АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1707/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 2, 5 Кузьменко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБородійчука В. Г.
суддівПодороги В. М. , Демченка В. А.
при секретаріВолвенко А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_6, треті особи: реєстраційна служба Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, виконавчий комітет Черкаської міської ради про реальний розподіл житлового будинку та споруд.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

14 серпня 2014 року ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6, треті особи: реєстраційна служба Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, виконавчий комітет Черкаської міської ради про реальний розподіл житлового будинку та споруд.

В обгрунтування позовних вимог вказували, що позивачам ОСОБА_7, ОСОБА_8 та відповідачу ОСОБА_6 належить на праві спільної часткової власності житловий будинок АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_7, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченому державним нотаріусом Першої Черкаської нотаріальної контори Зуєвою Н.В., 30 квітня 2004 року, зареєстровано в реєстрі за № 4-817, спадкова справа № 279/04, володіє 37/100 частинами права власності на зазначений житловий будинок. Державна реєстрація права власності ОСОБА_7 здійснена 02 травня 2004 року КП «ЧООБТІ» номер запису 7978 в низі 123.

Позивач ОСОБА_8, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченому державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Грабовою І.П., 21 липня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1936, спадкова справа № 211/2003, володіє 19/100 частинами права власності на зазначений житловий будинок у рівних долях з відповідачем ОСОБА_8 Державна реєстрація права власності позивача ОСОБА_8 та відповідача ОСОБА_6 в рівних долях (по 19/200 частин кожному) здійснена 11 вересня 2003 року КП «ЧООБТІ» номер запису 7978 в книзі 123.

Відповідач ОСОБА_6 також отримав у спадщину частину зазначеного житлового будинку в розмірі 11/25 на підставі свідоцтва про спадщину від 22 липня 1998 року № 1-2113.

Таким чином, згідно довідки КП «ЧООБТІ» від 07 липня 2004 року будинок за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності позивачу ОСОБА_7, частка якої складає 37/100, позивачу ОСОБА_8, частка якого складає 19/200 та відповідачу ОСОБА_6, частки якого складають 11/25 та 19/200.

У відповідності до заяви від 05 вересня 2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О., зареєстровано в реєстрі за № 6025-6027, земельна ділянка площею 658 кв.м. під частиною домоволодіння, яким користується ОСОБА_7, було передано їй: у приватну власність площею, 0,037 га на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17 квітня 2014 року та у користування 0,0288 га на підставі договору оренди землі від 12 лютого 2014 року, укладеного з Черкаською міською радою.

На зазначених земельних ділянках знаходяться частина будинку з приміщеннями: 2-І тамбур площею 2,9 кв.м.; 2-1 кухня площею 10,8 кв.м.; 2-2, 2-3 житлові кімнати площею 10,8 кв.м. та 23,6 кв.м. відповідно. Також, на цих ділянках розташовані сараї Ж,Е; колонка № 6; літня кухня з прибудовами Б, Б1, б, б1; гараж Л; огорожа № 2, 8, 4. Всіма зазначеними приміщеннями та спорудами користується ОСОБА_7. Загальна площа частини будинку, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_7 складає 48,1 кв.м., в тому числі житлова площа - 34,4 кв.м. та площа підсобних приміщень - 13,7 кв.м..

Земельна ділянка площею 1 113 кв.м. згідно із заявою від 05 вересня 2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О., зареєстровано в реєстрі за № 6025-6027, схемою розподілу земельної ділянки по АДРЕСА_1, розробленою ДП «Міський земельно-кадастровий центр» ТОВ «Черкаський міський земельно-кадастровий центр» та рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів від 15 листопада 1957 року № 1507, передана співвласникам будинку, позивачу ОСОБА_8 та відповідачу ОСОБА_6 у постійне користування.

В користуванні позивача ОСОБА_8 знаходиться частина будинку з приміщеннями: 1-1 коридор площею 3,6 кв.м.; 1-2 кухня площею 8-7 кв.м.; 1-3, 1-4, 1-5 житлові кімнати площею 9,6 кв.м., 6,8 кв.м., 10,4 кв.м. відповідно. Також в користуванні позивача ОСОБА_8 знаходяться сараї К, И; вбиральня Н. Загальна площа частини будинку, яка знаходиться в користуванні позивача ОСОБА_8 складає 39,1 кв.м. в тому числі житлова площа - 26,8 кв.м. та підсобних приміщень 12,3 кв.м..

