ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4731/15-ц
провадження № 4-с/753/92/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Цибулюку М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Шевченка М.Р., -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник, ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції (далі ВДВС Дарницького РУЮ) у м. Києві Шевченка М.Р., посилаючись на те, що 25 лютого 2015 року він отримав постанову старшого державного виконавця Шевченка М.Р. про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2015 року із виконання виконавчого листа, виданого 12 грудня 2012 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСББ «КУТ» заборгованості в розмірі 10 312 грн. 48 коп., відповідно до якої ОСОБА_2 надано термін на добровільне судового рішення до семи днів з моменту винесення вказаної постанови, а саме до 05 лютого 2015 року. Вказує, що оскільки він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження лише 25 лютого 2015, він не мав можливості у наданий державним виконавцем термін добровільно виконати судове рішення. Окрім того, зазначає, що отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження, він дізнався, що державний виконавець 13 лютого 2015 року виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в порушенням вимог ЗУ «Про виконавче провадження», та оскільки скаржник був позбавлений права в добровільному порядку виконати судове рішення, подальша постанова державного виконавця про арешт майна боржника та заборона його відчуження, є безпідставними та передчасними. Також зазначає, що провадження відкрите державним виконавцем на підставі виконавчого документу, який не відповідає вимогам статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження», так як у виконавчому документі не вказана дата народження боржника, невірно вказана адреса боржника та стягувача, проте державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження самовільно усунуті вказані помилки. Крім того, зазначає, що заяву про відкриття виконавчого провадження подано особою, яка не має на те повноважень, оскільки довіреність представника ОСББ «КУТ» ОСОБА_4 підписана головою правління ОСББ «КУТ2 ОСОБА_5, якого Дарницький районний суд м. Києва визнав незаконно обраним головою правління 27.03.2014 року. Зважаючи на викладені обставини, скаржник був змушений звернутися до суду з даною скаргою та просить суд визнати дії старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Шевченка М.Р. неправомірними, визнати неправомірними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження та зобов'язати старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Шевченка М.Р. зняти арешт з усього майна ОСОБА_2, накладеного постановою від 13 лютого 2015 року.

В судовому засіданні скаржник уточнив свої вимоги та просив суд зобов'язати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького РУЮ у м. Києві, Шевченка М.Р. скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Крім того, просив суд зобов'язати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького РУЮ у м. Києві, Шевченка М.Р. відмовити ОСББ «КУТ» у відкритті виконавчого провадження на підставі поданих ОСББ «КУТ» документів по виконавчому листу № 2-6460/12 від 12.12.2014 року, виданому Дарницьким районним судом м. Києва.

Старший державний виконавець ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Шевченко М.Р. в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду скарги до суду не звертався, вимогу суду про надання належним чином прошитої та пронумерованої копії виконавчого провадження з описом вкладень не виконав.

Суд, повно і всебічно вивчивши матеріали скарги, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, прийшов до висновку про часткове задоволення скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 грудня 2014 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у цивільній справі № 2-6460/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСББ «КУТ» заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 10 093, 68 грн. та судові витрати в сумі 218 грн. 80 коп. (а.с. 7).

З виконавчого листа вбачається, що боржником є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, стягувачем є Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кут», що розташоване за адресою: м. Київ, пр-т Григоренка, 15 (а.с.8).

29 січня 2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Шевченком М.Р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46234623 з виконання виконавчого листа, виданого 12.12.2014 року Дарницьким районним судом м. Києві про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСББ «КУТ» заборгованості в розмірі 10 312 грн. 48 коп. (а.с. 5).

Відповідно до постанови про відкриття провадження від 29 січня 2015 року, боржником є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, стягувачем є Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кут», що розташоване за адресою: м. Київ, пр-т Григоренка, 15.

Відповідно до п. 1, 2, 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Так, Законом передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Крім того, частиною 1 ст. 25 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документи і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогами, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

За ч.1 ст.369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документу, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Так, оскільки ч. 2 ст.369 ЦПК України лише суду надано право за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при оформленні або видачі виконавчого листа, старшим державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ Шевченком М.Р. неправомірно усунуті такі помилки при винесенні постанови про відкриття провадження від 29 січня 2015 року у ВП 46234623.

Крім того, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження про відкриття ним виконавчого провадження з виконання виконавчого документу. При цьому, закон вимагає щоб, копії постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження були надіслані боржникові не пізніше наступного робочого дня рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч.5 ст.25 Закону).

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2015 року надіслана на адресу боржника, ОСОБА_2 лише 23 лютого 2015 року та отримана боржником 25 лютого 2015 року, про що свідчать відтиски поштового відділення № 121 на конверті (а.с. 6).

Відповідно до п. 2 зазначеної вище постанови, боржнику, ОСОБА_2 надано 7-ми денний строк з моменту винесення постанови для добровільного виконання рішення суду, а саме: до 05.02.2015 року.

Положеннями ч.ч. 1, 2, ст. 78 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання судового рішення здійснюється лише у разі невиконання його боржником у добровільному порядку.

Таким чином, старший державний виконавець ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Шевченком М.Р. зобов'язаний був направити боржникові ОСОБА_2 постанову про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2015 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення та надати можність останному в добровільному порядку виконати судове рішення.

Натомість державний виконавець вчиняє виконавчі дії без належного повідомлення скаржника про відкриття виконавчого провадження, та виносить 13 лютого 2015 року постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП 46234623. Відповідно до вказаної вище постанови, державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника, у межах суми боргу (а.с. 11).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 13.02.2015 року відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 46234623 від 13.02.2015 року ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві накладено заборону відчужувати все рухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_2, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Згідно ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Суд, приходить до висновку, що дії старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Шевченка М.Р. є неправомірними, оскільки останній, відкриваючи виконавче провадження своєю постановою від 29 січня 2015 року порушив вимоги ЗУ «Про виконавче провадження» щодо вчасного направлення вказаної постанови заявнику, чим позбавив його у добровільному порядку виконати судове рішення та передчасно, в подальшому, виніс 13 лютого 2015 року постанову про арешт майна боржника, у зв'язку з чим вказані постанови є неправомірними та підлягають скасуванню.

Старший державний виконавець ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Шевченко М.Р. в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б свідчили про правомірність його дій та спростовували б доводи скаржника.

Згідно з ч. 3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Щодо вимоги скаржника про зобов'язання старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Шевченка М.Р. зняти арешт з усього майна ОСОБА_2, накладеного постановою від 13 лютого 2015 року, то в її задоволенні слід відмовити з наступних причин.

Відповідно до ч.1, 2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Так ч.ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У зв'язку із вищевикладеним суд вважає за необхідне зазначити, що після скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 46234623 від 13 лютого 2015 року з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, та роз'яснює, що у разі невчинення таких дій боржник не позбавлений права на звернення до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 11, 31, 52, 57, 60 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 11, 60, 137, 179, 209, 210, 212-214, 293, 383-387 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Шевченка М.Р. - задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Шевченка М.Р. при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2015 року та постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 13 лютого 2015 року у ВП № 46234623 неправомірними.

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2015 року та постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 13 лютого 2015 року у ВП № 46234623 скасувати.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА