АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

22 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г.,Саліхова В.В.

при секретарі: Кутц А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДІАПОІНТ» про скасування наказу,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року у задоволенні данного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування судового рішення та ухвалення нового про задоволення її позовних вимог. Апелянт посилається на незаконність рішення, порушення судом норм матеріального та процессуального права, неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи та помилковість висновків суду. Зазначає, що судом не досліджувалися подані сторонами докази, зроблена помилка в даті наказу яким було здійснено перейменування посад. Вважає, що суд безпідставно не звернув увагу на те, що вона на посаду директора по персоналу не переводилася, наказ про її звільнення підписаний неповноваженою особою, у наказі про звільнення вказані порушення в «Медіпоінті», а звільнено її з ТОВ «Медіапоінт».

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2, який є представником ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги, апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДІАПОІНТ» Шевченко А.В. просила апеляційну скаргу відхилити, подала письмові заперечення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що відсутні правові підстави вважати наказ про звільнення позивачки незаконним та для його скасування. Допущена описка в наказі може бути виправлена та на суть наказу не впливає.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду і вважає їх правильними.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом позивачка з 15 квітня 2013р. працювала на посаді начальника відділу управління персоналом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДІАПОІНТ» ( далі ТОВ «Медіапоінт»).

Згідно наказу від 22.07.2013р. № 32-К посада начальника відділу управління персоналом була перейменована на директора по персоналу у ТОВ «Медіапоінт», з чим ОСОБА_1 була ознайомлена про що свідчить її підпис у цьому наказі (а.с.55-56) та запис про таке в її трудовій книжці (а.с.68), що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Наказом директора з питань оперативного управління Кушнір О.П. від 28.03.2014 № 4-10-з позивачку було звільнено з посади директора департаменту персоналу на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Повноваження щодо прийняття рішень по кадрових питаннях, видавати та підписувати накази з цих питань, надані Кушнір О.П. наказом Генерального директора ТОВ «Медіапоінт» Дорофеєва Д.А. за № 7 від 06 серпня 2013р. (а.с.60) .

Виходячи з цього, доводи апеляційної скарги про підписання наказу неповноважною особою є безпідставними.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17.07.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.10.2014 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Медіапоінт» про зміну формулювання причини звільнення та стягнення моральної шкоди, у задоволенні позову відмовлено та встановлено, що звільнення ОСОБА_1 з роботи за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України відбулося із дотриманням трудового законодавства і в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню.

Суд першої інстанції підставно вважав, що описка в наказі у назві товариства «Медіпоінт» замість «Медіапоінт» та відсутність вказівки, що позивачка звільнена за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП саме України, не свідчать про незаконність виданого наказу та не дають підстав для його скасування.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа № 757/34656/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 5946 /2015

Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.