Справа № 489/1336/15-ц
Номер провадження 2/489/1191/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

21 квітня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про визнання особи такою, що втратила право проживання у квартирі та зняття з реєстрації,

встановив

В лютому 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 19.11.2010, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Іскрицькою Г. В. за № 2266. У квартирі також зареєстрований відповідач, але виїхав та з вересня 2014 року не проживає.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 (далі-спірна квартира).

Позивач в судовому засідання свої вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи 21.04.2015 повідомлявся належним чином, про причини неявки суду невідомо.

Позивач в судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

На підставі договору купівлі-продажу від 19.11.2010, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Іскрицькою Г.В. за № 2266 спірна квартира належить ОСОБА_1(а. с. 7-8).

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 25 листопада 2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис в книзі № 165 (а. с. 10-а).

Відповідно до довідки Ф-3 виданою ЖЕК № 15 ЖКП ММР "Південь" від 26.02.2015 в зазначеній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а. с. 11), який згідно акту про не проживання від 25.02.2015, підписаного сусідами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та посвідченого начальником ЖЕК № 15 ЖКП ММР «Південь», не проживає в спірній квартирі з вересня 2014 року (а. с. 12).

В силу ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму попередньо займаного жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач вибув на постійне місце проживання до іншої адреси. Доказами вибуття до іншої адреси на постійне місце проживання можуть бути зняття з реєстрації, повідомлення про це в листах, в розписках, переадресування кореспонденції, виїзд до іншого населеного пункту і постійна прописка в ньому чи укладення там трудового договору на невизначений строк тощо. Однак, позивачем не надано доказів, які б свідчили, що відповідач виїхав на постійне місце проживання до іншої адреси. Те, що позивач є власницею будинку, а відповідач є колишнім чоловіком з яким шлюб офіційно розірвано, не є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою.

Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки, відповідач не проживає у спірній квартирі лише з вересня 2014 року, тобто менше аніж рік, суд вважає, що підстави для визнання його втратившим право користування спірною квартирою відсутні.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації є остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності та допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити за необґрунтованістю.

На підставі ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд

вирішив

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право проживання у квартирі та зняття з реєстрації в повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв