УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

241/712/15-ц

4-с/241/8/2015

24.04.2015 року Першотравневий районний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Топузової Н.М.

при секретарі Орчелота І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Першотравневого районного суду Донецької області скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» ,особа ,рішення якої оскаржуються :Відділ Державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції-виконуючий обов*язки начальника Відділу Державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції ОСОБА_1, на дії виконуючого обов*язки начальника Відділу Державної виконавчої служби,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник - Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» звернувся до суду з даною скаргою із наступних підстав :

У Відділі Державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції ,на виконанні,знаходиться виконавчий документ № 2-н-44-10 від 01.11.2010 року, виданий Першотравневим районним судом Донецької області, по якому стягувачем є ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго».

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Законом України «Про виконавче провадження» (надалі Закон), передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11 Закону ), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12 Закону).

06.04.2015р., на адресу ПАТ «ДТЕК Донецкобленерго» надійшла вимога в.о начальника ВДВС Першотравневого РУЮ ОСОБА_1 за № 346/6 від 25.03.2015р., згідно з якою представника ( невідомо якого) стягувача ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» уповноважено вручити особисто, під розписку, боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження та виклик.

Вимога містить попередження, з посиланням на п. 4 ст. 47 Закону, про повернення виконавчих документів у разі перешкоджання провадженню виконавчих дій, а саме не виконання цієї вимоги.

ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» вважає вищезазначену вимогу незаконною, винесеною з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», ЦК України та інших нормативних актів, з наступних підстав:

Відповідно до п. 4 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець, або уповноважена ним особа, може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Відсутність фінансування витрат виконавчої служби не є підставою для винесення незаконної вимоги державного виконавця.

Відповідно до положень ч.1 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що, з метою забезпечення провадження виконавчих дій, стягувач може, за погодженням з державним виконавцем, внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом. Згідно з ч.2 ст.42 Закону, після завершення виконавчого провадження,авансовий внесок повністю повертається стягувану.

Крім того, всупереч положенням Цивільного кодексу України ні стягувач - ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» ні його представник ,за дорученням , не можуть бути уповноваженою особою відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції на підставі вимоги державного виконавця.

Виходячи з вищенаведеного, в.о. начальника ВДВС Першотравневого РУЮ ОСОБА_1 було допущене невірне застосування норм Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до винесення незаконної вимоги № 346/6 від 25.03.2015р.

Згідно ст.82 Закону України «Про виконавче провадження, 383 УПК України рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

В п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження від 26.12.2003р. № 14 зазначено: у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд зобовязує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Одже, даний факт є підставою для визнання незаконими дії в.о.начальника ВДВС Першотравневого РУЮ ОСОБА_1 , щодо винесення вимоги №346/6 від 25.03.2015р.

Вимога ВДВС Першотравневого РУЮ отримана ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» 06.04.2015року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» , тому 10-денний строк, передбачений діючим законодавством для її оскарження, ПАТ „ДТЕК Донецькобленерго не порушений.

Таким чином,заявник вимушений звернутися до суду,та просить суд :

-визнати дії в.о.начальника ВДВС Першотравневого РУЮ ОСОБА_1, щодо винесення вимоги №346/6 від 25.03.2015р., такими, які не відповідають Закону України «Про виконавче провадження,

-визнати незаконною вимогу №346/6 від 25.03.2015р. в.о.начальника ВДВС Першотравневого РУЮ ОСОБА_1,

-зобовязати в.о.начальника ВДВС Першотравневого РУЮ ОСОБА_1 усунути допущені порушення Закону України «Про виконавче провадження шляхом скасування вимоги №346/6 від 25.03.2015р.

У судове засідання сторони не з*явилися,надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд вирішив скаргу розглянути за відсутності сторін.

Заявник надав докази до скарги : вимогу/а.с. 24/.

Представником Відділу Державної виконавчої служби надано заперечення на скаргу,в якому зазначено наступне :

Зі скаргою не погоджується в повному обсязі з наступних підстав.

25.03.2015р., відділом ДВС Першотравневого РУЮ Донецької області винесено вимогу № 346/6, про уповноваження представника ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», як стягувана вручити особисто, під розписку, боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження та виклик. Даною вимогою ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» було попереджено про повернення виконавчих документів в разі невиконання цієї вимоги.

Згідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» ,вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Відповідно до п. 1.8. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту від 02.04.2012 № 512/5, вимога державного виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов'язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання державному виконавцю документів або їх копій,необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За умови авансування стягувачем, у порядку, передбаченому цим Законом, витрат на організацію та проведення виконавчих дій документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами.

Тобто стаття 31 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає обов'язок державного виконавця довести до відома сторін документи виконавчого провадження. Стаття 31 Закону передбачає кілька способів доведення до відома сторін документів виконавчого провадження: шляхом надіслання поштовою кореспонденцією, електронною поштою, каналами факсимільного зв'язку (це робить не державний виконавець, а відділ виконавчої служби в особі спеціаліста - секретаря); шляхом вручення державним виконавцем або уповноваженою ним особою під розписку (ч. 4). Дана норма не забороняє ,у разі необхідності направляти документи виконавчого провадження також сторонами виконавчого провадження та іншими учасниками виконавчого провадження, якщо вони уповноважені на це виконавчою службою.

