Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Юровська Г.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 26 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 11 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пені, суми нарахування згідно з встановленого індексу інфляції та 3 % річних від суми заборгованості,

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що 01 серпня 2009 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого ОСОБА_3 зобов'язувався надати правову допомогу в поверненні безпідставно отриманих Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») від ОСОБА_2 коштів у сумі 223 229 грн.

Крім того, ОСОБА_2 згідно з п. 3 вказаного договору зобов'язувався оплатити послуги адвоката у розмірі 50 % від отриманої суми.

ОСОБА_3 було виконано умови зазначеного договору та стягнуто з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_2

221 628 грн 94 коп., що підтверджується листом банку.

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 сплатив у рахунок виконання вищевказаного договору 5 тис. грн та пояснив, що всю суму згідно з виконавчим листом не отримав. Зазначена обставина не відповідає дійсності, оскільки у відповідь на лист ОСОБА_3 банк повідомив, що рішення про стягнення з ПАТ «РайффайзенБанкАваль» виконано в повному обсязі.

Збільшивши позовні вимоги, ОСОБА_3 просив суд стягнути зі ОСОБА_2 пеню, суму нарахування на заборгованість згідно з встановленого індексу інфляції та 3 % річних від суми заборгованості.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області

від 26 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду

м. Києва від 11 березня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3

50 431 грн 22 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, обґрунтовано дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що в нього відсутня заборгованість перед позивачем, а також не спростовано нарахування заборгованості за пенею за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором про надання правової допомоги, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пені, суми нарахування згідно з встановленого індексу інфляції та 3 % річних від суми заборгованості, за касаційною скаргою на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 26 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 11 березня 2015 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Г.В. Юровська