволодінням та земельною ділянкою, встановлення порядку користування земельної ділянкою, зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову, позивач зазначав, що позивач є власником 1/2 частки домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.04.2003 року.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16.11.2007 року був встановлений порядок користування домоволодінням, згідно якого позивачу було виділено в користування дві кімнати літерами 1-5 та 1-6, житловою площею 6,4 кв.м та 12,6 кв.м відповідно, веранду 1-7, площею 9 кв.м, літню кухню з сіньми та сараєм (літ. БДД), туалет Ж. Іншому співвласнику ОСОБА_5 було виділено в користування кімнату 1-3, площею 9,5 кв.м, кухню 1-4, площею 7,7 кв.м, сіні 1-1, площею 3,8 кв.м, комору 1-2, площею 3,9 кв.м. літню кухню з сіньми В,в, літню веранду Г, сарай Е, туалет 3, підвал під коморою, водопровід та горище залишено в спільному користуванні.

Цим же рішенням суду був встановлений порядок користування земельною ділянкою: земельну ділянку було поділено на дві рівні частки по 453 кв.м. відповідно до розробленого проекту поділу. Позивачу було виділено в користування частку земельної ділянки №2, площею 453 кв.м. ОСОБА_6 було зобов'язано встановити окремий вхід до двору і перевстановити ґанок. скласти ступені зі своєї сторони. Позивача ОСОБА_3 було зобов'язано встановити окремий вхід до двору зі своєї сторони, здійснити дверний отвір в стіні веранди та скласти ступені ґанку.

Вказане рішення суду було виконане обома сторонами.

На той час позивача та його брата такий порядок поділу влаштовував, брат не чинив перепон в користуванні горищем та водопроводом, які залишились за рішенням суду на відведенні йому території.

Після смерті брата його рідна донька ОСОБА_7 успадкувала зазначену 1/2 частку житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами та 31.08.2010 року продала за договором купівлі-продажу відповідачу ОСОБА_4 Земельна ділянка не була предметом договору купівлі-продажу і ОСОБА_4 не є власником ? частки земельної ділянки, на якій розташована 1/2 частка будинку.

ОСОБА_4 зареєстрував за собою право власності та заборонив позивачу користуватися горищем житлового будинку водопроводом, які знаходяться в спільному користуванні шляхом незаконного зведення огорожі відповідно до розробленого проекту поділу, встановленого рішенням суду від 16 листопада 2007 року для позивача та його померлого брата ОСОБА_6

Окрім того, відповідач, не отримавши письмову згоду у позивача, збудував частково на земельній ділянці позивача фундамент під будівлю.

Для підтвердження порушення своїх прав позивач звернувся до судового експерта ОСОБА_8, яка надала висновок про те, що на земельній ділянці № 1, яка раніше була відведена померлому брату позивача, відповідач демонтував літню кухню Г, сарай Е, туалет 3, а на їх місті збудував фундамент під будівлю. Вхід на горище та водопровід знаходяться на території відповідача, яка має паркан. Через це позивач не має можливості користуватися спільним горищем, водопроводом. Відповідач відрізав труби, по яким подавалася вода на земельну ділянку позивача та викинув лічильник води, за яким позивач сплачував за користування водою.

В сараї Д, який є власністю позивача, останній зберігає мотоцикл та човен, якими не має можливості виїжджати на вулицю через зведений відповідачем паркан.

Експертом ОСОБА_8 було встановлено, що при поділі земельної ділянки за рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 16.11.2007 року була допущена помилка, тобто фактично померлому брату позивача було фактично виділено 484 кв.м, а позивачу 422 кв.м. При перемірці земельних ділянок експерт зафіксував, що у відповідача розмір земельної ділянки складає 469 кв.м, у позивача 438 кв.м.

На підставі викладеного, позивач просив суд,

1) зобов'язати відповідача ОСОБА_4 усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном, а саме: знести паркан на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1, який відмежовує земельну ділянку, на якій розташована 1/2 частка домоволодіння відповідача, та територію земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні позивача на якій розташовані господарські будівлі "И,Б,Д,Ж"; а також який встановлений зі сторони домоволодіння № 29 та відмежовує земельну ділянку, на якій розташовані будівлі літ. "В, в", та який примикає безпосередньо до стіни житлового будинку, який знаходиться в спільному з відповідачем користуванні зі сторони ґанку;

2) зобов'язати відповідача відновити подачу води на територію 1/2 частки земельної ділянки, яка була виділена позивачу в користування на підставі рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16.11.2007р., з встановленням лічильника води;

3) зобов'язати відповідача не перешкоджати позивачу в користуванні горищем, вхід до якого знаходиться зі сторони житлового будинку, 1/2 частка якого знаходиться у власності відповідача, та водопроводом, які були виділені в спільне користування на підставі рішення Слов'янського міськрайонного суду від 16.11.2007р.;

4) заборонити відповідачу без згоди позивача здійснювати будівництво споруджень на 1/2 частці земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні позивача, та на 1/2 частці земельної ділянки, яка була виділена в користування померлого брата позивача ОСОБА_6 на підставі рішення Слов'янського міськрайонного суду від 16.11.2007р. ;

5) встановити наступний порядок користування земельною ділянкою домоволодіння АДРЕСА_1 наступним чином : в спільному користуванні співвласників залишити частину земельної ділянки площею 46 кв.м ( на малюнку жовтим кольором), а саме:

- частку земельної ділянки навколо частини будинку, який знаходиться в користуванні відповідача шириною 1,0м, довжиною 5,6м для обслуговування стіни житлового будинку співвласнику ОСОБА_4 з боку домоволодіння № 33;

- на відстані 7,3м від зовнішнього паркану по АДРЕСА_1 вглиб ділянки на відстані будинку ( частини, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_4, і на відстані 2,25 м від куга добудованого сараю;

- далі вглиб ділянки до перехрестя з встановленим стовпом огорожі по похилій довжиною 9,2м;

- далі по істотній лінії межі між двома співвласниками довжиною 9,2м, яка з'єднує кут бесідки, позначеної літерою И, а також встановлений стовп.

В користування ОСОБА_4 пропонується земельна ділянка площею 453 кв.м, а саме :

- ділянка загального користування площею 23 кв.м;

- земельна ділянка, в тому числі під спорудами площею 430 кв.м ( на малюнку оранжевим кольором);

- під 1/2 часткою житлового будинку, позначеного літерою А-1 та прибудованого сараю в зовнішніх стінах площею 40,0 кв.м;

- під городом, під літньою кухнею літ. В та прибудовою літ. "в", під фундаментом площею 390 кв.м.

В користування ОСОБА_3 пропонується земельна ділянка площею 453 кв.м, а саме:

- ділянка загального користування площею 23 кв.м;

- земельна ділянка, в тому числі під частиною житлового будинку та спорудами площею 430 кв.м ( на малюнку синім кольором).

6) Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору 243, 60 грн., 1500 грн. за висновок експерта ОСОБА_8 № 120/1 від 15.11.2013 року; витрати за проведення експертизи, витрати за правову допомогу 300 грн. за підготовку позовної заяви та 40% мінімальної заробітної плати за годину участі адвоката у судовому засіданні.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, позивач уточнив позовні вимоги в частині порядку користування земельною ділянкою та прохав визначити порядок користування земельною ділянкою за варіантом № 5, запропонованим судовим експертом ОСОБА_8 у висновку № 168/1 від 20.12.2014 року.

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2015 року задоволено клопотання позивача та його представника, залишено без розгляду позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача поновити подачу води на територію 1/2 частки земельної ділянки позивача, з встановленням лічильника води; заборони відповідачу без його згоди здійснювати будівництво споруджень на 1/2 частці земельної ділянки, яка була виділена в користування померлому брату позивача на підставі рішення Слов'янського міськрайонного суду від 16.11.2007р.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до розпорядження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Згідно з ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004р. "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справах" власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ч. З ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 107 Земельного кодексу України закріплено, що підставою відновлення меж земельної ділянки є дані земельно-кадастрової документації.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником ? частки житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 16.11.2007 року був встановлений порядок користування будинку АДРЕСА_1 та земельною ділянкою. Так, ОСОБА_3 було виділено в користування дві кімнати літ.1-5 та 1-6, житловою площею 6.4 кв.м та 12.6 кв.м відповідно, веранду 1-7, площею 9 кв.м, літню кухню з сіньми та сараєм (літ.Б.б,Д), туалет Ж. Іншому співвласнику ОСОБА_5 було виділено в користування кімнату 1-3, площею 9,5 кв.м, кухню 1-4, площею 7.7 кв.м, сіні 1-1, площею 3,8 кв.м, комору 1-2 площею 3.9 кв.м, літню кухню з сіньми (В,В), літню кухню Г, сарай Е, туалет З, підвал під коморою, водопровід та горище залишено в спільному користуванні. Земельну ділянку поділено на дві рівні частки по 453 кв.м відповідно до розробленого проекту поділу. Позиивачу ОСОБА_3 було виділено в користування частку земельної ділянки №2 площею 453 кв.м, ОСОБА_5 зобов"язано встановити окремий вхід до двору і перевстановити ганок, скласти ступені зі своєї сторони. ОСОБА_3 зобов"язано встановити окремий вхід до двору зі своєї сторони, здійснити дверний отвір в стіні веранди та скласти ступені ганку.

Вказане рішення суду набрало законної сили та було виконане обома сторонами.

Після смерті ОСОБА_5 його рідна донька ОСОБА_7 успадкувала зазначену вище ? частину житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами та 31.08.2010 року продала за договором купівлі-продажу відповідачу ОСОБА_4

Відповідно до ч.І ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання апеляційного скарги про неприйняття до уваги судом першої інстанції висновків експерта та невірне визначення порядком користування земельною ділянкою рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 16.11.2007 року являються безпідставними, оскільки відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином вказані та інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: