Справа №339/299/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді: Сметанюка В.Б.,

за участі секретаря судового засідання: Ганчар Л.В.,

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

третьої особи: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болехові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про втрату права користування жилим приміщенням і виселення з жилого приміщення, що належить приватному власнику, в зв'язку з недотриманням правил співжиття, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтуванні своїх вимог, зазначає, що на праві приватної власності їй належить житловий будинок і господарські споруди, в якому ОСОБА_2 (являється чоловіком її дочки - ОСОБА_3) зареєстрований та з яким вона договору найму цього її житлового приміщення не укладала. У зв'язку з недотриманням відповідача правил співжиття, просить визнати ОСОБА_2, 1965р.н., таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та виселити його із вказаного приміщення. Судові витрати по справі стягнути з відповідача.

Перед судовим засіданням позивачка подала заяву про уточнення позовних вимог в якій просила виселити ОСОБА_2, 1965р.н., з житловим приміщенням, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в зв»язку з недотриманням правил співжиття.

В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги у зміненому вигляді підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що з дружиною розлучився, однак проживає в будинку своєї колишньої тещі, допомогає їм по господарству, про задоволення позову заперечив.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, однак розлучилися. Позивач зловживає спиртними напоями, після чого зчиняє в домі сварки та б»є посуду. Неодноразово викликалися працівники міліції, які складали протоколи, попередження, а в червні 2015 року порадили звернутися із заявою до суду про виселення. В позові просить задоволити.

Третя особа ОСОБА_5 подала заяву про розгляд справи без їх участі позовні вимоги підтримує.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_6 в судове засідання не з»явилися хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися судом.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що являється депутатом сільської ради, і в складі комісії виходила на обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 На місці сусіди їм пояснили, що відповідач зловживає спиртними напоями та зчиняє в будинку сварки.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові докази по справі та давши їм правову оцінку, вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 є власникомжитлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності за заповітом, видане 02.08.2001р. державним нотаріусом Дуткевич О.Я. Долинської районної нотаріальної контори(а.с.8).

Відповідно до довідки Підберезької сільської ради від 09.07.2015 р. за № 349 у будинку АДРЕСА_1, згідно по господарської книги № 2 за 2001-2015 р.р. зареєстровані та проживають такі особи: дочка - ОСОБА_3, 1965р.н., онуки - ОСОБА_4,1987 р.н, ОСОБА_5, 1995р.н., ОСОБА_6,1999р.н., ОСОБА_2.1965р.н.( а.с.9).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст.383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України позбавити громадянина житла можливо лише на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 109 Житлового кодексу виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.

Ч.2. ст. 3 Сімейного кодексу України визнає сім'ю як спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 64, ст. 156 Жилового кодексу України, до членів сім'ї власника квартири належать дружина власника, їх діти і батьки; членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо дані особи постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, підставами виникнення у члена сім'ї власника права на реєстрацію місця проживання та проживання в житловому приміщенні з власником приміщення (сервітуту) є наявність сімейних відносин, ведення спільного господарства, яке неможливе без спільного проживання з власником, а також взаємні сімейні права та обов'язки.

Суд встановлено, що 27.07.2013 року на підставі звернення ОСОБА_1, щодо вчинення скандалу ОСОБА_2 із колишньою дружиною ОСОБА_3 та тещою складено адміністративний протокол на ОСОБА_2 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП та направлено на розгляд до Болехівського міського суду. Згідно постанови суду від 09.09.2013 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу -51 гривень.

Також з матеріалів справи вбачається, що позивачка зверталася з заявами в травні 2015 року в Долинське РВ УМВС з приводу порушення громадського порядку її колишнього зятя ОСОБА_2.(а.с.15-16). У висновку начальника Долинського РВ УМВС Хомина В.Д. від 12.05.2015р., вказано, що у зв'язку із відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення підстав для внесення відповідної інформації до єдиного реєстру досудових розслідувань не має. Гр. ОСОБА_2 винесено офіційне попередження про неприпустимість вчинення насильства сім'ї.

Після винесення офіційного попередження ОСОБА_2 продовжив протиправну поведінку, що підтверджується заявами позивачки до міліції в червні та липня 2015 року(а.с.15-17), на що начальником Долинського РВ УМВС заявниці порекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до ст.157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно зі ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Отже, для застосування норм вищезазначеної статті необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів. Під заходами впливу маються на увазі заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, тощо.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", під час вирішення справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід керуватися тим, що під час тривалої антигромадської поведінки виселення винного може статися під час повторного порушення, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Серед таких визначені заходи попередження, що застосовуються судами, прокуратурами, органами внутрішніх справ, тощо.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи те, що заходи попередження застосовані до відповідача про недопущення вчинення насильства у сім'ї, що застосовувались органами внутрішніх справ, не дали позитивних результатів, значна кількість сварок практично щодня та неможливі умови спільногопроживання з відповідачем продовжують існувати, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 підлягає виселенню зжитлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 без надання іншого жилого приміщення.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 61, 88, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 319, 321 ЦК України, ст. ст. 116, 157 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов у зміненому вигляді задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з житлового приміщення по АДРЕСА_2, без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В. Б. Сметанюк