про залишення позовної заяви без руху
21 жовтня 2015 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту не прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом,
20 жовтня 2015 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту не прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/10 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1/5.
Вивчивши подані матеріали приходжу до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху з таких підстав.
Відповідно до пунктів 3, 5, 6 частини другої статті 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.
Всупереч наведеним вимогам ЦПК України, у позовній заяві відсутній чіткий виклад змісту позовних вимог та обставин, якими ці вимоги обґрунтовуються, відповідно до вимог законодавства, а саме:
-У змісті позовних вимог позивач фактично заявляє клопотання про витребування доказів (спадкових справ). Проте, як передбачено ст. 133 ЦПК України, про забезпечення доказів шляхом їх витребування подається окрема заява, вимоги до якої передбачено ч. 1 ст. 134, ч. 2 ст. 137 ЦПК України. Крім того, за вказаною заявою необхідно сплатити судовий збір за ставками, визначеними Законом України «Про судовий збір» у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати.
- У позовній заяві позивач посилається на те, що певні обставини можуть підтвердити свідки у судовому засіданні. Проте, позивач не додає до позовної заяви заяву про виклик свідків відповідно до вимог статті 136 ЦПК України із зазначенням їх прізвищ, імен, по батькові та місця проживання.
-У змісті позовних вимог позивач просить встановити факт не прийняття спадщини, однак, не обґрунтовує цю вимогу посиланнями на норми діючого законодавства, які б передбачали такий спосіб захисту порушеного права як «встановлення факту не прийняття спадщини».
З позовної заяви випливає, що цю вимогу позивач обґрунтовує тривалим не проживанням відповідача за адресою реєстрації, що є підставами для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та подальшого її зняття з реєстраційного обліку відповідно до положень Житлового кодексу України. Проте, в цей же час позивач взагалі не вказує, чи має відповідач право власності на будь-яку частку спірної квартири, або вона лише має право користування квартирою. До позовної заяви додано тільки копію витягу про реєстрацію за позивачем права власності на 1/10 частину квартири на підставі заочного рішення суду.
За змістом позовних вимог, позивач також просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/10 частини квартири, в той час як заочним рішенням суду за нею вже було визнано право власності на 1/10 частину квартири. Також з копії зазначеного рішення вбачається, що у спадок у вигляді 1/5 частин квартири вступили позивач та її сестра, яка зазначена відповідачем, - по 1/10 частині кожен як такі, що були зареєстровані в спірній квартирі на час відкриття спадщини.
В цей же час, відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, на яку посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.
При цьому, як передбачено ст.ст. 553, 554 ЦК УРСР, вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК). В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права на спадкування його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.
Отже, позивачу слід визначитися зі змістом позовних вимог з урахуванням правових підстав для предявлення позову.
-Крім того, вказуючи про те, що померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належало 1/5 частина квартири, позивач не надає копію відповідного правовстановлюючого документу на підтвердження цієї обставини.
Відповідно до частини першої статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.
За таких обставин, приходжу до висновку про залишення даної позовної заяви без руху із наданням позивачеві строку для усунення недоліків шляхом надання належним чином оформленого клопотання про витребування доказів відповідно до положень ст.ст. 133, 137 ЦПК України та сплатою судового збору, заяви про виклик свідків, викладення у позовній заяві змісту позовних вимог, обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119121 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту не прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом залишити без руху.
Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання належним чином оформленого клопотання про витребування доказів відповідно до положень ст.ст. 133, 137 ЦПК України та сплатою судового збору, заяви про виклик свідків, викладення у позовній заяві змісту позовних вимог, обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування 5 (пять) днів з дня отримання копії ухвали, розяснивши, що у разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Шалагінова