Ухвала іменем україни
08 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.Л., Мазур Л.М., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 січня 2014 року та рішення апеляційного суду Рівненської області від 27 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що 23 січня 2013 року голова правління Кредитної спілки «Рівненщина» (далі - КС «Рівненщина») ОСОБА_7 адресував голові правління Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Капітал» (далі - ПАТ «АКБ «Капітал») ОСОБА_8 листа № 01-16/779, в якому вказано про вчинення позивачем ряду неадекватних дій, спрямованих за своїм характером та змістом проти очолюваної відповідачем КС «Рівненщина». Зазначено в листі також про використання ОСОБА_6 конфіденційної інформації про боржників КС «Рівненщина», погрози щодо оприлюднення фактів недобросовісного виконання ним взятих на себе зобов'язань та використання конфіденційної інформації фінансової установи у корисливих цілях та названо ОСОБА_6 «керівником-шахраєм».

На підставі наведеного ОСОБА_6 просив суд визнати недостовірними та такими, що не відповідають дійсності, принижують його честь, гідність та ділову репутацію, відомості про нього, наведені у листі

від 23 січня 2013 року № 01-16/779; зобов'язати ОСОБА_7 за власний рахунок спростувати недостовірну інформацію, поширену ним у листі

від 23 січня 2013 року № 01-16/779 у такий же спосіб, у який вона була поширена, здійснити офіційне письмове вибачення перед ним у строк не пізніше п'ятнадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили; а також стягнути з ОСОБА_7 на його користь 10 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, 2 тис. грн витрат на правову допомогу та судові витрати.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 січня 2014 року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано недостовірними та такими, що не відповідають дійсності, принижують честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_6 відомості про нього, наведені в листі від 21 січня 2013 року № 01-16/779 голови правління КС «Рівненщина» ОСОБА_7 голові правління ПАТ «АКБ «Капітал» ОСОБА_8

Зобов'язано ОСОБА_7 за власний рахунок спростувати недостовірну інформацію, поширену ним у листі від 23 січня 2013 року

№ 01-16/779 у такий же спосіб, у який вона була поширена, у строк не пізніше п'ятнадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 5 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, 3 тис. грн витрат на правову допомогу.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 27 лютого

2014 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу змінено, зменшено розмір стягнутої з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 моральної шкоди з 5 тис. грн до 2 500 грн та витрат на правову допомогу з 3 тис. грн до 974 грн 40 коп.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_6 відмовити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, з висновками якого в цій частині погодився і апеляційний суд, виходив із того, що інформація, викладена у листі голови правління КС «Рівненщина» ОСОБА_7, адресованому голові правління ПАТ «АКБ «Капітал» ОСОБА_8, що стосується ОСОБА_6, є негативною та відповідно недостовірною.

Визначаючи розмір морального відшкодування суд виходив із того, що внаслідок поширення ОСОБА_7 недостовірної інформації ОСОБА_6 зазнав глибоких душевних страждань.

Апеляційний суд, керуючись положеннями ч. 3 ст. 23 ЦК України, зменшив розмір визначеної судом першої інстанції суми на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині апеляційний суд погодився з висновками районного суду.

Проте повністю погодитися із такими висновками судів попередніх інстанцій не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду не відповідають.

Судами встановлено, що 25 березня 2011 року між КС «Рівненщина» в особі голови правління ОСОБА_7 (довіритель) та ОСОБА_6 (повірений) було укладено доручення б/н, згідно з п. 1.1 якого повірений за дорученням довірителя бере на себе зобов'язання за винагороду здійснювати від імені довірителя фактичні і юридичні дії по стягненню заборгованості з фізичних та юридичних осіб, до яких у довірителя відповідно до укладених договорів та/або чинного законодавства України є право вимоги, зазначених у реєстрі боржників, що передається довірителем повіреному відповідно до умов даного договору шляхом надання боржникам консультацій стосовно питань погашення заборгованості, а також шляхом надання довірителю юридичних послуг, направлених на зниження рівня заборгованості боржників перед довірителем (а. с. 8).

23 січня 2013 року головою правління КС «Рівненщина» ОСОБА_7 було адресовано голові правління ПАТ «АКБ «Капітал» ОСОБА_8 лист № 01-16/779, в якому вказано про вчинення ОСОБА_6 ряду неадекватних дій, спрямованих за своїм характером та змістом проти очолюваної відповідачем КС «Рівненщина». Зазначено в листі також про використання ОСОБА_6 конфіденційної інформації про боржників КС «Рівненщина», погрози щодо оприлюднення фактів недобросовісного виконання ним взятих на себе зобов'язань та використання конфіденційної інформації фінансової установи у корисливих цілях та названо його, позивача, «керівником-шахраєм» (а. с. 7).

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Із роз'яснень, викладених в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вбачається, відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Таким чином, з урахуванням викладеного, судом не перевірено та не враховано чи є інформація, викладена в листі, надісланому головою правління КС «Рівненщина» голові правління ПАТ «АКБ «Капітал» ОСОБА_8 негативною та відповідно недостовірною з огляду на те, що у вказаному листі також зазначено про те, що ОСОБА_7 для перевірки викладеної інформації розглядає можливість звернення до правоохоронних органів та суду.

Крім того, зобов'язавши відповідача ОСОБА_7 за власний рахунок спростувати недостовірну інформацію, поширену ним у листі від 23 січня 2013 року № 01-16/779 у такий же спосіб, у який вона була поширена, суди не звернули уваги на те, що ОСОБА_7, підписуючи листа, діяв як голова правління КС «Рівненщина», тобто лист надіслано від імені юридичної особи, що діє на підставі статуту, в той час як позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 як до фізичної особи.

Таким чином, суди у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України на зазначене вище уваги не звернули, фактичні обставини у справі в повній мірі не встановили, не визначилися з характером спірних правовідносин, рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 січня 2014 року та рішення апеляційного суду Рівненської області від 27 лютого 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур Т.О. Писана Г.В. Юровська