Справа № 211/90/15-ц
Провадження № 2/211/637/15
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді : Ткаченко С.В

при секретарі : Жуковій А.С.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

у відсутність відповідача ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, розподіл спільного сумісного майна подружжя, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, розподіл спільного сумісного майна подружжя, вказавши, що з 01.09.2007 року з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. З січня 2014 року сімейно - шлюбні відносини між ними припинені, мешкають окремо.

Під час шлюбу, 29.11.2007 року вони з відповідачем за спільні кошти придбали квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано за відповідачем.

Враховуючи що сімейно - шлюбні стосунки між ними припинено, а квартиру придбано за спільні кошти у період шлюбу, вважає необхідним розподілити спільне спірне майно, просить визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя. Визнати за собою та відповідачем право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, за кожним. Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 580,75 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2. кожен окремо позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала . Пояснила , що ОСОБА_4 отримала споживчий кредит , договір купівлі продажу спірної квартири був укладений з нею, в період шлюбу з позивачем. Її дохід значно перевищував дохід позивача. У 2011 році вона звільнилася з роботи та отримала бонус, більшість частини даної премії вона використала для погашення боргу за кредитом ( 71000 грв.). 18 12 2014 року її мати подарувала гроші в сумі 21000 грв. , які вона теж використала для погашення кредиту. З урахуванням того скільки кожний уклав коштів для погашення кредиту, вважає , що позивач має право лише на 14,25 % від усієї квартири.

Суд вислухавши позивача , представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 вересня 2007 р. у Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, під актовим записом № 548 (л.с. 8 свідоцтво про шлюб). На даний час шлюб не розірваний.

Мають сина ОСОБА_5, 17 05 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( л.с. 55 ) .

Відповідно до інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно ( л.с. 21 ) , витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( л.с. 46 ) , договору купівлі - продажу квартири ( л.с. 49 ) спірна квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить відповідачу ОСОБА_4 на підставі договору купівлі продажу, ВКА № 419911, від 29.11.2007 року, та яка була придбана у період шлюбу сторін, у звязку з чим дане майно є об'єктом права спільної сумісної власності сторін як подружжя та частки сторін у цьому майні є рівними.

Таким чином, судом встановлено, що в шлюбі подружжя придбали за спільні кошти вищезазначене майно .

Статею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України,ч. 3 ст. 368 ЦК України ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя").

За змістом ч. 1 п. 3 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема й майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Оскільки законодавцем презюмується виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі, то обов'язок з доведення тієї обставини, що майно, придбане у шлюбі, є особистою власністю одного з подружжя, покладений на останнього.

Всупереч вимогам ст. ст. 10,60 ЦПК України,які зобов'язують відповідача на засадах змагальності доводити свої заперечення проти позову переконливими, належними та припустимими доказами, таких доказів не надано до суду.

Суду надані довідка від 10 02 2015 року ( л.с. 52 ) про отримання ОСОБА_4 при звільненні 92870 грв. та квитанція про погашення кредиту на суму 20893,48 грв. від 18 02 2014 р. ( л.с. 53) , договір дарування грошей від 18 12 2014 р. яким ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_4 21000 грв. для погашення кредиту ( л.с. 54 ).

Суд не приймає посилання представника відповідачки на те, що частково кошти на погашення кредиту, що був взятий на придбання спірної квартири , позивач погасила сама за її особисті кошти, оскільки у судовому засіданні не доведено це належними та допустимими доказами , оскільки відповідачем не надано суду доказів, що саме ті грошові кошти, що були їй подаровані відповідно до договору дарування грошей та отриманих при звільненні вона витратила саме на погашення кредиту .

Позивач не ставить питання про поділ квартири в натурі або стягнення грошової компенсації, а відтак є підстави визнати її спільною сумісною власністю, визнавши за кожним зі сторін право власності на 1/2 частину квартири.

На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

На підставі наведеного, керуючись ст.60,70,71 СК України, ст. ст. 10,11, 60, 212- 215 ЦПК України , суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, розподіл спільного сумісного майна подружжя, задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4, квартиру АДРЕСА_2.

Спільне майно подружжя поділити та :

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1 / 2 частину квартири АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1 / 2 частину квартири АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Військове містечко -33, 22/2, на користь ОСОБА_1, понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 580 (пятсот вісімдесят) грн. 75 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7