У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Гвоздика П.О., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 04 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 17 лютого 2006 року між Закритим акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_4 укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 5 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 4% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів, що відповідає дії платіжної картки, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів.

Посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору, у зв'зку з чим станом на 04 червня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 38 499 гривень 64 копійки, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 4 951 гривня 60 копійок; заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 31 238 гривень 53 копійки; а також штрафів відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень (фіксована частина) та 1 809 гривень 51 копійка (процентна складова), яку позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Дарницького районного суду 04 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 04 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано.

Провадження у справі в частині вимог про стягнення тіла кредиту у розмірі 4 951 гривня 60 копійок та заборгованості за відсотками за користування кредитом станом на 28 листопада 2006 року у розмірі 2093 гривні 54 копійок закрито.

В іншій частині ухвалено нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 29 листопада 2006 року по 04 червня 2014 року (включно) у розмірі 29 144 гривні 99 копійок, штрафу у розмірі 500 гривень (фіксована частина) та штрафу у розмірі 1809 гривень 51 копійка (процентна складова) відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Встановивши, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 лютого 2007 року, яке набрало законної сили 09 березня 2007 року, розірвано договір про надання банківських послуг від 17 лютого 2006 року та стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість в розмірі 7 045 гривень 14 копійок, яка складається з тіла кредиту - 4 951 гривня 60 копійок та процентів за користування кредитом за період з 17 лютого 2006 року по 28 листопада 2006 року у розмірі 2 093 гривні 54 копійки, вказане рішення виконано, у зв'язку з чим апеляційний суд дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення заборгованості за вказаний період на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1979/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині вимог про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 09 березня 2007 року по 04 червня 2014 року (включно) та штрафів, апеляційний суд правильно врахував, що кредитний договір розірваний в судовому порядку і зобов'язання за цим договором припинилися з моменту набрання рішенням суду законної сили, у зв'язку з чим нарахування процентів за користування кредитом за вказаний період після розірвання договору є безпідставним.

Вирішуючи спір в частині вимог про стягнення процентів за користування кредитом та штрафів за період з 29 листопада 2006 року по 09 березня 2007 року, апеляційний суд обґрунтовано відмовив в позові за пропуском позивачем строку позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 04 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М. Гвоздик П.О. Іваненко Ю.Г.