Відповідач ОСОБА_6 користується частиною будинку з приміщеннями: 3-1 коридор площею 5,3 кв.м.; 3-2 кухня площею 8,3 кв.м.; 3-3 житлова кімната площею 14,5 кв.м.; 3-4 коридор площею 7-7 кв.м.; 3-5, 3-6 житлові кімнати площею 6,9 кв.м. та 109,5 кв.м. відповідно. Також, в користуванні відповідача знаходяться сараї В, О, С з погребом; вбиральня М; водоколонка № 7. Загальна площа частини будинку, яка знаходиться у користуванні відповідача ОСОБА_6 складає 53,2 кв.м., в тому числі житлова площа - 31,9 кв.м. та підсобних приміщень 21,3 кв.м..

Частини будинку, які знаходяться у користуванні співвласників будинку і в яких проживають співвласники та члени їх сімей, фактично являються відокремленими квартирами з ізольованими жилими та підсобними приміщеннями з самостійними виходами. Кожна квартира має відокремлене опалення, газопостачання, водопостачання та водовідведення, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок.

У зв'язку з тим, що будинок належить різним власникам, має окремі входи, але один спільний номер, це призводить до плутання і непорозуміння при отриманні рахунків за комунальні послуги. Без згоди інших співвласників, позивачі не можуть здійснити відчуження своєї частини будинку, передати її в іпотеку. Між позивачем ОСОБА_8 та відповідачем ОСОБА_6 виникають суперечки з приводу користування належним їм на праві спільної часткової власності домоволодінням.

Таким чином, порушують права позивачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на володіння, користування та розпорядження належним їм майном.

Позивачі просили суд припинити право спільної часткової власності ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на житловий будинок АДРЕСА_1. Поділити в натурі домоволодіння за адресою будинок АДРЕСА_1 у відповідності до належних їм ідеальних часток, визнавши право приватної власності: за позивачем ОСОБА_7 на 74/200 частину житлового будинку вартістю 21 580 грн. 25 коп. (2-І тамбур площею 2,9 кв.м.; 2-1 кухня площею 10,8 кв.м; 2-2, 2-3 житлові кімнати площею 10,8 кв.м. та 23,6 кв.м. відповідно; сараї Ж, Е; водоколонку № 6; літню кухню з прибудовами Б, Б1, б, б1; гараж Л; огорожа № 2, 8, 4); за позивачем ОСОБА_8 на 19/200 частину житлового будинку вартістю 5 540 грн. 88 коп. (1-1 коридор площею 3,6 кв.м.; 1-2 кухня площею 8,7 кв.м.; 1-3, 1-4, 1-5 житлові кімнати площею 9,6 кв.м., 6,8 кв.м., 10,4 кв.м. відповідно; сараї К, И;, вбиральню Н); відповідачем ОСОБА_6 на 107/200 частину житлового будинку вартістю 31 203 грн. 87 коп. (3-1 коридор площею 5,3 кв.м.; 3-2 кухня площею 8,3 кв.м.; 3-3 житлова кімната площею 14,5 кв.м.; 3-4 коридор площею 7,7 кв.м.; 3-5, 3-6 житлові кімнати площею 6,9 кв.м., 10,5 кв.м. відповідно; сараї В,О, С з погребом; вбиральню М; водоколонку № 7). Судові витрати покласти на відповідача.

16 квітня 2015 року позивачі надали суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просять припинити право спільної часткової власності ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на житловий будинок АДРЕСА_1. Поділити в натурі домоволодіння за адресою будинок АДРЕСА_1 у відповідності до належних їм часток, визнавши право приватної власності: за позивачем ОСОБА_7 на 64 % житлового будинку, господарських будівель та споруд вартістю 188 040 грн. (2-І площею 2,9 кв.м.; 2-1 кухня площею 10,8 кв.м; 2-2, 2-3 житлові кімнати площею 10,8 кв.м. та 23,6 кв.м. відповідно; сараї Ж, Е; водоколонку № 6; літню кухню з прибудовами Б, Б1, б, б1; гараж Л; огорожа № 2, 8, 4); за позивачем ОСОБА_8 на 9 % житлового будинку, господарських будівель та споруд вартістю 26 862 грн. (3-1 коридор площею 5,3 кв.м.; 3-2 кухня площею 8,3 кв.м.; 3-3 житлова кімната площею 14,5 кв.м.; ? частину коридору літ. 3-4 площею 3,85 кв.м.; сараї О, С) з виплатою компенсації в сумі 10 465 грн. відповідачу ОСОБА_8; за відповідачем ОСОБА_6. на 27 % житлового будинку, господарських будівель та споруд вартістю 81 014 грн. (1-1 коридор площею 3,6 кв.м.; 1-2 кухня площею 8,7 кв.м.; 1-3, 1-4, 1-5, 3-5, 3-6 житлові кімнати площею 9,7 кв.м, 6,8 кв.м., 10,5 кв.м., 6,9 кв.м., 10,5 кв.м. відповідно; ? частину коридору літ. 3-4 площею 3,85 кв.м.; сараї В, К, И; вбиральню М; водоколонку № 7). Судові витрати покласти на відповідача.

07 травня 2015 року ОСОБА_8, ОСОБА_7 надали суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просять суд припинити право спільної власності ОСОБА_7 на житловий будинок АДРЕСА_1. Виділити в натурі домоволодіння за адресою будинок АДРЕСА_1 у відповідності до належної ОСОБА_7 частки, визнавши за нею право приватної власності на 64 % житлового будинку, господарських будівель та споруд вартістю 188 040 грн. (тамбур 2-І площею 2,9 кв.м.; кухня 2-1 площею 10,8 кв.м.; житлові кімнати 2-2, 2-3 площею 10,8 кв.м. та 23,6 кв.м. відповідно; сараї Ж, Е; літню кухню з прибудовами Б, Б1, б, б1; гараж Л; огорожа № 2, 8, 4; водоколонку № 6). Встановити порядок користування на 36 % житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою будинок АДРЕСА_1 вартістю 107 876 грн., що є у спільній частковій власності позивача ОСОБА_8 (9 % частин права власності) та відповідача ОСОБА_6 (27 % частин права власності); - виділивши у користування позивача ОСОБА_8 коридор 3-1 площею 5,3 кв.м.; кухню 3-2 площею 8,3 кв.м.; житлову кімнату 3-3 площею 14,5 кв.м.; коридор 3-4 площею 7,7 кв.м.; сараї О, С; - виділивши у користування відповідача ОСОБА_8 коридор 1-1 площею 3,6 кв.м.; кухню 1-2 площею 8,7 кв.м.; житлові кімнати 1-3, 1-4, 1-5, 3-5, 3-6 площею 9,7 кв.м., 6,8 кв.м., 10,5 кв.м., 6,9 кв.м., 10,5 кв.м. відповідно; сараї В, К, И; огорожу № 1, 3. Вбиральню М та водоколонку № 7 залишити у спільному користуванні позивача ОСОБА_8 та відповідача ОСОБА_6 Судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 травня 2015 року позов задоволено частково.

Встановлено порядок користування будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 таким чином:

- виділено в користування ОСОБА_7 (частка 37/100) приміщення; тамбур 2-І площею 2,9 кв.м.; кухня 2-1 площею 10,8 кв.м; житлові кімнати 2-2, 2-3 площею 10,8 кв.м. та 23,6 кв.м. відповідно; сараї Ж, Е; літню кухню з прибудовами Б, Б1, б, б1; гараж Л; огорожу № 2, 8, 4; водоколонку № 6;

- виділено в користування ОСОБА_8 (позивач) (частка 19/200) приміщення: коридор 3-1 площею 5,3 кв.м.; кухню 3-2 площею 8,3 кв.м.; житлову кімнату 3-3 площею 14,5 кв.м.; сараї О, С;

- виділено в користування ОСОБА_6 (відповідач) (частка 107/200) приміщення: коридор 1-1 площею 3,6 кв.м.; кухню 1-2 площею 8,7 кв.м., житлові кімнати 1-3, 1-4, 1-5, 3-5, 3-6 площею 9,7 кв.м., 6,8 кв.м., 105 кв.м., 6-9, кв.м., 10,5 кв.м.; коридор 3-4 площею 7-7 кв.м., відповідно сараї В, К, И; огорожу № 1, 3.

Вбиральню літ. М та водоколонку № 7 залишено у спільному користуванні ОСОБА_8 та ОСОБА_6

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 травня 2015 року як незаконне та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачам в задоволенні позову. Судові витрати покласти на позивачів.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з слідуючих підстав.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, дане рішення суду вказаним вимогам не відповідає.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_7, ОСОБА_8 та відповідачу ОСОБА_6 належить на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_7 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 11 Т. 1), посвідченому державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Зуєвою Н.В. 30 квітня 2004 року, зареєстровано в реєстрі за № 4-817, спадкова справа № 279/04, володіє 37/100 частинами права власності на зазначений житловий будинок. Державна реєстрація права власності ОСОБА_7 здійснена 02 травня 2004 року КП «ЧООБТІ» номер запису 7978 в книзі 123.

Позивач ОСОБА_8, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 13 Т. 1), посвідченому державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Грабовою І.П. 21 липня 2003 року, зареєстровано в реєстрі за № 1-1936, спадкова справа № 211/2003, володіє 19/100 частинами права власності на зазначений житловий будинок у рівних долях з відповідачем ОСОБА_8. Державна реєстрація права власності позивача ОСОБА_8 та відповідача ОСОБА_6 в рівних долях (по 19/200 частин кожному) здійснена 11 вересня 2003 року КП «ЧООБТІ» номер запису 7978 в книзі 123.

Відповідач ОСОБА_8 також отримав у спадщину частину зазначеного житлового будинку в розмірі 11/25 на підставі свідоцтва про спадщину від 22 липня 1998 року № 1-2113.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки КП «ЧООБТІ» від 07 липня 2004 року (а.с. 15 Т. 1) будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_7, частка якої складає 37/100, ОСОБА_6, частка якого складає 19/200 та ОСОБА_8 частки якого складають 11/25 та 19/200.

У відповідності до заяви від 05 вересня 2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О., зареєстровано в реєстрі за № 6025-6027, земельна ділянка площею 658 кв.м. під частиною домоволодіння, яким користується ОСОБА_7 було передано їй: у приватну власність площею 0,037 га, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17 квітня 2014 року та у користування 0,0288 га на підставі договору оренди землі від 12 лютого 2014 року, укладеного з Черкаською міською радою.

Земельна ділянка площею 1113 кв.м. згідно із заявою від 05 вересня 2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О., зареєстровано в реєстрі за № 6025-6027, схемою розподілу земельної ділянки по АДРЕСА_1, розробленою ДП «Міський земельно-кадастровий центр ТОВ «Черкаський міський земельно-кадастровий центр» та рішенням виконавчого комітету Черкаської міської Ради народних депутатів від 15 листопада 1957 року № 1507, передана співвласникам ОСОБА_8 та ОСОБА_8 у постійне користування.

Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що оскільки виділення часток в натурі неможливим, тому встановив порядок користування житловим будинком для учасників спільної сумісної власності по фактичному користуванню. Здійснивши встановлення порядку користування житловим будинком, суд першої інстанції вважав, що такий варіант розподілу, який здійснив суд буде відповідати інтересам всіх власників та забезпечить їм можливе проживання в спільному будинковолодіння. Інших варіантів встановлення порядку користування будинковолодіння суд не вбачав.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком районного суду, виходячи з наступного.

Поняття спільної часткової власності викладено у ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, згідно якої кожен із співвласників має право самостійно розпоряджатися своєю часткою, в тому числі вимагати виділу частки з майна в натурі, що є у спільній частковій власності. Право на виділ частки з майна в натурі підтверджує наявність у кожного з співвласників своєї повноти повноважень щодо володіння, користування та розпорядження часткою. При цьому право на виділ в натурі обмежується: 1) прямою законодавчою забороною; 2) неможливістю виділу, якщо є неподільним.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Як вже було зазначено вище та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_7 володіє 37/100 частин житлового будинку площею 48,7 кв.м., літньо кухнею (літери Б, Б1), погребом (літера Г). Позивач ОСОБА_8 має право на володіння 19/200 житлового будинку площею 13,3 кв.м., сараями (літери В,Е,Ж), гаражем (літера Л), погребом (літера Д). Відповідач ОСОБА_6 володіє 107/200 житлового будинку площею 75,1 кв.м., сараями (літери В, Е, Ж), гаражем (літери Л), погребом (літера Д).

На думку колегії суддів, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не повно встановив обставини, які мають значення для справи та дослідив в повній мірі та не оцінив доказів, які викладені в висновках експерта за результатами проведеної судової будівельно технічної експертизи.

Згідно висновку експертизи № 25/СЄ-14 від 11 лютого 2015 року (а.с. 131-147 Т.1) провести виділ у відповідності до часток ОСОБА_7 - 74/200, позивача ОСОБА_8 - 19/200, відповідача ОСОБА_6 - 107/200 в межах існуючої забудови при нижній межі площі однокімнатної квартири 30 кв.м. не надається можливим, так як не можливо виділити частку позивача ОСОБА_8, яка по площі будинку становить 13,3 кв.м.. Таким чином висновком експертизи було встановлено, що частка позивача ОСОБА_8 є незначною та не може бути виділена в натурі.

Крім того, при ухваленні рішення, суд неправомірно розподілив майно та збільшив частки позивачів та зменшив частку відповідача, яку він отримав як спадок відповідно до свідоцтв про право власності за заповітом та законом.

Позивач ОСОБА_8 не проживає у вказаному домоволодінні дана обставина не заперечується сторонами, його частка є незначною, тому суд повинен був врегулювати право приватної власності сторін по справі шляхом ухвалення висновку щодо грошової компенсації за частку позивача ОСОБА_8, яка згідно висновку експертизи становить 28 112 грн..

Крім того, відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями, якщо про це заявлено позов.

Під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції, позивачкою не надано доказів того, що відповідачем ОСОБА_6 чинились та на даний момент чиняться перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном. Матеріали справи та встановлені обставини свідчать про те, що кожна із сторін користується та володіє тією частиною спадкового майна, яке перейшло їм відповідно до свідоцтв про спадщину за заповітом та законом.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Під час розгляду даної справи, колегія суддів враховує те, що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Під час встановлення порядку користування районним судом безпідставно збільшена частка позивачки з 37 % до 64 % та зменшена частка відповідача з 54 % до 27 %, що порушує його права на володіння та користування отриманими у встановленому порядку частками спадкового майна.

Згідно вищевказаного висновку експертизи встановлено, що між співвласниками ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_6 фактично склалося користування будинком і господарськими будівлями та спорудами а також земельною ділянкою, на якій ці будівлі розташовані. Дані дві частини будинковолодіння огороджені та мають окремі виходи на вул.. Максима Кривоноса. Водо- та електропостачання на кожній із половин окреме.

Тому вимога позивачів про припинення права спільної часткової власності сторін по справі на будинок та встановлення порядку користування ним є необгрунтованою і передчасною.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що позивачами не надано переконливих доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, крім того ними в суді не було доведено факту порушення їхніх прав з боку відповідача, тому доводи позовної заяви є безпідставними і спростовуються наявними матеріалами справи та наданими сторонами доказами.

Оскільки, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, а апелянт в своїй апеляційній скарзі просив судові витрати покласти на позивачів, тому колегія суддів у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України вважає за можливе стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 247 грн. 20 коп. за оплату судового збору при подачі апеляційної скарги, що підтверджується квитанцією № 6 від 05 червня 2015 року, що мається в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_6, треті особи: реєстраційна служба Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, виконавчий комітет Черкаської міської ради про реальний розподіл житлового будинку та споруд скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_7, ОСОБА_8 відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 судові витрати, понесені ним при сплаті судового збору в розмірі 247 грн. 20 коп. по 123 грн. 60 коп. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :