Справа № 310/799/15-ц
РІШЕННЯ
Іменем України
28 квітня 2015 року м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Прінь І.П.,
при секретарі Бевз О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , треті особи Бердянська районна держадміністрація, управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування запису про його державну реєстрацію та повернення її законному користувачу,
ВСТАНОВИВ:
Військовий прокурор Запорізького гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 звернувся з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Бердянська районна державна адміністрація, управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування запису про його державну реєстрацію, повернення земельної ділянки, посилаючись на те, що рішенням господарського суду Запорізької області від 7 грудня 2010 року задоволено позов заступника військового прокурора Запорізького гарнізону про скасування розпорядження Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 03 квітня 2009 року №192 «Про припинення військовій частині НОМЕР_2 права постійного користування земельною ділянкою», яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району площею 2802 га. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15 лютого 2011 року зазначене рішення залишено без змін. Під час розгляду справи в суді, головою Бердянської районної державної адміністрації видано розпорядження від 03 серпня 2010 року №494 «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, які перебувають в запасі на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області. Пунктом 2 вказаного розпорядження безоплатно передано у власність громадянам земельні ділянки, в тому числі рілля та пасовища для ведення окремого сільського господарства (землі запасу, якими є полігон військової частини НОМЕР_1 , у тому числі громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 2,0000 га вартістю 24231,28 грн. На виконання вказаного розпорядження голови Бердянської РДА Зіньовський В.П. отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №125062, про що вчинено запис 18 жовтня 2010 року за №77 про державну реєстрацію державного акту в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі.
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2013 року задоволено позов заступника прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України та скасовано розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації від 03.08.2010 року №494. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду постанова Запорізького окружного адміністративного суду залишена без змін.
Згідно п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження, щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.
Окрім того, ОСОБА_1 отримав право власності на земельну ділянку військової частини НОМЕР_2 з порушенням вимог ст. 77 Земельного кодексу України згідно якої, землі оборони, це землі надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військових навчальних закладів, підприємств та установ Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України.
Статтями 9, 14 Закону України «Про оборону України» визначено, що землі, закріпленні за військовими частинами та установами Збройних Сил України, є державною власністю та належать їм на праві оперативного управління.
Пунктом 2 ст. 149 Земельного Кодексу України передбачено, що вилучення земельних ділянок проводиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів АР Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, місцевих рад відповідно до їх повноважень. Але рішення Кабінетом Міністрів України або Міністерством оборони України про припинення постійного користування зазначеною земельною ділянкою не приймалося.
За ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.
Прокурор просить визнати недійсним державний акт серії ЯЛ №125062 на право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га, вартістю 24231,28 грн., що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, який виданий ОСОБА_1 ; скасувати запис від 18 жовтня 2010 року за №77 про державну реєстрацію державного акту серії ЯЛ №125062 на право власності земельної ділянки, виданого ОСОБА_1 , здійснений в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі. Повернути від ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0000 га, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, законному землекористувачу - військовій частині НОМЕР_1 . Судові витрати віднести на рахунок відповідачів.
Прокурор та особи в інтересах яких заявлено позов у судове засідання не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача у судове засідання, не заперечують щодо розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.). Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не подавав.
Представник третьої особи Бердянської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.87).
Представник Держземагентства у Бердянському районі Запорізької області в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.86), просить розглянути справи без його участі (а.с.77). Заперечень щодо позову не має, зауважує суд на тому, що діючими нормативно-правовими актами України не передбачено механізму скасування реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянки.
Згідно зі ст.ст.169, 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню з наступних підстав.
За ст. 13, 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Статтями 2, 19 Закону України «Про охорону земель» визначено, що об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності з вимогами ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад і передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.
Частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.
Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються в порядку, встановленому статтею 151 ЗК України.
Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.
Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.
Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша статті 126 ЗК України в редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин).
Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.
Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.
За змістом статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 2 ЗК України 1990 року, в редакції чинній на момент виникнення правовідносин, які є предметом розгляду в даній справі, закріплено, що відповідно до цільового призначення всі землі України поділяються на види. Одним із яких є землі оборони.
Згідно ст. 70 ЗК України (в редакції 1990 року) землями для потреб оборони визнаються землі, надані для розміщення та постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств і організацій Збройних Сил України, інших військових формувань та внутрішніх військ. Порядок надання земель для потреб оборони визначається законодавством України.
Такі ж приписи містяться і у Земельному кодексі України 2001 року, зокрема у статтях 19 і 77, а також ЗУ « Про збройні сили України» та «Про оборону України».
Судом встановлено, що за рішенням Бердянської районної ради народних депутатів Запорізької області від 28.12.2000 року за №7 Донецькій КЕЧ військової частини НОМЕР_2 Бердянського гарнізону була надана в постійне користування земельна ділянка площею 2802,06 га для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону, на підтвердження чого був виданий Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії НОМЕР_3 (а.с.6-10).
03.04.2009 року головою Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області було видано розпорядження №192 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою» (а.с.18), яким було припинено право постійного користування військової частини НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ земельною ділянкою площею 2802,06га на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району; дані землі були переведені до земель запасу Новопетрівської сільської ради Бердянського району, до категорії земель сільськогосподарського призначення; Державний акт на право постійного користування землею ІІ-ЗП №001486, реєстраційний №390 від 17.05.2001р., виданий військовій частині НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ визнаний таким, що втратив чинність.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010р. (а.с.20-24), залишеним в силі постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.02.2011р. (а.с.25-29), було визнано недійсним розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області №192 від 03.04.2009р. «Про припинення права користування земельною ділянкою».
Під час розгляду зазначеної вище господарської справи, а саме 03.08.2010р. голова Бердянської районної державної адміністрації видає розпорядження №494 «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради» (а.с.32), за яким передано безоплатно у власність громадянам земельні ділянки загальною площею 26,0000га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу), які розташовані на території Новопетрівської сільської ради, зокрема ОСОБА_1 передана земельна ділянка площею 2,0000га.
18 жовтня 2010р. ОСОБА_1 отримав державний акт на право власності на вказану вище земельну ділянку серія ЯЛ №125062 (а.с.5), який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №77.
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2013 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року, було скасовано розпорядження голови Бердянської районної адміністрації №494 від 03.08.2010р. «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради». Тобто постанова суду набрала законної сили 02.10.2014р.
Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.
Вказаними вище рішеннями судів було встановлено, що відповідно до наданих повноважень та з метою виконання Державної програми реформування та розвитку Військ протиповітряної оборони Збройних Сил України до 2005р., Міністром оборони України було видано Директиву від 28.08.2003р. №115/1/09, згідно якої військова частина НОМЕР_2 до 30.06.2004 р. підлягала розформуванню.
За наказом Головнокомандувача Військ протиповітряної оборони Збройних Сил України №75 від 05.11.2003р. Про ліквідацію військового господарства військової частини НОМЕР_2 та призначення ліквідаційної комісії правонаступником військової частини НОМЕР_2 визначено військову частину НОМЕР_1 (м.Нікополь Дніпропетровської області).
На підставі акту приймання-передачі від військової частини НОМЕР_2 на баланс військової частини НОМЕР_1 була передана земельна ділянка площею 2802,06га.
Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку загальною площею 2,0000га на підставі незаконного розпорядження Бердянської районної державної адміністрації від 03.08.2010р. №494, яке скасовано в судовому порядку.
А відтак, державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №125062, виданий ОСОБА_1 є недійсним.
Викладене дає підстави зробити висновок, що земельна ділянка, яка була передана ОСОБА_1 на підставі незаконного державного акта на право власності на земельну ділянку підлягає поверненню військовій частині НОМЕР_1 .
Не підлягає задоволенню позов в частині скасування запису про державну реєстрацію Державного акта ЯЛ №125062 на права власності на земельну ділянку, виданого на ім`я ОСОБА_1 , оскільки дана вимога не належить до передбаченого законом способу захисту порушеного права.
Так, Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачена певна процедура реєстрації права власності чи права постійного користування на нерухомість, до складу якої входять також земельні ділянки.
Згідно ст. 26 зазначеного Закону записи до Державного реєстру вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Отже зазначеним Законом передбачено скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку, а не реєстрації державного акту, таке рішення приймається відповідним відділом Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Міністерства юстиції України.
Керуючись ст. ст. 10,15,60,61,88, 169, 208-212, 224-228 ЦПК України, ст. ст. 2, 70 ЗК України (в редакції 1990 року), ст. ст. 19, 77, 116,151 ЗК України (в редакції 2001 року), ЗУ «Про Збройні Сили України», ЗУ «Про використання земель оборони», суд,-
ВИРІШИВ:
Позов Військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.
Визнати недійсним державний акт серії ЯЛ №125062 на право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га. для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, виданий на ім`я ОСОБА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_1 (ІПН № НОМЕР_4 ) повернути земельну ділянку площею 2,0000 га., вартістю 24231,28 грн., що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області за належністю військовій частині НОМЕР_1 .
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН № НОМЕР_4 ) судовий збір на користь держави 243,60 грн.
Згідно зі ст.228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні про оголошенні рішення,- протягом 10 днів з дня його отримання
Суддя:І. П. Прінь