Провадження №2/761/5276/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

06 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Рибака М.А.,

при секретарі Кривошия О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про розірвання договору, стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, трьох процентів річних та інфляційних втрат, стягнення витрат на правову допомогу, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів споживача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 31 липня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір-заяву № 300937/46118/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші», згідно якого позивачем внесено до Банку вклад у розмірі 10 000 доларів США на строк з 31 липня 2014 року по 31 січня 2015 року. По закінченню дії договору, 10 лютого 2015 року позивач звернувся до Банку з заявою про повернення суми вкладу, проте банк не повернув грошові кошти, у зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 10 000 доларів США, 3% річних станом на 21 квітня 2015 року у розмірі 65 доларів США 75 центів та суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції станом на 21 квітня 2015 року у розмірі 1640 доларів США 00 центів. Та витрати на правову допомогу у розмірі 4000 гривень.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання не повідомив.

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав.

Судом встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що 31 липня 2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (за договором - Банк) та ОСОБА_1 (за договором - Вкладник) був укладений Договір-заява №300937/46118/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 6 місяців в іноземній валюті за умовами якого, Вкладник вніс, а Банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок № НОМЕР_2 в сумі 10000 (десять тисяч доларів США 00 центів) на строк з 31 липня 2014 року по 31 січня 2015 року у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Основні умови), які затверджені згідно з внутрішніми процедурами Банку та розміщені для ознайомлення на інформаційних стендах в приміщеннях установ Банку та оприлюднені на офіційному сайті Банку за електронною адресою www.fcbank.com.ua (п.1 Договору-заяви).

За вказаний термін користування коштами Вкладнику нараховуються проценти в розмірі 12,50% річних. Нарахування процентів здійснюється Банком у порядку, визначеному п. 4.1.3 Основних умов. Нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий у Банку № НОМЕР_2 (п. 2 Договору-заяви).

Після закінчення строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, Вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.1 Основних умов (п. 6 Договору-заяви).

Як зазначено в п. 9 Договору-заяви, Вкладник підписанням цього Договору-заяви усвідомлює та погоджується з тим, що Основні умови разом з цим Договором-заявою складають договір банківського вкладу та є його невід'ємними частинами. Також Вкладник підписанням цього Договору-заяви підтверджує факт ознайомлення з Основними умовами, чинними на дату підписання Банком та Вкладником цього Договору-заяви, погоджується з положеннями Основних умов у повному обсязі, бере на себе права та обов'язки, що визначені Основними умовами, та безумовно зобов'язується їх виконувати.

З матеріалів справи вбачається, що Договір-заява підписана сторонами, що свідчить про те, що вони погодились з визначеними умовами.

10 лютого 2015 року позивач повідомила Банк про бажання отримати кошти банківського вкладу та відсотків готівкою. ( а.с. 16).

В подальшому, 04 березня 2015 року представником позивача до Банку було подано заяву - скаргу з проханням повернути суму депозиту, проте Банк вимоги позивача не виконав та грошові кошти не повернув (а.с. 18).

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Оскільки позивач правомірно здійснив вклад в іноземній валюті, то виконання зобов'язання банку також має бути здійснено у валюті вкладу, тобто у доларах США.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.

У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність вимоги позивача щодо повернення суми вкладу у розмірі 10000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні до долару США станом 06 липня 2015 року становить 210182,48 грн.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, в зв'язку із несвоєчасним виконанням відповідачем умов договору банківського вкладу, з відповідача на користь позивача, згідно розрахунку позивача, який перевірено судом, підлягає стягненню 3% річних в розмірі 65, 75 доларів США.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат в розмірі 1610 доларів США, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За своїм визначенням, згідно положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991р. №1228-ХІІ, індекс інфляції це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничих цілей.

Офіційний індекс інфляції розраховується Державним комітетом статистики України і визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Встановивши, що між сторонами було укладено договір банківського вкладу в іноземній валюті, суд не має підстав застосувати до вказаних правовідносин положення закону, який регулює порядок сплати боргу, визначеного договором у гривні, а тому, позовні вимоги позивача відносно стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 1610 доларів СШАзадоволенню не підлягають.

При цьому, щодо стягнення витрат на правову допомогу суд прийшов до висновку, що в цій частині вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки позивачем та його представником не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували понесення позивачем цих витрат у вказаному розмірі, оскільки доданий до матеріалів справи рахунок на оплату № 09 від 17 квітня 2015 року не містить відомостей про оплату послуг.

Окрім того, вимога позивача щодо розірвнання Договору - заяви № 300937/46118/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Нові гроші" не підлягає задоволенню, оскільки строк дії договору фактично закінчився 31 січня 2015 року.

За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 10065 доларів США 75 центів, що відповідно до офіційного курсу гривні до долара США станом на 06 липня 2015 року становить 211564,43 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 610, 1058, 1060 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про розірвання договору, стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, трьох процентів річних та інфляційних втрат, стягнення витрат на правову допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, 60, ) на користь ОСОБА_1 (Ідентифікаційний код НОМЕР_1) банківський вклад за договором-заявою № 300937/46118/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» від 31.07.2014 року в сумі 10000,00 (десять тисяч) доларів США 00 центів та три проценти річних в сумі 65,75 (шістдесят п'ять доларів США 75 центів) доларів США.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, 60, ) на користь Держави судовий збір в розмірі 2115,82 (дві тисячі сто п'ятнадцять грн. 82 коп.) грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.А. РИБАК