Справа №451/414/15-ц
Провадження № 2/451/209/15
РІШЕННЯ

іменем України

23 квітня 2015 року

Радехівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

при секретарі судового засідання Кріса М.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у м.Радехів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, відповідно до вимог якої позивачка просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідач був чоловіком її племінниці та у грудні 2012 року шлюб між якими був розірваний. З жовтня 2006 року ОСОБА_2 зареєстрований у будинковолодінні, яке на праві власності належить їй. Однак, з січня 2012 року у її будинку відповідач не проживає, оскільки залишив свою сім'ю. Оскільки, реєстрація ОСОБА_2 у належному їй будинковолодінні та фактичне його не проживання у такому значний проміжок часу, позбавляє її в повній мірі реалізувати свої права в частині розпорядження майном, просить відповідача визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.23). Окрім цього, уточнивши підставу позову, вважає, що відповідач, шляхом не зняття із реєстрації у будинку, чинить тим самим перешкоди його довірителю у користуванні майном.

Відповідач також судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про визнання позовних вимог та просить у судові засідання його не викликати.

Із врахуванням наведеного, на підставі п.3 ч.1 ст.169, ч.4 ст.174 та ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін та застосування технічних засобів фіксування судового засідання і на підставі представлених суду доказів.

У відповідності до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Зміст ст.405 ЦК України передбачає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користуватися цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім'ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_1 (а.с.3) і у такому, відповідно до договору найму жилого приміщення (а.с.5), зареєстрований ОСОБА_2 (а.с.6-9).

Відповідно до позовних вимог, що не заперечені відповідачем та згідно довідки Лопатинської селищної ради №400 від 13.02.2015 року (а.с.4) визначається, що ОСОБА_2 зареєстрований, однак більше трьох років не проживає у АДРЕСА_1.

Підстав, з яких можна було би зробити висновок, що ОСОБА_2 не користується житлом з поважних причин, суду не представлено.

Згідно ч.2 ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Приймаючи до уваги вищенаведене, ті обставини, що відповідач більше встановленого ст.405 ЦК України строку будинком АДРЕСА_1 Радехівського району Львівської області без поважних причин не користується, суд вважає, що його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, від так позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України, ст.ст. 16,405 ЦК України та ст.107 Житлового кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

ОСОБА_2 визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку АДРЕСА_1, що на праві власності належить ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, жительки АДРЕСА_1 243 гривні 60 копійок понесених нею судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийМулявка О. В.