Провадження № 2/712/520/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі

головуючого/судді Романенко В.А.

при секретарі - Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах захисту прав дітей Черкаської міської ради про стягнення заборгованості і пені по аліментам та позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах захисту прав дітей Черкаської міської ради про стягнення заборгованості і пені по аліментам та позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з 27 вересня 2003 року по 26 травня 2009 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. В період шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 2009 року вони не проживають спільно з батьком дитини та не підтримують відносини. ОСОБА_2 ухиляється від виховання доньки, не надає жодної матеріальної підтримки, не піклується про неї, не цікавиться дитиною, не виявляє бажання спілкуватися з нею, не проявляє уваги чи батьківської турботи по відношенню до своєї дитини. Інтереси доньки повністю ігноруються. Таким чином, дитина знаходиться без будь-якого піклування батька.

У вихованні доньки їй весь час допомагала її мати, та з січня 2014 року ОСОБА_4, з яким вона 07.06.2014 року офіційно уклала шлюб. В даний час вона, донька, чоловік та мати зареєстровані та проживають однією сімєю за адресою АДРЕСА_1, у них довірливі відносини та спільний бюджет.

ОСОБА_2 ставиться до своїх батьківських обовязків безвідповідально, жодним чином не проявляє ініціативи щодо батьківського впливу, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, її сьогоденням. Жодним чином не приймає участі у вихованні своєї рідної дитини та її утриманні, тобто не виконує покладені ст.ст. 180,181 Сімейного кодексу України обов'язки.

За таких обставин подальше збереження батьківських прав недоцільне і неможливе, оскільки суперечить моральним засадам та суттєвим інтересам доньки ОСОБА_3.

Відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства. Він самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною та її виховання і утримання.

Органом опіки та піклування надано позитивний висновок щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 серпня 2010 року з ОСОБА_2 на ЇЇ користь стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі ? частини усіх видів доходів. З моменту призначення і на сьогоднішній день заборгованість по аліментах згідно довідки-розрахунку ВДВС Шполянського районного управління юстиції станом на 23.10.2014 року складає 26684 гривні.

У зв'язку із невиконанням відповідачем своїх обов'язків утворилась заборгованість, яка складається із суми заборгованості по сплаті встановлених рішенням суду сум аліментів та нарахованої на таку заборгованість пені, у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення (підстава для нарахування пені ч. 1 ст. 196 СК України).

За її розрахунками за період з липня 2010 року по жовтень 2014 року сума пені, яку відповідач зобов'язаний сплатити на її користь складає: 218866,06 грн.

Просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_5 на утримання доньки заборгованість по аліментам в розмірі 26684,13 грн. та пеню в розмірі 218866,06 грн. за період з липня 2010 року по жовтень 2014 року.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 січня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах захисту прав дітей Черкаської міської ради про позбавлення батьківських прав повернуто позивачу, та розяснено право звернення з даною вимогою з окремим позовом.

27 лютого 2015 року представником позивача скерована до суду заява про зменшення та уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки пеню в розмірі 218866,06 грн. за період з липня 2010 року по жовтень 2014 року.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали уточненні позовні вимоги та просили суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач та його представники в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд в позові відмовити.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що з 27 вересня 2003 року по 26 травня 2009 року ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2.

В період шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 серпня 2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі ? частини усіх видів заробітку кожного місяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 червня 2010 року і до досягнення донькою Єльзарою повноліття.

З тексту вказаного рішення вбачається, що відповідач ОСОБА_2 був присутній в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову.

Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачено - батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до довідки-розрахунку головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шполянського районного управління юстиції від 23.10.2014 року № 700/09-48 заборгованість по аліментах ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання дитини за виконавчим листом № 2-7851 виданого Октябрським районним судом м. Полтава за період з 24.06.2010 року по 23.10.2014 року становить 26684,13 грн.

Статтею 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. ОСОБА_4 неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

Оскільки аліменти призначаються та виплачуються щомісяця, то неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів нараховується не на загальну суму заборгованості, а базою для її нарахування є сума чергового несплаченого місячного платежу. При цьому її нарахування не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюється за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості.

Верховний Суд України у своїй постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13 роз'яснив, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Зазначена правова позиція Верховного Суду України згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Посилання відповідача та його представників на той факт, що самим ОСОБА_2 та його матірю перераховувались кошти в рахунок сплати аліментів на карточку ОСОБА_7, яка знаходилась у позивача ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки відповідно до виписок транзакцій з ПАТ «ОСОБА_9 Аваль» щодо карточки ОСОБА_7 не зрозуміло, та не вказано, хто саме та з якою метою вносив кошти, а також хто саме знімав та використовував дані кошти. Крім того, жодну транзакцію не можливо ідентифікувати.

Позивачем надані докази на підтвердження обставин, які є обовязковою умовою настання правових наслідків, передбачених ст. 196 СК України наявність вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментах. Так відповідач неодноразово був попереджений про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 164 КК України (злісне ухилення від сплати аліментів), дане питання піднімав державний виконавець.

Крім того, навіть з моменту ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, про що свідчить заява ОСОБА_2, ОСОБА_2 не були прийняті міри по сплаті аліментів на утримання дитини.

Відповідно до довідки ДАІ за ОСОБА_2 зареєстрований транспортний засіб.

В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав з підстав невиконання батьківських обовязків.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не довів суду відсутності своєї вини у виникненні заборгованості протягом усього терміну її виникнення.

Відповідно до ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. ОСОБА_4 заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідач у встановленому законом порядку постанову державного виконавця не оспорював, до суду не звертався.

Згідно ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до вимог ст.ст. 212, 214 ЦПК України в матеріалах справи відсутні, та не надані відповідачем, докази на підтвердження матеріального та морального стану платника аліментів, які можуть бути підставою для зменшення неустойки.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку пені за несплачені аліменти, проведеного на підставі ст. 196 СК України, неустойка за несплачені аліменти з липня 2010 року по жовтень 2014 року складає 218866,06 грн.

Даний рахунок суд вважає обґрунтованим. Суд приймає за достовірне наданий позивачкою розрахунок пені, розрахований відповідно до розміру заборгованості по аліментах помісячно.

Судом встановлено, що відповідач є працездатним, здоровим, має можливість працювати та утримувати свою дочку.

Покази свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які були допитані в судовому засіданні, суд оцінює критично, оскільки дані свідки є родичами або позивача або відповідача та зацікавлені у вирішенні даного питання на користь свого родича.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи надані сторонами, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 195, 196 Сімейного Кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах захисту прав дітей Черкаської міської ради про стягнення заборгованості і пені по аліментам та позбавлення батьківських прав задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 218866,06 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: