УХВАЛА

іменем україни

23 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,

за участю представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - про роз'яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання заповіту недійсним,

встановила:

У квітні 2004 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання заповіту недійсним.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30 березня 2005 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2005 року, позов задоволено. Визнано заповіт ОСОБА_8, посвідчений 24 вересня 2003 року Десятою Київською державною нотаріальною конторою, на користь ОСОБА_3, недійсним.

У червні 2011 року ОСОБА_3 звернулася із заявою про перегляд рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 березня 2005 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04 серпня 2011 року заяву задоволено, рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 березня 2005 року у вказаній справі скасовано, справу призначено до судового розгляду.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05 лютого 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 грудня 2013 року, ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні позову про визнання заповіту недійсним. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 04 серпня 2011 року та рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 лютого 2013 року відхилено, вказані судові рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 22 жовтня 2014 року ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 грудня 2013 року, рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 лютого 2013 року та ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 04 серпня 2011 року скасовано. Заяву ОСОБА_3 про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 серпня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року в частині залишення без задоволення заяви ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 березня 2005 року скасовано з направленням на новий розгляд в цій частині до суду першої інстанції, а ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року в іншій частині залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - про роз'яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 серпня 2015 року.

Представник заявника зазначає, що незрозуміло із резолютивної частини ухвали, чи є чинними ухвала Подільського районного суду м. Києва від 04 серпня 2011 року та рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 лютого 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st221> якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до ст. 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Оскільки ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 серпня 2015 року, щодо роз'яснення якої порушується заявником питання, не належить до рішень, право на роз'яснення яких передбачено ст. 221 ЦПК України, то зазначена ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не може бути об'єктом роз'яснення.

Керуючись ст. ст. 221, 345, 346 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st221>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про роз'яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 серпня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна
Судді:Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко І.М. Завгородня О.М. Ситнік