У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Нагорняка В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лікос», Реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, треті особи - Перша Черкаська державна нотаріальна контора, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської районної ради м. Черкаси, про визнання права власності на частку в статутному капіталі, стягнення вартості майна товариства пропорційної частці померлого, визнання недійсним рішення загальних зборів учасників від 12 листопада 2009 року та статуту товариства у новій редакції від 12 листопада 2009 року та скасування реєстраційного запису № 6007045 від 16 листопада 2009 року, за касаційною скаргою ОСОБА_4, яка діє в свої інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5, та представника ОСОБА_6 - ОСОБА_8 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2014 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 24 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4, в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулись до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лікос» (далі - ТОВ «Лікос»), реєстраційної служби Черкаського МУЮ, треті особи: Перша Черкаська державна нотаріальна контора, орган опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання права власності на частку у статутному капіталі товариства, стягнення вартості майна товариства, пропорційної частці померлого, визнання недійсним рішення загальних зборів учасників від 12 листопада 2009 року та статуту товариства в новій редакції від 12 листопада 2009 року, скасування реєстраційного запису № 1 007045 від 16 листопада 2009 року «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи».

Позивачі посилались на те, що вони є спадкоємцями першої черги ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. На момент смерті ОСОБА_9 був учасником ТОВ «Лікос» та його частка, як учасника, становила 9 600 грн (32 % від статутного фонду товариства). До цього часу товариство не виплатило спадкоємцям померлого вартість частки та не включило їх до складу учасників товариства. 12 листопада 2009 року були проведені збори засновників товариства, на яких частка ОСОБА_9 була перерозподілена між іншими учасниками, а не зменшено статутний фонд, як цього вимагає законодавство, у зв'язку з чим позивачі вважають таке рішення та нову редакцію статуту товариства, затверджену 12 листопада 2009 року недійсним.

Позивачі просили визнати за ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на частку в статутному фонді ТОВ «Лікос», стосовно кожного у розмірі 8 % статутного фонду товариства, що становить 2 400 грн; стягнути на користь кожного вартість майна товариства, пропорційну частці померлого ОСОБА_9, яка переходить до кожного з позивачів, у сумі 194 916 грн 48 коп., а всього 779 665 грн 92 коп.; визнати недійсним рішення загальних зборів учасників від 12 листопада 2009 року, оформлене протоколом № 1 від 12 листопада 2009 року; визнати недійсним нову редакцію статуту товариства, затверджену рішенням зборів учасників товариства від 12 листопада 2009 року, скасувати реєстраційний запис № 1 007045 від 16 листопада 2009 року «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи».

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 24 жовтня 2014 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2014 року змінено.

Визнано за ОСОБА_4 право на 2,03 % частки у статутному фонді, що становить 609 грн, та у майні ТОВ «Лікос».

Визнано за ОСОБА_5 право на 2,03 % частки у статутному фонді, що становить 609 грн, та у майні ТОВ «Лікос».

Визнано за ОСОБА_6 право на 2,03 % частки у статутному фонді, що становить 609 грн, та у майні ТОВ «Лікос».

У задоволенні позову до ТОВ «Лікос» про визнання права власності на частку у статутному фонді товариства відмовлено за відсутністю правових підстав, у стягненні вартості майна товариства, пропорційно частці померлого у статутному фонді відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, яка діє в свої інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5, та представник ОСОБА_6 - ОСОБА_8, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Лікос» повністю виконало перед спадкоємцями обов'язок щодо сплати коштів за частку покійного у майні товариства.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що позивачі не довели того факту, що на день смерті ОСОБА_9 у товариства були чисті активи, а отримані ними кошти за розписками - ОСОБА_6 отримала 199 682 грн, ОСОБА_10, яка діяла від імені неповнолітнього сина померлого ОСОБА_7, отримала 79 987 грн, ОСОБА_4 отримала 511 252 грн, не відповідають розміру 2,03 % від чистих активів товариства на день смерті ОСОБА_9 Суд правильно виходив з того, що з наявних у справі доказів вбачається право спадкоємців на 2,03 % вартості майна товариства, однак не вбачається ні наявність у товаристві майна, що підлягає виплаті, ні наявність боргу перед спадкоємцями з його сплати.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині підстав відмови в позові про визнання права власності на частку в статутному фонді та в частині відмови в позові про виплату вартості частини у майні товариства та правильно відмовив у визнанні права власності на частку у статутному фонді за відсутністю правових підстав, а також відмовив у позові про виплату вартості частини у майні товариства за недоведеністю наявності у товаристві майна, що підлягає виплаті, та недоведеністю наявності боргу перед спадкоємцями з його сплати, тобто за недоведеністю позовних вимог.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявників з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами попередніх інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в свої інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5, та представника ОСОБА_6 - ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2014 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Черкаської області від 24 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О. Маляренко А.В. Нагорняк В.А.