20.04.2015 Справа № 363/4070/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Підкурганного В.В.

за участі народних засідателів Багнюка А.О., Тищенка В.М.

при секретарі Подшибякіній О.О.

прокурора Плаксій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи - Орган опіки та піклування Нижчедубечанської сільської ради, Вишгородська центральна районна лікарня про визнання особи недієздатною та встановлення опіки,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року заявник звернувся до суду з заявою у порядку окремого провадження, у якій просив визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його опікуном ОСОБА_2

Свою заяву обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 проживає разом з ним та є його річною матір'ю. В 1984 році мати психічно захворіла і була поставлена на облік в кабінеті лікаря психіатра. У квітні 2014 року їй була встановлена інвалідність другої групи довічно в наслідок психічного розладу. У зв'язку з психічним захворюванням ОСОБА_2 не може розуміти значення своїх дій, керувати ними та потребує постійного стороннього догляду та опіки.

В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав та просив про їх задоволення.

Представник органу опіки та піклування Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району у судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій проти позову не заперечує та просить судовий розгляд справи проводити за їх відсутності.

Прокурор прокуратури Вишгородського району Київської області в судовому засіданні не заперечував проти заявлених вимог.

Заслухавши пояснення заявника, з'ясувавши думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 2 квітня 2014 року, вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_2 проживає разом з сином, є інвалідом 2 групи загального захворювання та потребує сторонньої допомоги, єдиним її опікуном є ОСОБА_1 (а.с. 4).

Згідно висновку лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розгляду від 3 квітня 2014 року встановлено, що ОСОБА_2 внаслідок психічного розладу обмежена у самообслуговуванні та у здатності контролювати свої свою поведінку та потребує постійного стороннього догляду (а.с. 7).

Відповідно до довідки від 27 серпня 2014 року, виданої лікарем-психіатром, ОСОБА_2 перебуває на «Д» обліку в кабінеті психіатра Вишгородського району з 1984 року, д/з F 06,8 (а.с. 8).

Згідно висновку опікунської ради при Нижчедубечанській сільській раді, затвердженого рішенням виконавчого комітету Нижчедубечанської сільської ради від 17 вересня 2014 року № 45, обов'язки опікуна ОСОБА_2 може виконувати її син ОСОБА_1 (а.с. 10).

З акту амбулаторної комісійної судово - психіатричної експертизи № 356 ц, щодо вирішення питання дієздатності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, встановлено, що ОСОБА_2 страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії - F 20,00 за МКХ 10 та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 32-33).

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Згідно з частиною 1 статті 237 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подана членами її сім'ї, органом опіки та піклування, наркологічним або психіатричним закладом.

Відповідно до частини 1 статті 239 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово - психіатричну експертизу.

Відповідно до частини 1 статті 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Однак, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 акцентовано увагу судів на тому, що висновок експерта не має на перед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Судом доведено, що ОСОБА_2 страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії - F 20,00 за МКХ 10 та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому суд приходить до висновку, про доцільність визнання ОСОБА_2 недієздатною.

Визнаючи ОСОБА_2, недієздатною суд вважає за необхідне призначити їй опікуна, її сина, заявника по справі, ОСОБА_1

Згідно статті 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до частини 1статті 60 статті ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатною та встановлення над нею опіки.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи - Орган опіки та піклування Нижчедубечанської сільської ради, Вишгородська центральна районна лікарня про визнання особи недієздатною та встановлення опіки - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку та мешканку АДРЕСА_1 - недієздатною.

Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити опікуном її сина - ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Народні засідателі: Багнюк А.О.

Тищенко В.М.