У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

Головуючого судді: Т.І. Тимошенко

при секретарі ; ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста ОСОБА_1 заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення,-

В С Т А Н О В И В ;

В Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 09 квітня 2015 року звернувся с заявою ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду від 27 січня 2015 року за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та стягнення збитків.

У обґрунтування своєї заяви ОСОБА_3 суду зазначив, що при винесенні даного заочного рішення суду він не був присутнім. Так, він довідалася про існування рішення лише у квітні 2015 року. Одразу ж після цього ним, через канцелярію Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу було подано відповідну заяву для отримання повного тексту рішення суду для його оскарження.

В рішенні суду вказано, що він належним чином повідомлений про розгляд справи, не з'явився в судове засідання, про причини неявки суду не повідомив, й що за таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного провадження.

Насправді ж він не отримував повідомлення про призначення дати та часу розгляду справи, не отримував яких-небудь судових повісток чи ухвал суду відповідного змісту, що суперечить ч. 4 ст. 72 ЦПК України, де вказано, що судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, в той час коли такої повістки він не отримував. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, але, всупереч зазначеній нормі закону, відповідач не отримував жодної такої повістки, та не ставив свого особистого підпису на жодному документі, що стосується розгляду такої справи.

Тому, на підставі вищезазначеного, він вважає, що при винесенні рішення порушено вимоги ЦПК України щодо умов проведення заочного провадження, а саме ст. 224 ЦПК, оскільки належним чином його не повідомлено про розгляд справи ані відповідним повідомленням, ані судовою повісткою, що підтверджується матеріалами справи, а саме відсутністю особистого підпису як на повістках суду, так і на будь-яких інших документах як доказ повідомлення його про розгляд такої справи.

Також, при розгляді справи у порядку заочного провадження, суд, всупереч ст. 227 ЦПК України, яка твердить, що відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється рекомендованим листом із повідомленням копія заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення, не направив копії такого рішення, а він не отримував його.

Згідно з ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В той же час, при розгляді справи судом допущені численні помилки, які дають підстави сумніватися у правильності його винесення.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, очевидно, що при винесенні рішення в порядку заочного провадження суд, не врахувавши думки та не заслухавши його доводів, ухвалив рішення, яким суттєво порушив його права, а саме, у зв'язку з тим, що він по справі не мав можливості бути присутніми у судовому засіданні та в повному обсязі реалізувати та користуватися правами, передбаченим ст. 27 ЦПК України, це потягло за собою порушення одного з основних принципів цивільного процесу - принципу змагальності сторін, встановленого ст.10 ЦПК України, а тому рішення суду слід вважати таким, яке прийняте при порушенні норм процесуального та матеріального права й дана справа підлягає перегляду, а рішення - скасуванню.

Тому він просив скасувати заочне рішення, постановлене 27 січня 2015 року Жовтневим районним судом міста ОСОБА_1 у цивільній справі №212/10954/14-ц за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та стягнення збитків. Переглянути цивільну справу №212/10954/14-ц за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та стягнення збитків.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив що підписи в повідомленнях про явку в судове засідання для участі у розгляді справи, які наявні в матеріалі справи виконані ним власноручно таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 суду не було надано жодного доказу, який свідчив про те що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши вказану вище заяву ОСОБА_3 та матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та стягнення збитків, вважає, що вказана заява про перегляд заочного рішення не може бути задоволена з наступних підстав:

Згідно ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідач в справі - ОСОБА_3 був повідомлений про розгляд цієї цивільної справи належним чином, а його неявка до суду 27 січня 2015 року була з неповажної причини.

Згідно ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причину неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

На адресу відповідача рекомендованим листом судом була направлена копія заочного рішення. ОСОБА_3 не надав суду доказів що він не зявлявся до суду, з поважних причин, а тому не вбачає підстав для скасування заочного рішення, так як доводи заявника про скасування заочного рішення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, також відповідачем не надано суду доказів в підтвердження того факту що вищезазначене рішення суду, як останній зазначає ним не було отримано.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею; 228, 232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду від 27 січня 2015 року за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та стягнення збитків- залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Суддя Т. І. Тимошенко