АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Владичана А.І., Лисак І.Н.

секретаря: Шерівська Ю.А.

за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, за апеляційними скаргами ОСОБА_1, яка діє за довіреністю та в інтересах ОСОБА_4, та ОСОБА_5, який діє за довіреністю та в інтересах ОСОБА_3, на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 березня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 в листопаді 2014 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Посилалася на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилися донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Останні два роки ОСОБА_4 свій обовязок належним чином не виконує, грошові кошти на утримання дітей у добровільному порядку надавати відмовляється, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 2 500 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 березня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 11 листопада

________

22-ц/794/707/15 р. Головуючий у 1-й інстанції Піхало Н.В.

Категорія: 50 Доповідач Литвинюк І.М.

2014 року до їх повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 березня 2015 року представник відповідача ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітніх дітей аліменти в розмірі 400 грн. на кожну дитину, а всього 800 грн. на обох дітей щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Посилається на те, що відповідач постійного доходу не має, також на його утриманні перебуває вагітна цивільна дружина ОСОБА_8.

На дане рішення представник позивача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 2 500 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Посилається на те, що для утримання дітей (враховуючи їх харчування, забезпечення одягом, медикаментами, відпочинком, дозвіллям тощо) та враховуючи майновий стан позивача та відповідача, аліменти повинні бути стягнуті в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн..

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають відхиленню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та відповідач зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, матеріальний стан відповідача, перебування у нього на утриманні вагітної жінки, інтереси неповнолітніх дітей, а також обовязок обох батьків утримувати дітей, а тому прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1 400 грн. щомісячно (по 700 грн. на кожну дитину), який буде достатнім для забезпечення нормального та повноцінного розвитку дітей.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так, згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 29 жовтня 2010 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, від якого є двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 липня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Діти знаходяться на утриманні позивачки ОСОБА_3.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_4 на даний час проживає у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_8, яка перебуває у стані вагітності. Відповідач ніде не працює і постійного доходу не має.

Представник відповідача в апеляції посилається на те, що за своїм майновим станом не має змоги сплачувати аліменти у розмір 700 грн. на кожну дитину, оскільки ніде не працює, і у нього на утриманні перебуває вагітна дружина.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. на кожну дитину щомісячно, виходив із положень ст. ст. 182,184 СК України та з урахуванням того, що ОСОБА_4 є здоровою працездатною особою, має можливість працевлаштуватися, отримувати дохід і надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у визначеному судом розмірі, який забезпечить лише мінімальні потреби дітей, а також з урахуванням того, що відповідач обтяжений турботою щодо утримання вагітної дружини.

Доводи апеляційної скарги представника позивачки про необхідність стягнення аліментів в розмірі 2 500 грн. колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки апелянтом не підтверджено документально спроможність відповідача та необхідність сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, не наведено доводів того, що судом було допущено порушення норм матеріального права, не враховано докази, які надані сторонами, щодо визначення розміру аліментів.

Таким чином, визначаючи розмір аліментів, суд правильно врахував обставини, зазначені в ст. 182 СК України. Такі висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на доказах, які були надані сторонами та досліджені судом.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі повно зясованих обставин справи, із додержанням норм матеріального права, а доводи апеляційних скарг не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє за довіреністю та в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє за довіреністю та в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: