У х в а л а

29 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М.,Гуменюка В.І.,Романюка Я.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Апеляційного суду м. Києва від 24 червня 2015 та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Територіального управління державної судової адміністрації в м. Києві про стягнення компенсаційних виплат та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Територіального управління державної судової адміністрації в м. Києві про стягнення компенсаційних виплат та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто із Територіального управління державної судової адміністрації в м. Києві на користь ОСОБА_4 компенсацію за затримку розрахунку при звільненні з 11 лютого 2011 року по 26 грудня 2014 року в розмірі 324 тис. 453 грн. 50 коп.; суму індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку з 11 лютого 2011 року по 26 грудня 2014 року в розмірі 10 тис. 249 грн. 69 коп.; моральну шкоду в розмірі 5 тис. грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 червня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано. Провадження у справі закрито, на підставі пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 липня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення апеляційної та касаційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку викладеному у постановах Верховного Суду України щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить постанови Верховного Суду України від 18 червня 2013 року (№21-124а13) та 18 червня 2013 року (№21-204а13).

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про закриття провадження у справі, апеляційний суд, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, керувався тим, що правовідносини, що виникли між сторонами є адміністративно-правовими, а тому підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте висновки Верховного Суду України у наданих для порівняння постановах, які зазначені вище, стосуються вирішення питання про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Отже, порівняння з висновками, які в своїх постановах зробив Верховний Суд України, із судовим рішенням про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про невідповідність ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 липня 2015 року викладеному в постановах Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Наведене свідчить про відсутність підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України з підстав, визначених пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до Територіального управління державної судової адміністрації в м. Києві про стягнення компенсаційних виплат та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко
В.І. Гуменюк
Я.М. Романюк