Справа № 738/373/15-ц
№ провадження 2/738/140/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi
в складi головуючого судді Парфененко О.Я.
з участю секретаря судового засідання Зубкович Н.Ф.
позивачаОСОБА_2,
відповідачаОСОБА_3,
представника третьої особиБлистівської сільської ради Менського району Чернігівської області - Боюна Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третіх осіб - Блистівської сільської ради Менського району Чернігівської області, Семенівської сільської ради Менського району Чернігівської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А H О В И В:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третіх осіб Блистівської сільської ради Менського району Чернігівської області, Семенівської сільської ради Менського району Чернігівської області про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню та вихованню дитини, протягом спільного проживання відповідач влаштовував бійки, сварки, свідком яких була їхня дитина. 19 жовтня 2006 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. З моменту розлучення до теперішнього часу відповідач лише декілька разів бачив дитину, внаслідок несплати аліментів виникла заборгованість. Відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною. Позивач, посилаючись на ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 164-166 СК України, ст.ст. 3, 88, 118, 122 ЦПК України просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та пояснив, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, декілька разів приїжджав до доньки в стані алкогольного сп'яніння, і такі приїзди були пов'язані з тим, що державним виконавцем здійснювались заходи з примусового стягнення аліментів. Коли вирішувалось питання про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів, відповідач, не бажаючи сплачувати аліменти, погрожував викраденням дитини, розправою. Відповідач за вісім років жодного разу не сплатив аліментів, не надав ніякої матеріальної допомоги дитині, останній раз привітав дочку подарунком, коли їй виповнилось чотири роки, а зараз дитині дванадцять років. У 2012 році відповідач був засуджений за несплату аліментів, але з того час ситуація не змінилась.

Відповідач у судовому засідання позов визнав частково - не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки, в частині стягнення судових витрат позов не визнав та надав пояснення, що у зв'язку із відсутністю роботи знаходиться в тяжкому матеріальному стані, тому і є заборгованість зі сплати аліментів близько 25 тисяч гривень, дочка проживає з колишньою дружиною в сусідньому селі, з дочкою бачився у вересні-жовтні 2014 року, по телефону вітав її з днем народження та святом 8 березня, про життя дитини цікався у її друзів. Був повідомлений про те, що Блистівська сільська рада буде вирішувати питання про позбавлення батьківських прав, але на засідання виконкому не зміг приїхати. Рішення виконкому про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав не оскаржував.

Представник третьої особи - Блистівської сільської ради Менського району Чернігівської області у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що позивачка звернулась до органу опіки та піклування Блистівської сільської ради із заявою про надання висновку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Після обстеження умов проживання позивача та дитини, опитування сусідів позивача, на засіданні органу опіки і піклування було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його дочки ОСОБА_5. Відповідач був повідомлений про розгляд питання про позбавлення батьківських прав, але на засідання органу опіки і піклування не прибув.

Представник третьої особи - Семенівської сільської ради Менського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, й якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу у його відсутності (а.с. 29).

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні надали аналогічні за змістом показання про те, що проживають з позивачкою в одному селі, позивачка ОСОБА_2 самостійно виховує сина та доньку. Батька доньки позивачки - ОСОБА_5 не бачили жодного разу.

Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці.

За приписами ст.ст. 164, 166 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 є матір'ю, а ОСОБА_3 - батьком малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6).

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 98 від 19 жовтня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.7).

Малолітня дитина ОСОБА_5 навчається в шостому класі Блистівської ЗОШ, проживає разом з позивачкою - матір'ю ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні, відповідач проживає в АДРЕСА_2, що не заперечувалось сторонами та підтверджено довідками, характеристиками, актами обстеження умов проживання та обстеження матеріально-побутових умов сім'ї (а.с.11, 13, 14, 18, 21, 22).

Як вбачається з вироку Менського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2012 року ОСОБА_3 визнано винним у злісному ухиленні від сплати аліментів на утримання дочки - ОСОБА_5 та засуджено за ст. 164 ч.1 КК України до 120 годин громадських робіт. Згідно з вироком, заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів станом на листопад 2011 року становила 10916,40 грн. (а.с. 41).

Згідно з розрахунком розмір заборгованості по аліментах ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, станом на 01 березня 2015 року становить 25115,70 грн., що не оспорювалось відповідачем (а.с. 9-10).

Під час розгляду справи у суді відповідач не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав, підтвердив, що не сплачує аліменти за рішенням суду, не спілкується з дитиною, не піклується про неї та не приймає участі у її вихованні через тяжкий матеріальний стан. Суд не приймає до уваги пояснення відповідача про те, що його матеріальний стан унеможливлює виконання ним батьківських обов'язків та розцінює таку поведінку відповідача як умисне ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Про умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини свідчать також показання свідків, характеристика відповідача, видана сільським головою (а.с. 21), довідка, видана заступником директора Блистівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, у якій зазначено, що ОСОБА_3, батько учениці 6 класу ОСОБА_5., не цікавився навчанням дитини в школі, не відвідував батьківських зборів (а.с.12).

Блистівською сільською радою Менського району Чернігівської області та Семенівською сільською радою Менського району Чернігівської області як органами опіки та піклування прийняті рішення № 5 від 30 січня 2015 року та № 8 від 03 квітня 2015 року про надання висновків про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітньої дитини ОСОБА_5, у яких зазначено, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків так як близько десяти років участі у вихованні дочки не брав, морально та психологічно дитину не підтримував, не займався її вихованням (а.с. 19-20, 30-31).

Суд вважає, що висновки органів опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітньої дочки обґрунтовані та не суперечать інтересам дитини.

При з'ясуванні думки дитини щодо позбавлення батьківських прав відповідача, малолітня ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що з батьком ОСОБА_3 не спілкується, боїться його, оскільки той приїжджає до її матері в нетверезому стані, щоб та не стягувала аліменти.

Враховуючи вищезазначені обставини, коли дійсно встановлено, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки ОСОБА_5, не цікавиться про її здоров'я, навчання, фізичний, духовний і моральний розвиток, не намагається відновити стосунки, за наявності висновків орнів опіки і піклування, враховуючи думку дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, оскільки такий крайній захід впливу необхідний для захисту інтересів дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 164, 167 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третіх осіб - Блистівської сільської ради Менського району Чернігівської області, Семенівської сільської ради Менського району Чернігівської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

ОСОБА_3 позбавити батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243,60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сyддя О. Я. Парфененко