Ухвала

іменем україни

27 липня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ткачук О.С., розглянувши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу розірваним, стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди; за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків та пені,

встановив:

У липні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 29 квітня 2008 року він уклав із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі ‒ ФОП ОСОБА_2.) договір купівлі-продажу будівельної системи «Velox», на виконання умов якого сплатив 109 528 грн. 77 коп. Проте вона у визначений строк товар не поставила. Враховуючи викладене, позивач просив визнати зазначений договір розірваним з 12 квітня 2009 року та стягнути з відповідачки грошові кошти, сплачені за товар, у розмірі 109 582 грн. 77 коп., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання у розмірі 399 977 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 тис.

У серпні 2011 року ФОП ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що вона здійснювала доставку товару у визначені договором купівлі-продажу строки, проте ОСОБА_3 неодноразово переносив дату та місце доставки товару. Посилаючись на те, що своїми діями відповідач спричинив їй збитки, пов'язані зі збереженням товару, позивачка, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила стягнути з відповідача збитки у розмірі 76 702 грн. та пеню у розмірі 24 660 грн.

Справа розглядалася судами неодноразово. Останнім рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2012 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано договір купівлі-продажу від 29 квтня 2008 року, укладений між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2, розірваним. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 109 582 грн. 77 коп. В іншій частині позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. Розподілено судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року рішення районного суду скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_2 пеню за договором купівлі-продажу від 29 квітня 2008 року за період з 01 грудня 2010 року по 01 березня 2012 року у розмірі 9 993 грн. 95 коп. та витрати на зберігання товару за період з 01 лютого 2009 року по 30 вересня 2009 року у розмірі 17 528 грн. В іншій частині позову ФОП ОСОБА_2 відмовлено. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ФОП ОСОБА_2 просить змінити рішення апеляційного суду в частині часткового задоволення її вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, й задовольнити її позов у повному обсязі.

Одночасно заявником порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2117/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>, у разі пропущення строку на касаційне оскарження, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала касаційну скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущений заявником з поважних причин, вважаю за можливе поновити його.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення районного суду та частково задовольняючи зустрічний позов ФОП ОСОБА_2, апеляційний суд, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України про те, що висновки і мотиви, з яких скасовано рішення є обов'язковими для суду апеляційної інстанції при новому розгляді справи, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, дійшов до правильного висновку про те, що, оскільки дії ФОП ОСОБА_2 відповідали умовам договору та подальшим домовленостям сторін (у тому числі письмовим) і, які були порушені ОСОБА_3, стягнув неустойку у вигляді пені, як це і було передбачено п. 5.2 договору, зменшивши її розмір. Інших своїх вимог ФОП ОСОБА_2 у порушення ст. ст. 10, 60 ЦПК України не довела.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року.

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу розірваним, стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди; за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків та пені за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.С. Ткачук