АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6110/2015 Доповідач - Шиманський В.Й.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Семенюк Т.А., Кравець В.А.

при секретарі - Круглику В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новікової Марії Миколаївни на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» про дострокове розірвання договору банківського вкладу і видачу вкладу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач звернувся у жовтні 2014 року.

Зазначав, що 23.01.2013 року між ним та ПАТ «Банк Перший» було укладено договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу №VE/2013-01/03. В серпні 2014 року позивач звернувся до банку з заяво про розірвання укладеного договору та повернення суми коштів, що обліковується на його поточному рахунку. Однак, станом на час звернення до суду договір не розірвано кошти за договором не виплачено. З урахуванням викладеного просив суд розірвати договір №VE/2013-01/03 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу ("Вільні гроші"), укладений 23.01.2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ "БГ Банк", який є правонаступником ПАТ "Банк Перший" та стягнути з відповідача суму вкладу за договором в розмірі 77 457,59 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 01 грудня 2014 року позов задоволено.

Розірвано Договір №VE/2013-01/03 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу ("Вільні гроші"), укладений 23.01.2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ "БГ Банк", який є правонаступником ПАТ "Банк Перший".

Стягнуто з відповідача на користь позивача суму вкладу у розмірі 77 457,59 грн.

В апеляційній скарзі, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, ставиться питання про скасування даного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 23.01.2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк Перший» укладено договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу («Вільні кошти») №VE/2013-01/03, відповідно до умов якого банк відкрив клієнту поточний рахунок в гривні для проведення операції з використанням спеціального платіжного засобу НОМЕР_1 та надає у користування клієнту спеціальний платіжний засіб - особисту пластикову платіжну картку Visaa Electron та пін код до неї на підставі наданих клієнтом документів відповідно до вимог чинного законодавства України, нормативно-правових актів НБУ та даного договору та здійснює розрахунково-касове обслуговування Поточного рахунку клієнта у порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Згідно п. 2.19 Договору банк зобов'язується приймати і зараховувати на поточний рахунок кошти, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з поточного рахунку та проведення інших операції. В свою чергу клієнт погоджується, що зобов'язання за цим договором забезпечуються всім належним клієнту майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку встановленому чинним законодавством.

Відповідно до п. 3.1 даний договір набирає сили з моменту його підписання сторонами та діє протягом строку дії спеціального платіжного засобу (СПЗ) + 45 календарних днів, а в разі, якщо строк дії СПЗ закінчився, але за договором існують невиконані зобов'язання, до повного виконання сторонами зобов'язань.

Даний договір може бути достроково розірваний з ініціативи кожної сторони за умови попереднього письмового повідомлення про це іншої сторони по її місцезнаходженню, зазначеному в договорі, за 45 календарних днів до такого розірвання та виконання зобов'язань за цим договором.

Згідно рішення Загальних зборів акціонерів від 29.07.2014 року ПАТ «Банк Перший» змінило назву на ПАТ «БГ Банк».

В силу ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. При цьому, згідно з положеннями ч. 3 ст. 1068 цього Кодексу Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно з положеннями ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією ( відмиванням ) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Як вбачається з виписки по рахунку позивача НОМЕР_1 за період з 23.01.2013 року по 11.09.2014 року на ньому обліковується сума в розмірі 75 557,59 грн.

05.08.2014 року позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача з вимогою розірвати укладений договір від 23.01.2013 року та видати готівкою суму в розмірі 73 112,05 грн.

Дана заява залишена відповідачем без виконання.

13.08.2014 року позивач повторно звернувся з вимогою про розірвання договору та видачу коштів, на що відповідач листом від 19.08.2014 року повідомив про погіршення фінансового становища банківської установи, що в свою чергу призвело до затримки виплати коштів з рахунків.

На момент звернення до суду кошти по рахунку не виплачені, договір не розірвано, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що з урахуванням положень ст.ст. 525, 526, 1066 ЦК України позовні вимог про розірвання договору та виплати коштів за договором банківського рахунку є законними та обґрунтованими.

Натомість колегія суддів знаходить обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що стягуючи з відповідача на користь позивача суму коштів в розмірі 77 457,59 грн., суд першої інстанції не звернув уваги на наявну в матеріалах справи виписку по картковому рахунку, з якої вбачається що 26.12.2013 року позивач здійснив операцію зняття коштів в терміналі в розмірі 1 900,00 грн., а тому станом на 11.09.2014 року на рахунку НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, обліковується 75 557,59 грн.

З урахуванням викладеного рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивач суми вкладу в розмірі 77 457,59 грн. підлягає зміні шляхом зменшення суми з 77 457,59 грн. до 75 557,59 грн.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги про обмеження встановлені ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що ПАТ «БГ БАнк» віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію на підставі Постанови Правління Національного банку України № 745 від 27.11.2014 року та Рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 43 від 27.02.2015.

Тобто запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «БГ Банк» відбулось 27.11.2014 року, а звернення ОСОБА_3 з вимогою про розірвання договору та повернення грошових коштів, що обліковуються на поточному рахунку датовано 05.08.2014 рок. Як вже вказано вище, Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа (ч.3 ст. 1068 ЦК України). А отже порушення прав позивача відбулось до запровадження тимчасової адміністрації Банку.

Крім того, положеннями п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» установлено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів, зокрема, за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Таким чином, посилання апелянта на положення ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є необґрунтованим.

В апеляційній скарзі акцентується увага на обмеження щодо нарахування неустойки та інших фінансових (економічних) санкцій, нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами, проте такі вимоги не були заявлені позивачем і, відповідно, не розглядались судом.

Також підлягають відхиленню посилання в апеляційній скарзі на порушення позивачем порядку розірвання договору та повернення грошових коштів, оскільки для отримання коштів клієнт зобов'язаний звернутися до відділення банку із заявою про розірвання договору банківського рахунку та повернути платіжну картку, а банк в свою чергу по закінченні 45 днів з моменту повернення даного засобу та проведення розрахунку виплачує залишок по поточному рахунку клієнта.

Такі доводи колегія суддів не приймає з огляду на наступне.

За змістом ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

За змістом ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи позивач письмовими заявами від 08.08.2014 року,13.08.2014 року та 28.08.2014 року звертався до відповідача з вимогою розірвати укладений договір та видачі грошові кошти з рахунку, натомість дані вимоги залишені відповідачем без виконання.

Враховуючи порушення відповідачем вимог ст.ст. 1066, 1068, 1074 ЦК України, посилання в апеляційній скарзі на порушення процедури дострокового розірвання договору та повернення коштів з рахунку є необґрунтованими.

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, тощо.

Враховуючи зазначене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суму вкладу, шляхом зменшення суми що підлягає стягненню з 77 457,59 грн. до 75 557,59 грн.

Крім того, враховуючи вимоги ч.5 ст.88 ЦПК України, рішення суду підлягає зміні в частині суми судового збору що підлягає стягненню з ПАТ «БГ Банк» в дохід держави шляхом її зменшення з 774,57 грн. до 755,57 грн.

Врешті рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новікової Марії Миколаївни - задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 грудня 2014 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» на користь ОСОБА_3 суму вкладу змінити шляхом зменшення суми, що підлягає стягненню з 77 457 грн. 59 коп. до 75 557 грн. 57 коп.

Змінити рішення суду в частині суми судового збору, що підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» на користь держави шляхом її зменшення з 774 грн. 57 коп. до 755 грн. 57 коп.

В решті зазначене рішення залишити без змін

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: