АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 210/938/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1551/К/15 суддя Вікторович Н.Ю.
Категорія - 48 ( І ) Доповідач - Михайлів Л.В.
УХВАЛА

Іменем України

29 липня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Михайлів Л.В.,

суддів - Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

при секретарі - Петренко К.І.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає дитина до трьох років,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає дитина до трьох років, посилаючись на те, що з 19 липня 2014 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який до сьогоднішнього часу не розірваний. Від шлюбу мають спільну дитину: сина- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час позивач не працює, здійснює догляд за малолітньою дитиною. Відповідач не надіє їй матеріальну допомогу, хоча і має таку можливість, оскільки він працює, хоч і не офіційно проте отримує постійний високий заробіток, інших осіб на утриманні не має.

Враховуючи зазначене просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 500 грн., щомісячно з усіх видів доходів, до досягнення дитиною трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 червня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісяця, починаючи з 12 березня 2015 року і до досягнення сином - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1., трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в межах виплати платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 100 грн., щомісячно. Апелянт посилається на те, що судом не взято до уваги, що аліменти на утримання дружини призначаються за умови, що батько дитини, з якою проживає позивач, має матеріальну можливість надати такі аліменти. Відповідач на час розгляду справи є безробітним, має мінливий дохід, та скрутне матеріальне становище, оскільки на його утримані перебуває його непрацездатна матір та непрацездатний відчим, який є інвалідом 3 групи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 і стягуючи з відповідача на її утримання 500 грн., щомісячно до досягнення дитиною трьох років,суд першої інстанції виходив із вимог ч.2ст.84 СК України, встановлених обставин справи та можливості відповідача надавати матеріальну допомогу у визначеному розмірі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 19 липня 2014 року знаходяться у шлюбі./а.с.5/ Від шлюбу мають малолітню дитину: сина- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 6).

Малолітня дитина проживає разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, а сама позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку /а.с.7/.

Згідно з ч. ч. 2,4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З аналізу вказаних норм вбачається, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких фактів, а саме: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які перебувають у фактичних шлюбних відносинах (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв'язку (усиновлення), а також можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.

Частиною 4 ст.84 СК України не визначено для платника аліментів критеріїв можливості надавати матеріальну допомогу жінці,з якою проживає дитина.

Матеріалами справи встановлено, та сторонами не оспорюється, що відповідач ОСОБА_2, є працездатною особою, проте на час розгляду справи є офіційно не працевлаштованим. Проте із змісту апеляційної скарги вбачається, що він має мінливий заробіток. Відповідно до характеристики за місцем його проживання, виданої квартальним комітетом №71 вбачається, що він характеризується з позитивної сторони /а.с. 26/

Натомість, позивач ОСОБА_1 не працює, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та отримує соціальні виплати: допомогу при народженні дитини та допомогу по догляду за дитиною до 3-ох років щомісячно (а.с. 7).

Виходячи із вищенаведеного та зазначених у ст.3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів малолітньої дитини, для якої постійна присутність матері до трирічного віку дитини є життєво важливою обставиною, а також з урахуванням того,що відповідач є здоровим, працездатним,колегія суддів приходить до висновку,що він може надавати позивачці матеріальну допомогу до досягнення дитиною трирічного віку у визначеному судом розмірі, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Викладені в апеляційній скарзі посилання на факт перебування на утриманні відповідача його непрацездатної мати та вітчима, є безпідставними, оскільки дана обставина не підтверджена належними доказами і до того ж вказані посилання є суперечливими в контексті його тверджень про своє неналежне матеріальне забезпечення.

Щодо посилання апелянта на відсутність роботи, то останнє на увагу не заслуговує, оскільки відповідач є працездатним і ним не надано доказів про вжиття заходів щодо працевлаштування.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції зазначені вище вимоги закону врахував та дійшов вірного висновку про задоволення заявленого ОСОБА_1 позову, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а лише зводяться до незгоди з висновками суду.

Колегія суддів вважає,що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи,що мають для неї значення, висновки суду відповідають цим обставинам, характер правовідносин між сторонами судом визначений правильно, норми матеріального і процесуального права не порушені, застосовані вірно, суд вирішив даний спір, керуючись засадами законності, розумності і справедливості, постановив законне і обґрунтоване рішення підстави для скасування якого або зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 303- 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: