Справа № 310/1105/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

15 квітня 2015 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Парій О.В.

при секретарі - Мельник В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Бердянського міськрайонного суду справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення суми вкладу та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: - визнати неправомірними дії відповідача в затриманні SWIFT переказу № 1 від 20 січня 2015 року; - стягнути з відповідача на його користь 6399 доларів США, в тому числі 6380 доларів США суми вкладу, переказ якого не здійснений, та 19 доларів США, що залишилися на поточному рахунку; - стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 10000 гривень. Зазначив, що 07 жовтня 2014 року він уклав депозитний договір № 016-07510-071014 з ПАТ «Дельта Банк», відповідно до якого передав банку, а банк прийняв, грошову суму в розмірі 2500 доларів США на строк 91 день до 05 січня 2015 року зі сплатою 12% річних в кінці строку. Крім цього, 28 листопада 2014 року він уклав депозитний договір №4364 з ПАТ «Дельта Банк», відповідно до якого передав банку, а банк прийняв, грошову суму в розмірі 3800 доларів США на строк 30 днів до 28 грудня 2014 року зі сплатою 8,25% річних наприкінці строку. Після закінчення дії цих договорів гроші з нарахованими відсотками були зараховані на його поточний рахунок. Вказує, що 14 січня 2015 року він звернувся до банку з письмовою заявою з проханням перерахувати SWIFT переказом грошові кошти в розмірі 6380 доларів США з поточного рахунку на рахунок, відкритий ним в АТ «Сбербанк России». До заяви додав реквізити банку отримувача. 18 січня 2015 року він отримав відповідь про те, що для здійснення даної операції необхідно звернутися до відділення банку та надати повний пакет документів. 19 січня 2015 року були оформлені технічні рахунки для здійснення операції переказу та виконана заявка на перерахунок коштів на вказані рахунки. 20 січня 2015 року після внесення ним грошей в сумі 3050 грн. на технічний рахунок, як комісійний збір 3% за курсом НБУ, було оформлено платіжне доручення № 1 від 20 січня 2015 року на SWIFT переказ з відміткою за строками виконання переказу як «терміновий». Після спливу трьох днів він неодноразово звертався до відділення банку з проханням повідомити причину затримки переказу. 28 січня 2015 року звернувся з письмовою заявою з проханням повідомити причину затримки переказу. Відповідь не надійшла. Зазначає, що діюче законодавство передбачає обов'язок банку повернути вкладнику депозит або розпорядитися вкладом на розсуд вкладника. Він забажав здійснити SWIFT переказ на свій рахунок в іншому банку в межах України, сплативши комісійний збір 3% в сумі 3050 грн. шляхом внесення вказаної суми на технічний рахунок відповідно до тарифів для здійснення даної операції. Вважає, що банк, не здійснивши переказ в установлені строки, незаконно утримує його кошти. Позивач зазначає, що діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, яка полягає в наступному: - необхідність неодноразового відвідування відділення банку, переміщуючись по місту в транспорті загального користування, що для нього є важким, оскільки він є інвалідом 3 групи та переніс 2 тяжкі виробничі травми та інфаркт; - втрата особистого часу в зв'язку з перебуванням у великих чергах на прийом до спеціаліста банку; - затримка переказу грошових коштів, що викликало емоційний стрес та нервову напругу; - затримка грошових коштів на технічних рахунках, обмежило доступ до вкладу та право вільного користування заощадженнями; - перебування коштів на технічних рахунках не передбачає винагороди у вигляді відсотків або відшкодування інфляційних втрат.

В судовому позивач позовні вимоги підтримав. Додатково до зазначеного в позові пояснив, що неодноразово звертався до банку з письмовими заявами. Банк надав відповідь про те, що переказ не може бути виконаний через закінчення дії платіжного доручення. Комісія в розмірі 3050,00 грн. йому повернута. Кошти перебувають на його поточному рахунку. Банк не визнаний банкрутом та продовжує роботу. Доводи відповідача про те, що в період дії тимчасової адміністрації не здійснюються задоволення вимог вкладників, вважає безпідставними. На дату розгляду справи кошти банком не повернені. Надав згоду на вирішення справи заочно.

Відповідач в судове засідання представника не направив. Про час та місце розгляду справи повідомлений. До суду надано письмові заперечення, в яких відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити. В запереченнях зазначено, що банком виконано свої зобов'язання за договором - після закінчення строку дії договору належні позивачу грошові кошти повернуті позивачу шляхом перерахування суми вкладу та відсотків на поточний рахунок № НОМЕР_1, відкритий на його ім'я. Відповідач вважає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту свого права. В договорі не передбачена відповідальність у формі відшкодування моральної шкоди за невиконання чи неналежне виконання зобов'язання. Обставини, викладені позивачем, не підтверджують наявність моральної шкоди, протиправної поведінки щодо позивача з боку відповідача, причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою. Зазначено, що на підставі рішення № 51 від 02 березня 2015 року виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в ПАТ «Дельта Банк» з 03.03.15 року діє тимчасова адміністрація. Відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підчас тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, забороняється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Виплата коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників здійснюється в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Відповідач вважає, що винесення рішення про стягнення з банку будь-яких грошових сум в судовому порядку під час дії в банку тимчасової адміністрації суперечить чинному законодавству України. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Справу вирішено за відсутності відповідача за згоди позивача заочно.

Аналізуючи надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Дякуємо за довіру-2» у доларах США № 016-07510-071014. За умовами договору вкладник вніс, а банк прийняв, на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 2500 доларів США на строк по 05 січня 2015 року з виплатою відсотків в розмірі 8,00 % річних. За умовами договору (п.1.10) вклад виплачується по закінченню строку розміщення шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів № НОМЕР_1, відкритий в установі банку.

Судом також встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 28 листопада 2014 року укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий on-line» у доларах США № 4364. За умовами договору вкладник вніс, а банк прийняв, на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 3800 доларів США на строк по 28 грудня 2014 року з виплатою відсотків в розмірі 8,25 % річних. За умовами договору (п.1.10) вклад виплачується по закінченню строку розміщення шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки № НОМЕР_1, відкритий в установі банку.

Відповідно до договору № 003-04519-090812 банківського рахунку фізичної особи з випуском платіжної карти, укладеного 09 серпня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1, банк відкрив клієнту поточний рахунок у доларах США № НОМЕР_1, випустив та надав платіжну картку. Підпунктами 3.4.1. та 3.4.2. пункту 3.4. розділу 3 вказаного договору визначено, що клієнт має право за допомогою картки отримувати готівкові кошти в касах банку та інших банків, пунктах видачі готівки і банкоматах за умови наявності коштів на рахунку у випадках, передбачених чинним законодавством та при виконанні умов цього договору. Робити перерахування коштів зі свого рахунку на інші власні рахунки та на рахунки інших осіб, проводити безготівкову оплату товарів і послуг на підприємствах торгівлі та сервісу. Вільно розпоряджатися грошовими коштами на рахунку в межах наявного залишку, окрім випадків обмеження такого права, встановлених чинним законодавством.

Згідно виписки за операціями по картковому рахунку по договору № 003-04519-090812 від 09 серпня 2012 року станом на 04 березня 2015 року на поточному рахунку НОМЕР_1, відкритому на ім'я ОСОБА_1, перебувають кошти в сумі 6404,99 доларів США.

Обставини зарахування банком коштів з депозитних рахунків, відкритих на ім'я ОСОБА_1 за договором № 016-07510-071014 від 07 жовтня 2014 року в сумі 2500 Доларів США разом із нарахованими відсотками та за договором № 4364 від 28 листопада 2014 року в сумі 3800 доларів США разом із нарахованими відсотками на поточний рахунок № НОМЕР_1, відкритий на ім'я ОСОБА_1 за договором № 003-04519-090812 від 09 серпня 2012 року, визнані позивачем та відповідачем, ними не оспорюється та відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Судом встановлено, що 14 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Дельта Банк» з заявою про здійснення банківської операції з перерахунку грошових коштів в сумі 6380 доларів США SWIFT переказом з його поточного рахунку № НОМЕР_1, відкритому у ПАТ «Дельта Банк», на рахунок, відкритий у АТ «Сбербанк России». До заяви додав реквізити для перерахування.

Листом від 18 січня 2015 року № 05-2759718 ПАТ «Дельта Банк» роз'яснив про необхідність надання пакету документів до відділення банку.

20 січня 2015 року ОСОБА_1 надав до ПАТ «Дельта Банк» документи для здійснення SWIFT переказу, зокрема платіжне доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності, № 1 від 20 січня 2015 року, а також вніс комісійну винагороду в розмірі 3050,00 грн. за здійснення переказу.

ОСОБА_1 20 лютого 2015 року звернувся до ПАТ «Дельта Банк» з заявою про видачу йому грошових котів в сумі 6399,00 доларів США та комісійної винагороди в розмірі 3050,00 грн.. Дана заява отримана банком 20 лютого 2015 року (вх..№ 2874038).

Згідно листа ПАТ «Дельта Банк» від 20 лютого 2015 року № 05-2777240 ОСОБА_1 повідомлено про те, що надана ним заява на здійснення SWIFT переказу коштів від 20 січня 2015 року втратила свою чинність та не може бути виконана банком через закінчення визначеного законодавством строку її дії.

Комісійна винагорода в розмірі 3050,00 грн., виплачена позивачу 24 лютого 2015 року, що підтверджується заявою на видачу готівки № 46338649. Грошові кошти в розмірі 6399,00 доларів США не повернені.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що на поточному рахунку НОМЕР_1, відкритому у ПАТ «Дельта Банк» на ім'я ОСОБА_1, станом на 04 березня 2015 року перебувають грошові кошти в розмірі 6404,99 доларів США, які станом на дату розгляду справи відповідачем не повернені позивачу.

Відповідно до ст.ст. 1058-1061 ЦК України (2003 рік) за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (статті 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесено вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Згідно ст.ст. 1066-1074 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються повноваження, порядок виплати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, врегульовані наслідки запровадження щодо банку тимчасової адміністрації.

Так, згідно з частинами 5 та 6 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється, зокрема, на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до вкладників віднесено фізичних осіб (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), які уклали або на користь яких укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або які є власниками іменного депозитного сертифіката.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право позивача на вільне розпорядження коштами, які перебувають на банківському рахунку. Порушене право підлягає захисту.

Вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, суд вважає можливим стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 6399,00 доларів США, які перебувають на рахунку № НОМЕР_1, відкритому в ПАТ «Дельта Банк» на ім'я ОСОБА_1 відповідно до договору банківського рахунку фізичної особи з випуском платіжної карти від 09 серпня 2012 року № 003-04519-090812. Грошовий еквівалент вказаної суми станом на 15 квітня 2015 року за курсом НБУ 2292,6551 грн. за 100 доларів США становить 146706 (22,926551 х 6399 = 146706,99).

Доводи відповідача про заборону стягнення з банку будь-яких грошових сум в період дії тимчасової адміністрації суд не приймає до уваги, оскільки обмеження, встановлені пунктом 1 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договором банківського рахунку вкладника-фізичної особи. Вказане обмеження застосовується лише для юридичних осіб та фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності.

Позовні вимоги щодо визнання неправомірними дій ПАТ «Дельта Банк» в затримці SWIFT переказу № 1 від 20 січня 2015 року задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів в підтвердження обставини не здійснення переказу в установлені строки та незаконного утримання відповідачем грошових коштів. Про складнощі в отриманні доказів та про витребування доказів судом в порядку ст. 137 ЦПК України суду не заявлено.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом та іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивачем не надано до суду доказів в підтвердження обставини, що діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, обґрунтування розміру моральної шкоди також не наведено. Також не доведено причинний зв'язок між діями та наслідками, які настали. Про складнощі в отриманні доказів та про витребування доказів судом в порядку ст. 137 ЦПК України суду не заявлено.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 57-62, 88, 208, 209, 212-215, 224-228, 293, 294 ЦПК України, ст.ст. 23, 1058-1061, 1066-1076, 1167 ЦК України (2003 рік), ст.ст. 2, 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення суми вкладу та відшкодування моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 суму грошових коштів, які перебувають на поточному рахунку НОМЕР_1, відкритому відповідно до договору банківського рахунку фізичної особи з випуском платіжної карти від 09 серпня 2012 року № 003-04519-090812, в розмірі 6399 (шість тисяч триста дев'яносто дев'ять) доларів 00 центів США, що станом на 15 квітня 2015 року становить 146706 (сто сорок шість тисяч сімсот шість) гривень 99 (дев'яносто дев'ять) копійок.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В.Парій