Ухвала

іменем україни

20 липня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Остапчук Д. О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Київської області від 24 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини з України в супроводі матері без згоди батька, надання дозволу на оформлення малолітній дитині документів для виїзду за кордон без згоди батька,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з України в супроводі матері без згоди батька, та надання дозволу на оформлення малолітній дитині документів для виїзду за кордон без згоди батька.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2015 року позов задоволено частково. Надано ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на виїзд з України у Федеративну Республіку Німеччини в період часу з дня набрання рішенням суду законної сили до 31 березня 2017 року з метою відвідання її тітки ОСОБА_5 без згоди її батька ОСОБА_3 в супроводі її матері ОСОБА_2 Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 24 червня 2015 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просить скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Частиною 1 статті 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставинами, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_2 не зазначила країни прямування дитини та часового проміжку перебування в країні виїзду. Крім того, відсутні докази того, що позивач зверталася до відповідача із проханням надання дозволу на виїзд дитини за кордон, а відповідач відмовив у наданні такої згоди.

Доводи касаційної скарги, додані до неї матеріали, зміст оскаржуваного рішення апеляційного суду, не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права при його ухваленні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 324, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини з України в супроводі матері без згоди батька, надання дозволу на оформлення малолітній дитині документів для виїзду за кордон без згоди батька, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Київської області від 24 червня 2015 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д. О. Остапчук