Справа № 219/1713/15-ц
Артемівський міськрайонний суд Донецької області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючого: судді Полтавець Н.З.,
при секретарі Дубаніній О.В.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
12.03.2015 р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою, в якій просила суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1. В своїй заяві вона посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. В вересні 2012 року з її відома та за її згодою в спірній квартирі була зареєстрована відповідачка по справі - ОСОБА_2. З вересня 2012 року ОСОБА_2 без поважних причин у даній квартирі не проживає, а проживає в іншому місці, яке їй невідоме. Майна відповідача у вищевказаній квартирі немає. Всі обов'язки по сплаті комунальних послуг покладені на неї. Єдиним джерелом доходів позивачки є її пенсія, однак, в неї немає можливості оформити субсидію для сплати комунальних послуг, оскільки немає довідок про доходи всіх зареєстрованих осіб в квартирі. У зв'язку з цим, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом.
Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні на вимогах позовної заяви наполягала та просила їх задовольнити у повному обсязі, а також не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник третьої особи ГУ ДМС України в Донецькій області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності та не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки.
Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона є сусідкою позивачки, проживає в квартирі № 6 та, зі слів позивачки, знає, що відповідачка була зареєстрована за адресою позивачки, але фактично там вона її ніколи не бачила, оскільки остання ніколи не проживала і її речей в квартирі немає. Де вона знаходиться зараз їй невідомо.
Свідок ОСОБА_4 дала суду аналогічні пояснення та підтвердила той факт, що відповідачка тільки зареєстрована в квартирі позивачки і ніколи там не проживала.
Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Відповідно до довідки, виданої Парасковіївською сільською радою № 197 від 02.03.2015 р., відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно зареєстрована АДРЕСА_1 (а.с.4).
Згідно перевірки, проведеної комісією Парасковіївської сільської ради, актом від 02.03.2015 р. встановлено, що відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, але фактично там не проживає з 05.09.2012 р. по теперішній час (а.с.5).
Із договору дарування квартири від 01.10.2003 р., зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 14.10.2003 р. за НОМЕР_1, вбачається, що позивачка ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 31,44 кв.м, в т.ч. жилою площею 16,72 кв.м, яка складається з однієї жилої кімнати (а.с.6).
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян.
Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За таких обставин суд вважає позовні вимоги щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_2 не користується цим житлом понад один рік без поважних причин.
Позовні вимоги в частині зняття відповідачки ОСОБА_2 з реєстрації задоволенню не підлягають, оскільки це не входить до компетенції суду.
Керуючись ст. ст. 5, 6, 10, 88, 107, 208, 215, 224-226 ЦПК України, ст. 321, 391, 405 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий суддя Н.З.Полтавець