АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4477/13-ц 22-ц/774/494/К/15
Справа № 210/4477/13-ц Головуючий у І інстанції
№ провадження 22ц/774/494/К/15 Чайкіна О.В.
Категорія - 39 (IІІ) Доповідач Соколан Н.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Соколан Н.О.

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.

при секретарі: Петренко К. І.

за участі: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4 та її представників ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представників ОСОБА_2 - ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13 лютого 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_8, правонаступником якого є ОСОБА_4, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа - Третя Криворізька державна нотаріальна контора про визнання договору дарування квартири дійсним, та визнання за ним право власності на 1/2 вказаного майна в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_8, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа - Третя Криворізька державна нотаріальна контора та після уточнення своїх позовних вимог просив визнати дійсним договір дарування 1/3 частки квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_8, від 27.08.2010р., посвідчений нотаріусом за реєстр. 1836., та визнати за ним право власності на 1/2 вказаного майна в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що він, його батько - ОСОБА_8 та його мати ОСОБА_9 були власниками квартири АДРЕСА_1, їх частка у спільній частковій власності складала по 1/3 на кожного. 27.08.2010 року ОСОБА_8 подарував ОСОБА_9, а остання прийняла в дар, 1/3 частки квартири, про що нотаріусом посвідчено договір дарування та зареєстровано в реєстрі за № 1836. Однак, ОСОБА_9 за свого життя не здійснила реєстрації права власності на 1/3 частки квартири за договором дарування. ОСОБА_9 померла у квітні 2012 року, після її смерті відкрилась спадщина, зокрема частка в квартирі АДРЕСА_1, яка належала їй за вказаним договором дарування. Оскільки ОСОБА_9 не зареєструвала договір, а органи реєстрації відмовляють у здійсненні такої реєстрації, він не має можливості успадкувати 1/2 частку спадкового майна - 1/3 частки

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13 лютого 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі представники позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення його позовних вимог посилаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи, не враховано що за життя його мати внаслідок тяжкої хвороби не мала змоги здійснити державну реєстрацію договору дарування.

Крім того судом не враховано, що відповідно до вимог ч.3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні спору,судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є сином відповідача ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Позивач ОСОБА_2,його батько ОСОБА_8 та мати ОСОБА_9 були власниками квартири АДРЕСА_1, частка кожного у спільній частковій власності становила по 1/3 частині, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21 грудня 2006 року ОСОБА_2, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, форма власності - спільна часткова, по 1/3 частині в кожного із співвласників.

27 серпня 2010 року ОСОБА_8 подарував, а ОСОБА_9 прийняла в дар 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. Договір дарування посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.С. та зареєстровано в реєстрі за № 1836.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла.

За життя ОСОБА_9 не зареєструвала за собою право власності на 1/3 частину квартири, набуту за договором дарування від 27 серпня 2010 року.

29 травня 2013 року державний нотаріус Третьої криворізької державної нотаріальної контори Рикової Т.М. виніс постанову про відмову у видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, яка належала його матері ОСОБА_9, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації нею за життя прав на нерухоме майно на 1/3 частину квартири, набуту за договором дарування (а. с. 18).

Відмовляючи в задоволенні первісного позову, суд першої інстанції виходив із відсутності правових підстав для визнання за позивачем як спадкоємцем ОСОБА_9 права власності на спірну частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом, оскільки за життя ОСОБА_9 не зареєструвала право власності на 1/3 частину спірної квартири, подаровану їй ОСОБА_8

Із такими висновками суду першої інстанції,колегія суддів погодитися не може з огляду на наступне.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно із ч. 1 ст. 722 ЦК України право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття. Поза увагою суду залишилося те, що право власності за договором дарування нерухомого майна виникає не з моменту державної реєстрації, а з моменту нотаріального посвідчення такого договору та прийняття дарунку обдарованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 722 ЦК України прийняття обдарованим документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Колегія суду дійшла висновку, що обдарована прийняла в дарунок 1/3частину квартири, виходячи з положень п. 11 договору дарування, шляхом прийняття ключів від квартири, підтвердження сторонами договору у присутності нотаріуса, що договір спрямований на реальне настання правових наслідків (п. 13), сторони за договором ствердили, що усвідомлюють зміст договору (п. 13), значення своїх дій, не помиляються щодо обставин правочину, правочин є волевиявленням їх справжньої волі (п. 22), та поясненнями представника позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції, що обдарована прийнявши в дарунок 1/3 частину квартири вважала себе власницею її та користувалась нею обдарована постійно проживаючи в ній.

Договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.С. та зареєстровано в реєстрі за № 1836 є дійсним, тому відсутні підстави для задоволення позову про визнання його таким.

Відповідно до ч. 1ст. 210 ЦК України правочин підлягає реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно ч. 1ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про те, що ОСОБА_9 за життя не зареєструвала право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яку їй було подаровано ОСОБА_8 за договором дарування від 27 серпня 2010 року, а тому в неї не виникло право власності на спірне майно, є необґрунтованими.

29.05.2013р. державним нотаріусом Третьої Криворізької державно нотаріальної контори Риковою Т.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, яка належала його матері ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку з відсутністю державної реєстрації прав на нерухоме майно на 1/3 частку квартири, яка була набута за договором дарування. Постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії вказує на те,що спадкодавець ОСОБА_9 мала правоустновлюючий документ на квартиру, однак відсутня державна за реєстрація прав на нерухоме майно.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано, що за життя ОСОБА_9 внаслідок тяжкої хвороби не мала змоги здійснити державну реєстрацію договору дарування заслуговують на увагу, з огляду на ЛИСТ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який зазначив, що інші спори розглядалися судами про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування у тому разі, коли є документ про право спадкодавця на нерухоме майно (договір міни, купівлі-продажу, свідоцтво про право на спадщину, свідоцтво про право на житловий будинок, видане сільською радою), але документи не були зареєстровані в БТІ. Така судова практика не визнана помилковою.

На підставі викладеного та беручи до уваги, що позивач ОСОБА_2 та померлий 03.08. 2014 року відповідач ОСОБА_8 прийняли спадщину, проживаючи та будучи зареєстровані разом зі спадкодавцем ОСОБА_9 за однією адресою в спірній квартирі, родинні та шлюбні стосунки зі спадкодавцем підтверджено, кожний із них, як спадкоємці першої черги, мали право на 1/6 частину спадкового майна,яке наложить спадкодавцю за договором дарування.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_8 спадщину прийняла ОСОБА_4 за заповітом, згідно повідомлення Третьої криворізької державної нотаріальної контори № 370/01-16 від 01.04.2015 року.

Таким чином ця частина спадщина має бути поділена між ОСОБА_2, за законом, та за ОСОБА_4, як за законом, так і за заповітом, по 1/6 частині спадкового майна.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про часткове задоволенні позову.

Керуючись ст.ст 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, 314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представників ОСОБА_2 - ОСОБА_7 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13 лютого 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання договору дарування квартири дійсним, та визнання за ним право власності на 1/2 вказаного майна в порядку спадкування за законом - скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_8, правонаступником якого є ОСОБА_4 , Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа - Третя Криворізька державна нотаріальна контора про визнання договору дарування квартири дійсним, та визнання за ним право власності на 1/2 вказаного майна в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 на 1/3 частину спадкового майна квартири АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю на підставі договору дарування, посвідченого 27 серпня 2010 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С. за Р № 1836 за ОСОБА_2, ОСОБА_4 по 1/6 частині квартири за кожним.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: