Справа № 0308/7485/12 Провадження № 22-ц/773/1138/15 Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С.С.
Категорія: 27 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В. ,

суддів - Русинчука М.М., Осіпука В.В.,

при секретарі - Концевич Я.О.,

з участю представника позивача - Онищука С.В.,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Райфайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду від 07 червня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А:

07 травня 2012 року ПАТ „Райффайзен Банк Аваль» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 06 грудня 2006 року між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_6 укладено генеральну кредитну угоду № 014/01-10/1684 та додаток № 1 до кредитної угоди №014/01-10/1684/1 відповідно до яких банк надав позичальнику споживчий кредит в сумі 50 000 доларів США зі сплатою 14,5 % річних строком на 60 місяців.

Однак, відповідач ОСОБА_6 належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання у зв'язку з чим рішенням Луцького міськрайонного суду від 26.11.2009 року з ОСОБА_6 як позичальника стягнуто заборгованість за даним кредитним договором. Станом на 18.04.2012 року утворилась заборгованість за кредитом в розмірі -520 412 грн. 87 коп.

06.12.2006 року між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_2 є поручителем ОСОБА_6 та відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник у випадку невиконання ним зобов'язань за кредитним договором.

Однак, станом на 18.04.2012 року ні позичальник, ні поручитель заборгованість позивачу не сплатили.

Просив суд, стягнути з відповідача в користь ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" кредитну заборгованість в розмірі 520 412 грн. 87 коп., а також понесені судові витрати по справі.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 07 червня 2012 року позов задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за Генеральною кредитною угодою № 014/01-10/1864 від 06.12.2006 року в розмірі 520 412 (п'ятсот двадцять тисяч чотириста дванадцять) грн. 87 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" сплачений судовий збір в розмірі 3219 (три тисячі двісті дев'ятнадцять) грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 18.04.2012 року утворилася заборгованість за кредитним договором у зв'язку з порушенням позичальником зобов'язання забезпеченого порукою, а боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники та у зв'язку з цим стягнув заборгованість за кредитним договором з поручителя ОСОБА_2

Однак з такими висновками суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 грудня 2006 року між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_6 укладено генеральну кредитну угоду № 014/01-10/1684 та додаток № 1 до кредитної угоди №014/01-10/1684/1 відповіднодо яких ОСОБА_6 отримав кредит у сумі 50000 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних, строком на 60 місяців з моменту надання кредиту.

06.12.2006 року між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_2 є поручителем ОСОБА_6 та відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник у випадку невиконання ним зобов'язань за кредитним договором.

Позичальник ОСОБА_6 не виконував взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 18.04.2012 року утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 520412 грн. 87 коп. та підтверджується розрахунком заборгованості.

При розгляді справи апеляційним судом встановлено, що 08 червня 2008 року ВАТ «РАйффайзен Банк Аваль» направило позичальнику ОСОБА_6 вимогу про дострокове повернення кредитних коштів та встановило новий строк виконання зобов'язання до 29 червня 2009 року.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 26 листопада 2009 року в справі за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором стягнуто з ОСОБА_6 в користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 470 893 грн. 60 коп.

Відповідно до роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Зі змісту договору поруки вбачається, що строк її припинення не встановлено відповідно до вимог ст. 252 ЦК України, тому згідно з вимогами вказаних вище норм матеріального права порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково не пред'явить вимоги до поручителя.

Як встановлено судом банком було змінено строк виконання основного зобов'язання до 29 червня 2009 року у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Вимога про виконання грошових зобов'язань за договором поруки поручителю ОСОБА_2 надіслана банком 24.04.2012 року(а.с.32), з позовом до суду про стягнення кредитної заборгованості з поручителя ОСОБА_2 банк звернувся 07 травня 2012 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, встановленого законом.

Отже, у зв'язку і пропуском банком шестимісячного строку звернення з вимогою до поручителя ОСОБА_2 про погашення заборгованості за кредитним договором, відповідно до умов укладеного між сторонами 06.12.2006 року договору поруки, порука припинилася, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що у зв'язку з допущеними судом першої інстанції порушеннями вищенаведених норм матеріального права, неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, оскаржуване рішення слід скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог на підставі ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Луцького міськрайонного суду від 07 червня 2012 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові Публічного акціонерного товариства "Райфайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді