Справа № 569/7433/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого-судді Бучко Т.М.

при секретарі Бойцун І.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до управління культури та туризму виконавчого комітету Рівненської міської ради про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати наказ управління культури і туризму виконавчого комітету Рівненської міської ради № 96 від 14 травня 2015 року «Про оголошення догани ОСОБА_3» та стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 6000 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні 24 червня 2015 року позивач зменшив позовні вимоги в частині скасування наказу, оскільки відповідач добровільно скасував наказ про оголошення йому догани. Надалі позивач збільшив розмір позовної вимоги про стягнення моральної шкоди до 12000 грн. Крім того, представник позивача пояснив, що наказ про оголошення догани був незаконним і його наступним скасуванням відповідач сам визнав цю обставину. Відповідачем було порушено не лише порядок накладення дисциплінарного стягнення, а й порядок вручення наказу про скасування догани, з яким позивач був ознайомлений в судовому засіданні через шість днів після його винесення. Вважає такі дії відповідача продовженням тиску, дискредитації та зневаги до позивача як керівника закладу та намаганням в будь-який спосіб знайти причину для його повторного звільнення, оскільки в 2011-2012 роках рішенням суду ОСОБА_3 був поновлений на роботі після визнання його звільнення незаконним. Вимоги про стягнення моральної шкоди позивач мотивує тим, що постійно перебуває в стані стресу, роздратування, страху перед можливим звільненням. Приниження та зневага відповідача завдають йому душевних страждань, відчуття несправедливості, погіршують стан здоровя. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що дисциплінарне стягнення було накладено на позивача згідно вимог трудового законодавства і на момент розгляду справи скасоване. Доказів заподіяння діями відповідача моральної шкоди позивачем не надано. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши думки сторін, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

На момент розгляду справи в судовому засіданні відповідач скасував оспорюваний наказ, однак, оскільки задоволення заявленої позивачем вимоги про відшкодування моральної шкоди залежить від правомірності накладення дисциплінарного стягнення, суд зазначає наступне.

Наказом № 96 заступника управління культури і туризму виконавчого комітету Рівненської міської ради від 14 травня 2015 року директору музичної школи № 1 ім.М.Лисенка ОСОБА_3 оголошено догану за невиконання доручення заступника начальника управління культури і туризму виконавчого комітету Рівненської міської ради ОСОБА_4, даного на нараді 5 травня 2015 року, що виявилось у відмові в організації концертів викладацьких, учнівських колективів та окремих виконавців шкіл естетичного виховання м.Рівного для рівнян на літніх майданчиках у вихідні дні ( період - травень 2015 року - 14 червня 2015 року ) та свідоме необєктивне інформування педагогічного колективу школи, що спотворило зміст доручення, ускладнює мікроклімат у колективі і може призвести до зриву концертів.

Підставою оголошення догани став лист позивача від 12 травня 2015 року, в якому він повідомляв заступника начальника управління культури і туризму, що музична школа не підтримала ідею проведення культурних заходів для містян в літній канікулярний період.

18 травня 2015 року наказом № 119 заступника начальника управління культури і туризму виконавчого комітету Рівненської міської ради було скасовано наказ № 96 «Про оголошення догани ОСОБА_3А.».

Згідно вимог ч.1 ст.147 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути накладено на працівника лише у випадку порушення ним трудової дисципліни.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно зясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обовязково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обовязково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

В тексті наказу № 96 про оголошення догани відсутні будь-які посилання на нормативно-правові чи акти локального нормотворення, трудові обовязки позивача, на підставі яких працівник притягується до дисциплінарної відповідальності, не зазначено, які саме визначені статутом Рівненської дитячої музичної школи № 1 службові обовязки директора школи були порушені позивачем.

Представник відповідача покликається на те, що позивач відмовився виконувати усне доручення заступника начальника управління культури і туризму, дане останнім на нараді 5 травня 2015 року. Однак, суд зауважує, що доручення працівнику повинне бути надане в такий спосіб і у такій формі, що унеможливить його двозначне трактування, конкретним та реальним до виконання.

14 травня 2015 року, після оголошення позивачу догани, відповідачем було видано письмовий наказ № 97 директору дитячої музичної школи, в якому зазначено суть доручення та строки його виконання.

Крім того, посилання відповідача в наказі № 96 на «свідоме необєктивне інформування педагогічного колективу школи, що спотворило зміст доручення, ускладнює мікроклімат у колективі і може призвести до зриву концертів» взалагі не підтверджено жодними доказами.

В порушення ч.1 ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення від позивача не зажадали письмових пояснень щодо порушення трудової дисципліни.

Представник відповідача в судовому засіданні визнала, що окремих пояснень від позивача не відбирали, а розцінили як такі лист ОСОБА_3 від 12 травня 2015 року. Однак, така позиція відповідача не заслуговує на увагу, оскільки, даючи пояснення, працівник повинен усвідомлювати, що їх зажадали саме з приводу порушення ним трудової дисципліни та застосування дисциплінарного стягнення. Лист від 12 травня 2015 року був надісланий позивачем на імя заступника начальника управління як відповідь на отримане на нараді усне доручення.

За таких обставин суд вважає, що відповідач не мав підстав для оголошення догани позивачу та ним було порушено порядок застосування дисциплінарного стягнення.

За змістом диспозиції ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд не приймає до уваги доводи позивача, що дії відповідача ( оголошення догани та наступне її скасування ) є продовженням порушення його трудових прав, послідовною та цілеспрямованою дискредитацією його як керівника закладу, що триває протягом останніх років, оскільки відповідач до цього звільняв його з посади. Зазначені доводи жодними доказами не підтверджені, системно не повязані із застосуванням оскаржуваного дисциплінарного стягнення та не можуть бути підставою для відшкодування моральної шкоди безпосередньо за незаконне застосування такого стягнення. Крім того, позивач не заперечував в судовому засіданні, що після поновлення на роботі він не притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Позивачем не надано доказів причинно-наслідкового звязку між накладенням дисциплінарного стягнення та погіршенням стану його здоровя.

Водночас, суд враховує твердження позивача щодо душевних страждань, завданих незаконними діями відповідача, як підставу для відшкодування моральної шкоди, що повністю узгоджується з приписами ст. 237-1 КЗпП України та ст.23 ЦК України.

Враховуючи, що зазначені позивачем підстави для відшкодування моральної шкоди знайшли своє підтвердження лише частково, наказ про оголошення догани був добровільно скасований відповідачем та діяв впродовж нетривалого періоду, суд вважає справедливою сатисфакцією для позивача стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 500 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди на підставі ст.56 Конституції України, то в даному випадку підстави для задоволення позову відсутні, так як позов подано до неналежного відповідача. При встановленні факту заподіяння шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень відповідачем у такій справі має бути орган місцевого самоврядування, тобто, Рівненська міська рада.

Згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.237-1 КЗпП України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до управління культури та туризму виконавчого комітету Рівненської міської ради про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з управління культури і туризму виконавчого комітету Рівненської міської ради на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 500 ( п'ятсот ) грн.

Стягнути з управління культури і туризму виконавчого комітету Рівненської міської ради на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :