АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5196 Головуючий у 1 інстанції - Гуменюк А.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів: Головачова Я.В.,Побірченко Т.І.

при секретарі Бугай О.О.

розглянула в відкритому судовому засіданні у м. Києві контрольне провадження по цивільній справі за клопотанням Цеппелін Інтернешинал АГ (Zeppelin International AG) про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду

за апеляційною скаргою Цеппелін Інтернешинал АГ (Zeppelin International AG)

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 9 лютого 2015 року ,

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2014 року представник Цеппелін Інтернешинал АГ (Zeppelin International AG) звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду у справі за позовом Цеппелін Інтернешинал АГ до Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - Боржник) про зобов'язання сплатити кошти, відшкодування арбітражних витрат та на юридичний супровід.

30 грудня 2014 року представник Стягувача звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просить накласти арешт на нерухоме майно в межах 63 527 253 грн. 79 коп., зокрема, на квартири, які належать Боржнику та які знаходяться за адресою, відповідно: квартира № 114 у будинку № 3 по вулиці Галі Тимофієвої, в м. Києві; квартири, які знаходяться у будинку № 73-79 по вулиці Ломоносова, в м. Києві; квартира № 191 у будинку № 59 по вулиці Звіринецькій, в м. Києві; квартира № 2 у будинку № 6 по вулиці Потебні, в м. Харкові; квартира № 23 у будинку № 6 по вулиці Потебні, в м. Харкові; квартира № 14 у будинку № 6 по вулиці Потебні, в м. Харкові.

Вимоги про вжиття заходів обґрунтовує тим, що згідно Остаточного Рішення Міжнародного Арбітражного Центру Федеральної Економічної Палати м. Відня (Австрія) (далі - Остаточне Рішення) від 08 жовтня 2014 року, Боржник зобов'язаний сплатити Заявнику 935 309,60 євро та 76 712,33 євро, як суму основних вимог; 1 605 926, 58 євро, як суму пені, нарахованої з 21 грудня 2008 року і по 02 вересня 2013 року і 68 043,84 євро, як суму пені, нарахованої з 31 березня 2011 року по 02 вересня 2013 року; 375 059,15 євро та 30 761,64 євро, як суму пені, нарахованої з 03 вересня 2013 року до дати ухвалення Остаточного Рішення; 157 576,76 євро та 3 083,10 фунтів стерлінгів, як відшкодування арбітражних витрат та 43 728,32 євро відшкодування на юридичний супровід. Заявник вказує також,що сума, яка підлягає стягненню із Боржника на підставі вказаного Остаточного Рішення є значною (станом на 26 грудня 2014 року у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 63 527 253 грн. 79 коп.), крім того, Остаточне Рішення набрало законної сили, яке Боржником у добровільному порядку не виконується, а також зважаючи на ту обставину, що значна частина нерухомого майна Боржника знаходиться в іпотеці, щодо Боржника ініційована велика кількість судових процесів, у нього існує податковий борг на суму 219 150 765 грн. 50 коп.,з огляду на що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання Остаточного Рішення, у зв'язку з чим представник просив на накласти арешт на майно Боржника із забороною його відчуження.

Крім того, згідно заяви, поданої на адресу суду від 16 січня 2015 року, представник cтягувача доповнила заяву про забезпечення позову в частині щодо об'єктів нерухомого майна, на яке також просила накласти арешт, зокрема, на квартиру № 111 у будинку № 3 по вулиці Галі Тимофієвої, в м. Києві; приміщення № 123 у будинку № 3 по вулиці Галі Тимофієвої, в м. Києві; на квартиру № 122 у будинку № 2 по вулиці Чаадаєва Петра, в м. Києві; на квартиру № 121 у будинку № 2 по вулиці Чаадаєва Петра, в м. Києві; на приміщення № 250 та 245 у будинку № 59 по вулиці Звіринецькій в м. Києві; на квартиру № 191 у будинку № 59 по вулиці Звіринецькій в м. Києві.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 9 лютого 2015 року в задоволені заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду представник Цеппелін Інтернешинал АГ (Zeppelin International AG) Ущапівська Д.П. подала апеляційну скаргу та посилаючись на порушення норм процесуального права просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову про задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову .

На обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про відмову в задоволені заяви про забезпечення позову та не пересвідчився в тому, що між сторонами дійсно існує спір та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання судового рішення, не з'ясував обсяг вимог та дані про особу Боржника,а також не з'ясував відповідність виду забезпечення,який просив застосувати заявник вимогам клопотання про визнання та приведення до виконання Остаточного рішення.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник Цеппелін Інтернешинал АГ (Zeppelin International AG) доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

Представник Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю проти апеляційної скарги заперечував,подав письмові заперечення,які підтримав та просив апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 394 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою особи, яка подає клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду такого клопотання, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити рішення суду.

Відповідно до ч.9 ст.395 ЦПК України, розгляд питання про вжиття передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову здійснюється відповідно до

статей 151-155 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 та 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно Остаточного Рішення Міжнародного Арбітражного Центру Федеральної Економічної Палати м. Відня (Австрія) від 08 жовтня 2014 року, Фірма «Т.М.М.» зобов'язаний сплатити Цеппелін Інтернешинал АГ (Zeppelin International AG) 935 309,60 євро та 76 712,33 євро, як суму основних вимог; 1 605 926, 58 євро, як суму пені, нарахованої з 21 грудня 2008 року і по 02 вересня 2013 року і 68 043,84 євро, як суму пені, нарахованої з 31 березня 2011 року по 02 вересня 2013 року; 375 059,15 євро та 30 761,64 євро, як суму пені, нарахованої з 03 вересня 2013 року до дати ухвалення Остаточного Рішення; 157 576,76 євро та 3 083,10 фунтів стерлінгів, як відшкодування арбітражних витрат та 43 728,32 євро відшкодування на юридичний супровід.

Відмовляючи представнику Цеппелін Інтернешинал АГ (Zeppelin International AG) в задоволені заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що накладення арешту на значну кількість об'єктів нерухомого майна, яке належить Боржнику, не є співмірними з заявленими вимогами, оскільки у заяві не вказано орієнтовну вартість вказаних об'єктів.

Крім того, стягувачем не доведено, що у разі задоволення клопотання, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання Боржником Остаточного Рішення,в той час як задоволення вказаної заяви в зазначений в ній спосіб,може призвести до порушення прав третіх осіб, які виявили бажання придбати у Боржника квартири, на які заявник просив накласти арешт та заборону на відчуження та щодо яких на даний час може здійснюється відповідна процедура з приводу купівлі-продажу нерухомого майна.

З посиланням на зазначене та на те, що згідно Остаточного Рішення, Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю є юридичною особою за законодавством України, основним видом її діяльності є забудова та будівництво житлових комплексів під ключ, Товариство працює на ринку нерухомості в Україні з 1994 року та є одним з провідних забудовників та однією з провідних будівельних компаній в Україні, суд критично оцінив доводи представника стягувача стосовно можливої фінансової неспроможності Боржника.

Доказів,чи інформації про те що Фірма «Т.М.М.» є несплатоспроможною чи оголошена банкрутом матеріали справи не містять.

Виходячи з наявних в матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів,колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції та вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною і підстав для її скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом процесуального права не знайшли свого підтвердження, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують та є такими, що не тягнуть за собою безумовне скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Цеппелін Інтернешинал АГ (Zeppelin International AG) відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 9 лютого 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді