Справа № 521/452/15-ц
Провадження № 2/521/1920/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря - Торжинської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про скасування постанови про арешт майна, оголошення заборони на його відчуження та встановлення способу і порядку виконання рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м.Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про скасування постанови про арешт майна, оголошення заборони на його відчуження та встановлення способу і порядку виконання рішення.

Позивач посилався на те, що в провадженні Малиновського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справа, по якій 20.10.2003р. був виданий виконавчий лист про стягнення з нього аліментів. Позивач зазначив, що згідно довідки ОМБТІ та РОН від 12.05.2004р. йому належить 1/3 частини квартири АДРЕСА_1. Право приватної власності було зареєстровано в КП ОМБТІ та РОН. Як позивачу стало відомо зараз 17.03.2004р. своєю постановою Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції наклав арешт на все майно, що йому належить а саме: 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, а також заборонив здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить ОСОБА_1 а саме 1/3 частини квартири АДРЕСА_1. На теперішній час позивачу стало відомо, що арешт накладений на все його майно, яке він придбав у подальшому. Вказане підтверджується постановою, копію якої він отримав у державного нотаріуса 11.12.2014р. Окрім того, позивач отримав інформаційну довідку з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, у відповідності до якої на підставі постанови АА 255516 від 17.05.2004р. Малиновського РВ ДВС Управління юстиції м.Одесі обтяження накладене на все його майно. Ні раніше, ні у теперішній час до позивача ніхто не пред'являв ніяких претензій стосовно стягнення заборгованості, тому що в нього ніякої заборгованості не має. Позивач зазначає, що на теперішній час донька повнолітня і не має до неї ніяких претензій, тому що він завжди вчасно надавав матеріальну допомогу та сумлінно виконував свої батьківські обов'язки.

Посилаючись на викладене позивач просив скасувати постанову Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 17 травня 2004 року про накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, а також заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, вказавши, що рішення суду є підставою для внесення відповідних змін до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Сторони в судове засідання не з'явилися, сповіщені належним чином. Позивач надав суду заяву про слухання справи у його відсутності.

Представник відповідача до суду не з'явився, сповіщений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.05.2014р. Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 а саме на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1; заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_1, а саме на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Згідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 17.12.2014р. вбачається, що було накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1, арешт накладено постановою АА 255516 від 17.05.2004р. Малиновського РВ ДВС Управління юстиції в м.Одесі.

Згідно до листа від 18.02.2015р. та заяви від 10.12.2014р. Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції вбачається, що вході проведеної перевірки журналів реєстрації вхідних документів встановлено, що в період з 03.11.2003р. по 06.06.2008р. на виконанні у Відділу ДВС перебував виконавчий лист № 2-6616, виданий 20.10.2003р. Малиновським районним судом м.Одеси про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 Виконавче провадження завершено у 2008 році. В період з 07.06.2008р. по 09.12.2014р. виконавчі документи відносно боржника ОСОБА_1 до виконавчої служби не надходили, виконавчі дії відносно ОСОБА_1 не проводились.

Згідно з п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008р. № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік.

Також відповідач у письмовій заяві зазначив, що у зв'язку з тим, що архівні виконавчі провадження за 2008 рік знищені за закінченням терміну їх зберігання, надати більш детальну інформацію щодо проведених виконавчих дій не виявляється можливим. Станом на теперішній час у відділі відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження про стягнення коштів з ОСОБА_1

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» на нотаріуса, у випадках встановлених цим Законом, покладаються функції державного реєстратора на нерухоме майно.

Державний реєстратор (нотаріус), перш ніж прийняти рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до ст. 15 Закону, зобов'язаний також встановити факт відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Виходячи з того, що наявність обтяження не дозволяє позивачу належним чином розпоряджатися та користуватися належним йому квартирою, то посилаючись на викладене, суд вважає, що права позивача як власника порушені.

Згідно до ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ст. 30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду.

Пунктом 2.6 Порядку прийняття та розгляду заяв про внесення змін в записи, внесення записів про відміну державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень т відміну записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції № 3502/5 від 12.12.2011р., встановлено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили та копії документів, визначених у п.2.3 цього розділу.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що виконавче провадження про стягнення аліментів закрито, тобто позивач повністю виконав рішення суду за яким виданий виконавчий 20.10.2003р., тому арешт накладний постановою Першого Малиновського ДВС від 17.05.2004р. перешкоджає йому у здійсненні його права власності на спірну квартиру, то порушене право позивача підлягає захисту шляхом зняття арешту зі спірного майна.

На підставі викладеного ст.ст. 391, 392, 387, ч.1 ст. 321 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», ст.ст. 10, 11, 57-61, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні ОСОБА_1 до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про скасування постанови про арешт майна, оголошення заборони на його відчуження та встановлення способу і порядку виконання рішення задовольнити повністю.

Постанову Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 17 травня 2004 року про накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, а також заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 - скасувати.

Встановити порядок виконання рішення суду, яке після набрання ним законної сили, є підставою для внесення змін щодо виключення з Державного реєстру обтяжень записів про арешт майна -1/3 частини квартири АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження № 8211554, яке належить ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10- денний строк зі дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН