Справа № 454/795/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

16 квітня 2015 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Пахут С. О. ,

при секретарі Кривіцькій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського апеляційного адміністративного суду, Держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідачів на його користь 73грн. матеріальної шкоди та 1 000 000грн. на відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивовано наступним.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду йому повернуто його апеляційну скаргу.

Надалі ця ухвала була скасована Вищим адміністративним судом України.

Крім того, ним сплачено 61грн. судового збору, послуги банку у сумі 5грн., а також понесено витрати на поштові відправлення у сумі 3,80грн. та 3.30грн. Загальна сума - 73,10грн.грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився.

Подав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Представники відповідачів також не прибули, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутності суду не подали.

За таких підстав, суд ухвалює у справі заочне рішення.

Дослідивши докази, суд відмовляє в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.1176 Цивільного кодексу України, відшкодування шкоди, завданої незаконними рішення¬ми, діями чи бездіяльністю органу дізнання, поперед¬нього (досудового) слідства, прокуратури або суду, вказано, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, не¬законного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного засто¬сування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнен¬ня у виді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попе¬реднього (досудового) слідства, прокуратури або суду.

Для настання відповідальності за ч.1 ст.1176 ЦК України необхідно, щоб вищеперераховані дії правоохоронних органів та суду були незаконними.

Такий же порядок відшкодування шкоди встановлений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», в т.ч. майнової та моральної шкоди.

В даному випадку ОСОБА_1 не притягувався до кримінальної або адміністративної відповідальності і вищевказані заходи до нього судом не застосовувались.

Крім того, як роз'яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади», виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд, згідно з процесуальним законодавством.

Оскарження у будь який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Тому, даний позов є посяганням Бурки В.В. на процесуальну незалежність суду.

Слід врахувати і те, що відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З представлених позивачем доказів не вбачається, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

В свою чергу, позивач в судове засідання не прибув та не подав іншим чином жодних доказів підтвердження факту заподіяння йому моральних страждань чи втрат немайнового характеру, а суд в судовому засіданні не здобув.

З цих же підстав слід відмовити і в задоволенні вимоги про стягнення з суду судового збору та витрат на послуги поштового зв'язку.

З огляду на зазначене, а також те, що відшкодування моральної шкоди не може слугувати позивачу джерелом для збагачення, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 197 ч.2, 212, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В ОСОБА_1 до Львівського апеляційного адміністративного суду, Держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Заочне рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою до Сокальського районного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд.

Головуючий: С. О. Пахут