Вимога відділу ДВС Першотравневого РУЮ Донецької області від 25.03.2015 № 354/6 ,про уповноваження стягувача вручити документи виконавчого провадження боржнику, була обумовлена повною відсутністю фінансування витрат виконавчої служби на відправлення кореспонденції. Виконавче провадження може провадитися лише за умови повідомлення про це боржника. Стягувач повинен бути зацікавленим у реальному виконанні виконавчого документа і всяким чином сприяти виконавчій службі по стягненню заборгованості на його користь.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 5, 31 Закону України «Про виконавче провадження», п. 1.8. Інструкції з організації примусового виконання рішень, просить суд відмовити ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в задоволенні скарги в повному обсязі.

Суд,з урахуванням у сукупності скарги,заперечень на скаргу, доказів,приходить до наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України,скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження»,примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" . Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 11 ЗУ «Про виконавче провадження» визначені обов'язки і права державних виконавців ,а саме:

1. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

2. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

3. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;

4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища;

5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

7) за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна;

8) звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення;

9) звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа;

10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

11) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ;

12) залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

14) застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку;

15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення;

16) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

17) з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження;

18) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

19) у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

20) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Статтею 12 ЗУ «Про виконавче провадження» визначені права та обов*язки сторін та інших учасників виконавчого провадження ,а саме:сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом. Стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, про поновлення строку його пред'явлення до виконання, про відмову від стягнення і повернення виконавчого документа. Сторони мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка визнається судом, оспорювати належність майна і результати його оцінки, подавати письмові заперечення проти розрахунку державного виконавця щодо розподілу коштів між стягувачами. Інші учасники виконавчого провадження мають право подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими цим Законом для цих осіб. Сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. За умови авансування стягувачем у порядку, передбаченому цим Законом, витрат на організацію та проведення виконавчих дій документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами. За письмовою заявою учасників виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, вважаються врученими за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами. Державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку. У разі звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), пенсію, стипендію чи інші доходи боржника документи виконавчого провадження можуть бути вручені представникам адміністрації підприємства, установи та організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, у якої працює боржник, особисто державним виконавцем або уповноваженою ним особою під розписку.

Відповідно до ст.42 ЗУ «Про виконавче провадження», з метою забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням з державним виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом. Після завершення виконавчого провадження авансовий внесок повністю повертається стягувачу, якщо інше не передбачено цим Законом.

Статтею 19 Конституції України встановлено,що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах,відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те,що не передбачено законодавством.. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування,їх посадові особи зобов*язані діяти лише на підставі ,в межах повноважень та у спосіб,що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, з урахуванням у сукупності обставин,визначених в скарзі та в запереченні,наданих доказів, приходить до наступного :

На виконанні у ВДВС Першотравневого РУЮ знаходиться судовий наказ №2-н-44-10 від 01.11.2010 р.,виданий Першотравневим районним судом Донецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованості в розмірі 392,86 грив. ,суму індекса інфляції в розмімі 15,71 грив.,3% річних у розмірі 2,32 грив. та з кожного судового збору у розмірі 25 грив.

25 березня 2015 року,відповідачем прийнято спірну вимогу №346/6 відносно ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»,якою останнього зобов*язано не пізніше наступного робочого дня,після отримання вимоги,вручити особисто під розписку боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження та виклик ,про що протягом трьох днів ,з дня вручення документів виконавчого провадження,повідомити ВДВС Першотравневого РУЮ з наданням підтверджуючих документів./а.с. 24/

ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено , вимогою або в інший спосіб, уповноважувати стягувача вручати боржнику копії постанов державного виконавця та інших документів виконавчого провадження.

Посилання ВДВС Першотравневого РУЮ на ті обставини ,що вимога відділу ДВС Першотравневого РУЮ Донецької області від 25.03.2015 № 346/6 ,про уповноваження стягувача вручити документи виконавчого провадження боржнику, була обумовлена повною відсутністю фінансування витрат виконавчої служби на відправлення кореспонденції, не можуть бути прийняті судом,як законну вимогу ,так як ЗУ «Про виконавче провадження» не зазначена обставина,як «відсутність фінансування витрат виконавчої служби на відправлення кореспонденції» .

Враховуючи встановлені судом обставини,суд прийшов до висновку про невідповідність вимогам чинного законодавства прийнятої виконуючим обов*язки начальника Відділу Державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції Донецької області ОСОБА_1 вимоги №346/6 від 25.03.2015 р. та вважає її такою,що порушує права ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»,та ,відповідно, вона є незаконною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись 383-389,210,293 ЦПК України, ст.ст. 1,2,6,11,12,31,42 Закону України „Про виконавче провадження ,ст.19 Конституції України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на дії державного виконавця-задовольнити.

Визнати дії виконуючого обов*язки Відділу Державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції Донецької області ОСОБА_1, щодо винесення вимоги №346/6 від 25.03.2015р., такими, які не відповідають Закону України «Про виконавче провадження.

Визнати незаконною вимогу №346/6 від 25.03.2015р. виконуючого обов*язки Відділу Державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції Донецької області ОСОБА_1

Зобовязати виконуючого обов*язки Відділу Державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції Донецької області ОСОБА_1 усунути допущені порушення Закону України «Про виконавче провадження, шляхом скасування вимоги №346/6 від 25.03.2015р.

Про виконання ухвали Відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції повідомити суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга може бути подано протягом п*яти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо ухвалу було постановлено без участі особи,яка її оскаржує,апеляційна скарга подається протягом п*яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.М.Топузова