АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4711/15 Справа № 204/8411/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Самсонова В. В. Доповідач - Романюк М.М.
29 липня 2015 року м. Дніпропетровськ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Романюк М.М.

суддів Котушенко С.П., Петренко І.О.

при секретарі Бєзрукавому Є.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 10 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду з зазначеним вище позовом 24 листопада 2014 року. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те що, рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року стягнуто з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 7 119 грн. 42 коп.; компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 21 794 грн. 71 коп.; середній заробіток за час затримки зарплати в розмірі 26 932 грн. 72 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн., а всього 56 346 грн. 85 коп. також вирішено питання судових витрат. За результатами перегляду зазначеного рішення, апеляційним судом Дніпропетровської області 26 червня 2014 року було ухвалено нове рішення, яким змінено рішення районного суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за невикористану відпустку з 21 794 грн.71 коп. до 5 109 грн. 99 коп. без утримання прибуткового податку й інших обов'язкових платежів. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. З метою виконання рішення суду ОСОБА_2, 07 липня 2014 року, було отримано виконавчий лист та пред'явлено його до виконання, у зв'язку з чим державним виконавцем ДВС ГУЮ в Дніпропетровській області 15 липня 2014 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Постановою державного виконавця від 21 листопада 2014 року, у зв'язку з повним виконанням судового рішення, закінчено виконавче провадження. Оскільки фактично розрахунок з позивачем за зазначеними вище судовими рішеннями проведено 31 жовтня 2014 року, в той час як рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року та рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2014 року було встановлено заборгованість по середньому заробітку за час затримки розрахунку за період з 11 жовтня 2013 року по 11 лютого 2014 року, просила суд стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені, тобто з 12 лютого 2014 року по 31 жовтня 2014 року у сумі 40 399 грн. 08 коп. та допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення всієї суми боргу.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 10 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені по день фактичного розрахунку у сумі 40 399 грн.08 коп., у задоволенні решти вимог відмовлено та вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційне господарство "Дніпро-Західний Донбас" посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права просить рішення суду скасувати та закрити провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості в цих межах.

З даним висновком судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки та моральної шкоди - задоволено частково. Стягнуто з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в розмірі 7 119 грн. 42 коп., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 21 794 грн. 71 коп., середній заробіток за час затримки зарплати в розмірі 26 932 грн.72 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн., вирішено питання судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2014 року ухваленому за результатами перегляду рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26 червня 2014 року, рішення районного суду змінено в частині стягнення з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" на корить ОСОБА_2 компенсації за невикористану відпустку, зменшено її розмір з 21 794 грн. 71 коп. до 5 109 грн. 99 коп. без утримання прибуткового податку й інших обов'язкових платежів. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська 07 липня 2014 року по вищезазначеній цивільній справі видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця ДВС ГУЮ у Дніпропетровській області від 15 липня 2014 року відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом (№204/9624/13-ц).

Постановою державного виконавця ДВС ГУЮ у Дніпропетровській області від 21 листопада 2014 року, у зв'язку з виконанням судового рішення, виконавче провадження закрито.

Згідно розпорядження №43999526/В-12 старшого державного виконавця, кошти на виконання рішення суду за зазначеним виконавчим листом перераховувались на р/р НОМЕР_1 в ПАТ КБ "ПриватБанк", МФО 305299, ЄРДПОУ 14360570, для поповнення карти НОМЕР_2.

Відповідно до довідки виданої ПАТ КБ "ПриватБанк" від 17 листопада 2014 року №1343725 на кредитну картку НОМЕР_2, 30 листопада 2010 року надійшли кошти на виконання виконавчого листа №204/9624/13-ц від 07 липня 2014 року.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені в ст.116 КЗпП України строки є підставою для відповідальності передбаченої ст.117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а тому після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України, а саме: від виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум, оскільки не виконання роботодавцем вимог ст.116 Кодексу є триваючим правопорушенням і закінченням його є дата фактичного розрахунку.

Оскільки рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року стягнуто з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" на корить ОСОБА_2 відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку станом на 11 лютого 2014 року, в той час як рішення суду виконано 31 жовтня 2014 року, що є моментом припинення правопорушення (день фактичного розрахунку), приймаючи до уваги пункт 5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, який затверджено постановою №100 КМУ від 08 лютого 1995 року, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача 40 399 грн. 08 коп. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

Правова позиція щодо застосування положень ст.ст.116, 117 КЗпП України закріплена і у постанові Верховного Суду України № 6-144цс13 від 29 січня 2014 року.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до особистого тлумачення апелянтом норм права.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції правильно встановив характер правовідносин, вірно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" - відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 10 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

І.О.Петренко