Справа № 740/2421/15 Провадження № 22-ц/795/1534/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Скалозуб О. М. Доповідач - Позігун М. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіПозігуна М.І.
суддів:Вінгаль В.М., Харечко Л.К.
при секретарі:Козлачковій Ю.В.
за участю:представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_8 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_8 до ВДВС Ніжинського МУЮ, ОСОБА_5 про виключення з опису та звільнення з-під арешту майна,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі законний представник ОСОБА_8 - ОСОБА_7 просить скасувати рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 червня 2015 року, яким відмовлено в задоволенні її позовних вимог в інтересах малолітнього сина ОСОБА_10 до відділу державної виконавчої служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_5 про виключення з опису та звільнення з-під арешту житлового будинку та земельної ділянки в АДРЕСА_1, а також земельної ділянки по АДРЕСА_2; ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Незаконність рішення суду апелянт обґрунтовує невідповідністю висновків суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги. суд приходить до слідуючого висновку.

Судом встановлено, що 2 лютого 2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2/740/1557/14, виданим 16.01.2015 року на виконання рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 грудня 2014 року, яким стягнуто з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 по 517 232 грн. з кожного в рахунок повернення боргу ОСОБА_12 за договором позики від 12 вересня 2012 року, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою державного виконавця від 5 лютого 2015 року відділу державної виконавчої служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику, з забороною здійснення його відчуження з внесенням інформації до державного реєстру обтяжень, згідно даних якого під обтяженням знаходяться належні на праві власності малолітньому ОСОБА_10 житловий будинок та земельна ділянка по АДРЕСА_1, а також земельна ділянка по АДРЕСА_2.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про виключення з опису та звільнення з-під арешту вищезазначеного майна, суд виходив із правомірності дій державного виконавця при накладенні арешту на майно боржника, оскільки в рішенні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 8 грудня 2014 року та виконавчому листі про стягнення з ОСОБА_8 боргу на користь ОСОБА_5 відсутня вказівка про звернення стягнення виключно на спадкове майно, враховуючи, що згідно Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець звертає стягнення виключно на спадкове майно лише у разі, якщо про це зазначено у виконавчому документі.

Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах справи і відповідає вимогам закону, оскільки як вбачається з позовної заяви про стягнення боргу, дослідженої апеляційним судом, ОСОБА_5 було заявлено вимогу не про звернення стягнення боргу спадкодавця в межах спадкової маси, а про стягнення коштів у рахунок повернення боргу спадкодавця ОСОБА_12 за договором позики від 12 вересня 2012 року і зазначені вимоги було задоволено судом.

Як було встановлено апеляційним судом, після набрання зазначеним рішенням суду законної сили і звернення його до примусового виконання, ухвалою судді апеляційного суду Чернігівської області від 15 червня 2015 року, Ніжинській міській раді, як органу опіки і піклування, було поновлено строк на апеляційне оскарження зазначеного рішення, а ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 25 червня 2015 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 8 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_11, ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Таким чином, в зв'язку з поданням апеляційної скарги та поновлення апеляційним судом строку на її подання рішення районного суду вважається таким, що не набрало законної сили.

Проте, зазначена обставина не може бути підставою для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення, виходячи з повноважень місцевого суду, який розглянув справу в межах заявлених вимог, виходячи не лише з предмету спору, а й з врахуванням підстав позову - незаконності дій державного виконавця по накладенню арешту на майно на час їх вчинення. Апеляційний суд в силу ст. 303 ЦПК України також перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, хоча і в межах доводів апеляційної скарги, але в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції.

При цьому апеляційний суд враховує, що в силу статей 48, 50 Закону України „Про виконавче провадження" у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню) виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, що є підставою для зняття арешту державним виконавцем, скасування інших вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення.

Таким чином, за наявності на час розгляду справи безумовних, встановлених Законом правових підстав для повернення виконавчого листа та зняття арешту, залишення апеляційним судом без змін рішення суду про відмову в звільненні з-під арешту майна боржника, опис якого проведено з дотриманням положень Закону України „Про виконавче провадження" в межах відкритого виконавчого провадження за рішенням, яке на час проведення виконавчих дій набрало законної сили, не призведе до порушення права власності боржника, зокрема його права володіння, користування майном.

За викладених обставин, доводи апеляційної скарги не дають підстав для її задоволення і скасування рішення, ухваленого судом в межах підстав щодо предмета спору з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: