АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н. ,

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.,

секретар Шерівська Ю.А.

за участю: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до директора шахти ім. Челюскінців № 1 м. Донецька ОСОБА_2 про звільнення з роботи, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 серпня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 директора шахти ім. Челюскінців № 1 м. Донецька про звільнення з роботи. Зазначав, що 30.09.2013 року був прийнятий на роботу в шахту ім. Челюскінців № 1 м. Донецька на посаду гірника з ремонту гірничих виробок 5-ї дільниці згідно наказу № 162к від 30.09.2013 року та наказу № 1204 від 05.12.2013 року. В кінці серпня 2014 року у зв'язку із проведенням антитерористичної операції на території Донецької області був змушений виїхати з цього району без припинення трудових відносин, а саме звільнення з роботи та внесення про це відповідного запису до трудової книжки. Вважає, що через неможливість встановити зв'язок із роботодавцем, він не може припинити (розірвати) трудові відносини, а тому не може влаштуватись на законних підставах до іншого роботодавця або зареєструватися у державній службі зайнятості. Зазначає, що Уповноваженим органом соціального захисту населення йому видана довідка № від 10.03.2015 року про взяття на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. У забезпечення своїх вимог посилається на ст.ст. 36, 38, 221 КЗпП України, ст. 7 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Просив розірвати безстроковий трудовий договір, укладений 30.09.2013 року між ним і шахтою ім. Челюскінців ___________________________________________________________________

справа № 22-ц/794/1407/15 р. Головуючий у І інстанції Яківчик І.В.

категорія: 53 Доповідач Лисак І.Н.

№ 1 м. Донецька.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 серпня 2015 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за їх безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищезазначене рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позов в повному

обсязі, розірвати трудовий договір, укладений між ним та ОСОБА_2 на

підставі наказу № 1204 від 05.12.2013 року. Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, таким, що порушує його права та інтереси, неповно з'ясовано усі фактичні обставини справи, винесене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Зазначає, що суд помилково дійшов висновку про те, що питання розірвання безстрокового трудового договору між позивачем і відповідачем не знаходиться у межах компетенції суду. Також, твердження про те, що норма ч. 4 ст. 7 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлює порядок розірвання трудового договору внутрішньо переміщеною особою, який виключає застосування відповідних положень КЗпП України, є безпідставним та не відповідає чинному законодавству України. Оскільки, згідно повідомлення УДППЗ «Укрпошта», вона не здійснює приймання і доставку поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою, а тому він не може направити роботодавцю заяви про звільнення рекомендованим листом з описом вкладення і скористатися спрощеним порядком звільнення, передбаченим цим порядком.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлені обставини, за якими згідно довідки № від 10.03.2015 року ОСОБА_1 06.01.2015 року перемістився з тимчасово окупованого м. Єнакієве Донецької області в м. Сторожинець Чернівецької області (а.с. 15), а 11.03.2015 року написав і нотаріально посвідчив заяву про звільнення його із займаної посади гірника по ремонту гірничих виробок 5-ї дільниці з 11.03.2015 року в зв'язку із знаходженням шахт на території населеного пункту, де проводиться антитерористична операція (а.с. 16).

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Згідно п. 2-4 ч. 4 ст. 7 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» зареєстрована (взята на облік) внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилася з роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання, для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви). Зареєстрована (взята на облік) внутрішньо переміщена особа, яка не має документів, необхідних для надання статусу безробітного, отримує статус безробітного без вимог, що застосовуються за звичайної процедури. До отримання документів та відомостей про періоди трудової діяльності, заробітну плату (дохід), страховий стаж допомога по безробіттю цим особам призначається у мінімальному розмірі, встановленому законодавством України на випадок безробіття. Зареєстрованій (взятій на облік) внутрішньо переміщеній особі, яка має необхідні документи для отримання статусу безробітного, але не може надати відомості про заробітну плату (дохід) з останнього місця роботи, допомога по безробіттю призначається з урахуванням даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Отже, вірним є правовий висновок суду першої інстанції про те, що наявність нотаріально посвідченої письмової заяви ОСОБА_1 про припинення трудових відносин з підтвердженням, що вона надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви), є підставою для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, без необхідності підтвердження отримання роботодавцем вказаного рекомендованого листа.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази про наявність трудових відносин з відповідачем саме на зазначених позивачем підставах: наказах від вказаних дат.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що спору щодо приймання на роботу та її здійснення не існує, а вказані правовідносини сторін врегульовані ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», і тому таке розірвання трудового договору не входить до компетенції суду. В свою чергу, перелік трудових спорів, які підлягають безпосередньому розглядові у судах вказані в ст. 232 КЗпП України, згідно яких питання звільнення з роботи вирішує безпосередньо власник або уповноважений ним орган і тільки спірні з них можуть бути передані на розгляд суду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Беручи до уваги вищевикладене, керуюсь ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді