Справа № 473/5862/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі судового засідання Фінько О.П.

за участю представника позивача Коваль О.І., представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті ДТП

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2014 року представник позивача ПАТ "Державний ощадний банк України" звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, що була спричинена ДТП 55 241 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, представник позивача зазначив, що 06 травня 2014 року в місті Вознесенську Миколаївської області була скоєна дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1, що належить на праві власності позивачу та Opel Corsa д/н НОМЕР_2, власником якого є відповідач.

Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_3 На момент ДТП її відповідальність була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхове товариство "Іллічівське". Згідно полісу страхування ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн., франшиза 510 грн. В зв'язку з цим ПАТ "Державний ощадний банк України" було виплачене страхове відшкодування в розмірі 49490 грн.

Однак відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження транспортного засобу сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля склала 57 415,90 грн., а вартість відновлювального ремонту - 103402,60 грн.

Посилаючись на ст.1194 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить 53912,60 грн., а також 1328,40 грн. витрати, що були понесені позивачем на оплату послуг експерта.

В судовому засідання представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, додатково пояснив, що транспортний засіб, який належить позивачу відноситься до спецтранспорту, тому витрати на його відновлення після аварії були досить значні.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, що відшкодуванню підлягають реальні збитки, які були спричинені позивачу, а саме вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнав позивач для відновлення транспортного засобу до стану, який був до ДТП, враховуючи також те, що транспортний засіб не новий.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши експерта суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 60 ч. 2 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

В судовому засіданні було встановлено, що 06 травня 2014 року в місті Вознесенську Миколаївської області сталася дорожня - транспортна пригода за участю автомобіля Opel Corsa д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_1, що належить на праві власності позивачу.

Відповідач ОСОБА_3 постановою від 27 травня 2014 року Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області була визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхове товариство "Іллічівське", що підтверджується полісом страхування власників наземних транспортних засобів №АС/6259079 від 24.09.2013 року. 24 жовтня 2014 року на виконання зобов'язань по договору страхування ОФ ВАТ "СТ "Іллічівське" було перераховано страхове відшкодування позивачу в розмірі 49490 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 998 від 24 жовтня 2014 року. Вказана сума страхового відшкодування була визначена в розмірі встановленого ліміту відповідальності 50000 грн. за мінусом франшизи - 500 грн.

Згідно висновку № 581 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 04 серпня 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 складає 103402,60 грн; сума матеріального збитку завданого власнику - 57415,98 грн.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач також надав акт виконаних робіт № ТОВ -016332 відповідно до якого позивач сплатив за ремонт автомобіля 103402,60 грн. та платіжне доручення від 04 серпня 2014 року, відповідно до якого за ремонт автомобіля було перераховано 198640,39 грн.

Відповідно до ч. 1ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст.1187 ЦК України).

Частиною 1ст. 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно із ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Відповідно до ст.29 закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Пленум Верховного Суду України у постанові №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" також роз'яснив, що при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується його зношеність. Відповідно до положень діючого законодавства вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого транспортного засобу. В свою чергу вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування транспортним засобом.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження від 04 серпня 2014 р.,, матеріальний збиток спричинений власнику автомобіля НОМЕР_1 від пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП, складає 57415,98 грн. Визначення вартості матеріального збитку обраховано як суму вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складових, необхідних під час ремонту.

Отже сума матеріальних збитків, завданих власнику становить 57415 грн.98 коп., яка визначена як сума вартості відновлювального ремонту за мінусом коефіцієнту знецінення 0,53 %, який підлягає застосуванню згідно з п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Отже, власник пошкодженого з вини відповідача автомобіля НОМЕР_1 мав право на відшкодування за рахунок відповідача матеріальної шкоди у сумі 57415грн.98 коп, з яких 49490 грн було виплачено позивачу ОФ ВАТ "СТ "Іллічівське", згідно платіжного доручення від 24 жовтня 2014 року.

Тому з урахуванням наведеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7925 грн. 98 коп. решти невідшкодованої матеріальної шкоди (57415,98 - 49490).

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача витрат, що були понесені на оплату за виконання експертного дослідження в розмірі 1328,40 грн., то оскільки дані витрати не відносять до судових витрат, перелік яких передбачений ст..79 ЦПК України, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення таких вимог.

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також підлягають стягненню понесені при зверненні з даним позовом до суду судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати в сумі 243 грн.60 коп.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в рахунок відшкодування матеріальних збитків, спричинених дорожньо-транспортною пригодою - 7925 гривень 98 копійок та в рахунок відшкодування судових витрат 243,60 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя М.М. Ротар