ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/946/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Цибулюк М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві про стягнення заборгованості у зв'язку із невиконанням рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві про стягнення заборгованості у зв'язку із невиконанням рішення суду.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Дарницького РУЮ у м. Києві перебуває виконавчий лист № 20451 від 12.07.2012 року, виданий Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина щомісячно, починаючи з 01.05.2009 року та до його повноліття. 27.07.2012 року державним виконавцем Дарницького відділу виконавчої служби винесено постанову № 590/7 про відкриття виконавчого провадження. На підставі статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості ОСОБА_3 з 01.05.2009 року по 01.02.2014 рік, яка станом на 01.02.2014 року складає 77 469,75 грн. Зазначає, що невиконання рішення суду є підставою для відповідальності, встановленої законом. Тому, керуючись ч.2 ст. 625 ЦК України просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість по виконанню рішення суду на загальну суму 93300,64 грн., з яких 90861,75 грн. - розмір інфляційних нарахувань на основну суму боргу, 2438,89 грн. - три відсотки річних від несплаченої суми боргу, 5000 грн. - моральної шкоди та 5115,60 - витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні, представник позивача, уточнивши позовні вимоги просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 9 387,60 грн. - розмір інфляційних нарахувань на основну суму боргу, 2744,62 грн. - три відсотки річних від простроченої суми.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що не ухиляється від сплати аліментів. За весь час ним було сплачено аліментів в розмірі 52 000 грн., що підтверджується копіями квитанцій. Крім того, зазначає, що посилання на ч.2 ст. 625 ЦК України не необґрунтованим, у зв'язку з чим у задоволенні позову просив відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, направив на адресу с суду заяву з проханням слухати справу без участі їх представника.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.03.2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 33% від місячного доходу, щомісячно на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з травня 2009 року і до повноліття дитини. Виконавчий лист від 12.07.2012 року позивачем пред'явлено на виконання до відділу державної виконавчої служби.

27 липня 2012 року головним державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Білан Ю.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 33671242 з виконання виконавчого листа, виданого 12.07.2012 року Дарницьким районним судом м. Києві про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 33% від місячного доходу, щомісячно на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з травня 2009 року і до повноліття дитини.

На підставі статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості ОСОБА_3 з 01.10.2014 року по 01.03.2015 рік. З довідки вбачається, що заборгованість по аліментам станом на 01.10.2014 р. становить 54 526,40 грн. Отже, заборгованість по аліментам станом на 01.03.2015 р. становить 54 526,40 грн. + 10 054,33 грн. = 64 580,73 грн.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, керуючись ч.2 ст. 625 ЦК України просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 9 387,60 грн. - розмір інфляційних нарахувань на основну суму боргу, 2744,62 грн. - три відсотки річних від простроченої суми.

Суд не може погодитися з позицією позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Аналіз частини другої статті 625 ЦК України дає підстави для висновку, що відповідальність за порушення грошового зобов'язання, встановлена статтею 625 ЦК України, передбачає насамперед наявність договірних правовідносин, тобто положення зазначеної статті поширюються на порушення грошового зобов'язання.

Таким чином, положення частини другої статті 625 ЦК України до спірних сімейних правовідносин не застосовується.

Разом із цим, суд зазначає, що діючим Сімейним Кодексом передбачена відповідальність за порушення сплати аліментів у виді стягнення неустойки, іншого виду відповідальності за прострочення сплати аліментів Сімейним кодексом України не передбачено.

У відповідності до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про безпідставність позову та відмову у його задоволенні.

Розподіл судових витрат між сторонами вирішити в за правилами ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 625 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 57, 58, 60, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві про стягнення заборгованості у зв'язку із невиконанням рішення суду - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА