РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Зарютіна П.В., народних засідателів, Панченко Т.І., Варяник Ю.А., при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, заінтересована особа - Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про оголошення особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаною заявою, поданою в інтересах її неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

В своїй заяві ОСОБА_3 зазначила, що вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_6 Подружжя проживало у АДРЕСА_2.

Під час шлюбу народилися діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, батьком яких і є ОСОБА_6

Натомість, в 2007 році чоловік заявника переїхав на проживання до м. Донецька, де і мешкав, а в 2008 році шлюб було розірвано.

Літом 2014 року у зв'язку із загрозою життю через проведення антитерористичної операції заявник разом із дітьми вимушена була виїхати з місця постійного проживання.

Натепер заявник із дітьми є особами, переміщеними з тимчасового окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, проживають у Шевченківському районі м. Запоріжжя.

Крім того, заявник стверджує, що до ІНФОРМАЦІЯ_5 батько дітей ОСОБА_6 спілкувався з колишньою родиною телефоном, натомість вказаного дня він загинув, потрапивши під мінометний обстріл поблизу Донецька.

Всі ці обставини змусили заявницю звернутись до суду із заявою, за якою просить суд в інтересах неповнолітніх дітей оголосити ОСОБА_6 померлим з ІНФОРМАЦІЯ_5.

У судовому засіданні заявник наполягла на поданій заяві за вищевказаними підставами.

Представник заінтересованої особи - Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції - в судове засідання не явився, заперечень по суті поданої заяви не надав.

Суд, заслухавши заявника, перевіривши його доводи матеріали справи із зібраними доказами, прийшов до наступного.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Як наголошує ст. 246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Із довідки, виданої 24.11.2014 року Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району вбачається, що ОСОБА_3 та неповнолітні ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є особами, переміщеними з тимчасового окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, їх адреса: АДРЕСА_1.

Крім того, судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що заявник є матір'ю неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що слідує із свідоцтв про народження названий дітей.

При цьому із вказаних свідоцтв вбачається і те, що батьком неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, з яким заявник уклала шлюб 7 грудня 1985 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Московського відділу ЗАГС м. Харкова було зроблено запис № 1792 від 07.12.1985 року.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що її колишній чоловік ОСОБА_6 мешкав разом із родиною в м. Шахтарську Донецької області до 2007 року, коли залишив сім'ю та переїхав до м. Донецька. Діти і надалі залишилися проживати разом їх матір'ю. Натомість, з початком в 2014 році антитерористичної операції влітку заявник разом із дітьми вимушена була виїхати до м. Запоріжжя, але зв'язок із ОСОБА_6 втрачено не було, бо спілкування відбувалося по телефону, оскільки батько дітей так і залишився проживати в м. Донецьку. Але з ІНФОРМАЦІЯ_5 і вказаний зв'язок було припинено, бо телефон ОСОБА_6 був відімкнений. Разом з тим ОСОБА_3 спілкувалася із товаришем її колишнього чоловіка ОСОБА_7, який їй повідомив про загибель ОСОБА_6, а саме розповів, що ІНФОРМАЦІЯ_5 останній керував легковим автомобілем в селищі Нижня Кринка, що поблизу м. Донецька, де раптом потрапив під мінометний обстріл, під час якого снаряд влучив в автомобіль, і той згорів.

Відповідно до Указу Президента України "Про рішення національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, розпочата і проводиться антитерористична операція, територія проведення якої є територія України, на якій розташовані населенні пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України, переліку, де проводилась антитерористична операція (Розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053-р ), у тому числі і у містах Шахтарськ та Донецьк.

За приписами статті 61 ч.2 ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Отже, факт ведення воєнних дій на території міст Шахтарськ та Донецьк під час проведення антитерористичної операції є загальновідомим.

Відповідно до листа Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції від 28.07.2015 року актового запису про смерть ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, по архіву не виявлено.

На запит суду ГУМВС України в Донецькій області своїм листом від 08.07.2015 року повідомило, що ОСОБА_6 за обліками Інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України, не значиться.

З урахуванням вищенаведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником, стосовно того, що ОСОБА_6, загинув, потрапивши під мінометний обстріл в селищі Нижня Кринка, що поблизу м. Донецька, під час активних бойових дій в ході проведення антитерористичної операції, оскільки дані факти підтверджуються вище переліченими доказами, в тому числі і поясненнями свідка, який був попереджений про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень, відповідно до ст. 384 КК України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у звязку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

В даному випадку з показань свідка вбачається, що батько неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 загинув ІНФОРМАЦІЯ_5, потрапивши під мінометний обстріл в селищі Нижня Кринка, що поблизу м. Донецька, під час активних бойових дій в ході проведення антитерористичної операції, а тому днем його смерті слід вважати саме ІНФОРМАЦІЯ_5.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення ОСОБА_6 померлим.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 246-249 ЦПК України, ст. 46 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, заінтересована особа - Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про оголошення особи померлою.

Оголосити померлим ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Донецька, громадянина України, визнати днем його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя П.В. Зарютін

Народні засідателі Т.І. Панченко

Ю.А. Варяник