У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Гвоздика П.О., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» про стягнення грошових коштів та спонукання до вчинення певних дій за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» - Пантіної Любові Олександрівни на рішення апеляційного суду м. Києва від 11 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 28 травня 2012 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Старокиївський Банк» (далі - ПАТ «Старокиївський Банк») був укладений договір про надання індивідуального сейфу НОМЕР_2 у сховищі для індивідуальних сейфів за адресою: м. Київ, вул. Княжий затон, 2/30.

Згідно додатку до даного договору (тарифи на користування) позивачем внесено заставу в сумі 800 гривень.

04 грудня 2012 року між сторонами укладено договір банківського рахунку НОМЕР_3, відповідно до умов якого банк відкрив банківський поточний (на вимогу) рахунок клієнта НОМЕР_1 у гривні.

19 квітня 2014 року на рахунок КП «ГІОЦ» ним сплачено житлово-комунальні послуги в розмірі 635 гривень 36 копійок.

24 червня 2014 року на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві перераховано кошти в сумі 2 489 гривень 63 копійки на його рахунок у відділенні № 4 ПАТ «Старокиївський банк».

31 липня 2014 року він звернувся до відповідача із заявами про повернення: коштів, перерахованих на виконання рішення суду у розмірі 2495 гривень 37 копійок, внесених у заставу у розмірі 800 гривень та 365 гривень 36 копійок, сплачених за житлово-комунальні послуги.

Листом від 17 вересня 2014 року йому відмовлено у поверненні коштів, у зв'язку із запровадженням тимчасової адміністрації в банку.

Посилаючись на те, що кошти, сплачені за житлово-комунальні послуги банком не перераховані на належний рахунок, а кошти, які надійшли на виконання рішення суду не повернуті, просив суд стягнути з відповідача неповернуті йому грошові кошти в сумі 3 930 гривень 73 копійки.

У жовтні 2014 року подав до суду клопотання, в якому просить зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» включити його до переліку вкладників, з метою відшкодування 2 495 гривень 37 копійок за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та 1 435 гривень 36 копійок - за рахунок коштів ПАТ «Старокиївський банк».

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 11 березня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення з ПАТ «Старокиївський Банк» на користь ОСОБА_4 3930 гривень 73 копійок скасовано та ухвалено в цій частині нове про задоволення позову.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Старокиївський Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» - Пантіної Л.О. просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення коштів, апеляційний суд виходив з порушення банком зобов'язань щодо виконання умов договору, у зв'язку з чим дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позову в цій частині.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині вимог про зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» включити його до переліку вкладників, апеляційний суд вірно зазначив, що у спірних правовідносинах вказана особа виступає ліквідатором банку, що виключає можливість розгляду вимог до неї в порядку цивільного судочинства.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» - Пантіної Любові Олександрівни відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 11 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М.
Гвоздик П.О. Іваненко Ю.Г.