Справа № 681/485/15-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді -Дідек М.Б.,

при секретарі - Богданевич О.О.,

з участю представника позивача Миць Т.В.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницької області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду у Полонському районі (далі УПФ) 31.03.2015 року звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплачених сум пенсії в розмірі 2300,73 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач зіслався на те, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФ та для неї призначено пенсію за віком з 15.05.1999 року. У зв'язку із проведеною у 2013 році перевіркою Пенсійним фондом відомостей щодо нарахування заробітної плати було виявлено невідповідність довідки про заробіток для обчислення пенсії без номера від 15.05.1999 року за період роботи з 01.01.1988 року по 31.12.1992 року, на підставі якої було призначено пенсію ОСОБА_2, у зв"язку з чим сталася переплата пенсії.

Позивач вважає, що переплата виникла внаслідок зловживань зі сторони пенсіонера (надання недостовірної довідки), тому просив стягнути з відповідача на користь пенсійного фонду суму переплати, оскільки відповідач добровільно відмовилася її погасити.

В судовому засіданні представник управління Пенсійного фонду у Полонському районі заявлений позов підтримала.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що в її діях ніяких зловживань щодо безпідставного призначення і виплати пенсії відносно недостовірних даних не має.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали та дослідивши обставини справи, суд знаходить, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 з 15 травня 1999 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Полонському районі та отримує призначену для неї пенсію за віком.

15 травня 1999 року відповідач звернулася до управління Пенсійного фонду України в Полонському районі з заявою про призначення пенсії і цього ж дня ВАТ «Понінківський картонно-паперовий комбінат» було надано довідку в управління без номера про розмір її заробітної плати. На підставі вказаної довідки ОСОБА_2 було призначено пенсію.

За результатами проведеної у 2013 році перевірки щодо правильності призначення пенсій громадянам, було виявлено невідповідність довідки від 15.05.1999 року первинним документам. У зв'язку з чим, 11.12.2013 року районним трудовим архівом надано нову довідку про заробіток для обчислення пенсії ОСОБА_2 № 861.

Після проведення зустрічної перевірки достовірності видачі документів про заробітну плату для призначення (перерахунку) пенсії складено акт №773 від 09.12.2013 року, де встановлено розбіжності між довідками.

У зв'язку з цим пенсію відповідачки приведено у відповідність згідно вищезгаданого акту та довідки про заробіток для обчислення пенсії №861 від 11.12.2013 року. Після проведеного перерахунку пенсійну справу ОСОБА_2 направлено до управління координації та контролю за виплатою пенсій головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області для встановлення суми переплати пенсії. На підставі листа №9370/04-02 від 26.05.2014 року, які надійшли від управління координації та контролю за виплатою пенсій, встановлено переплату пенсії ОСОБА_2 в розмірі 2300,73 грн. за періоди з 01.01.1988 року по 31.12.1992 року.

Суму переплати було запропоновано ОСОБА_2 сплатити, але вона відмовилася вносити суму переплати.

Звертаючись з позовом про стягнення надміру виплаченої пенсії позивач керувався ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсії, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оскільки вказаним законом передбачено повернення виплачених коштів, яке сталося внаслідок зловживань з боку пенсіонера, саме позивач зобов'язаний довести ці обставини та надати відповідні докази. Проте, таких доказів суду не надано і не здобуті вони в судовому засіданні.

Крім цього, за ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, законом встановлені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Отже, із наданих сторонами документів, а також на основі сукупності наданих сторонами доказів, суд дійшов до висновку про виплату пенсії відповідачу Управлінням ПФУ в Полонському районі за період з 01.01.1988 року по 31.12.1992 року добровільно, за відсутності зловживань та недобросовісності з боку відповідача, а тому підстави для стягнення надміру виплаченої пенсії із ОСОБА_2, відсутні.

Крім того, згідно ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до ст. 102, 103 названого Закону України пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем не надано доказів, що саме ОСОБА_2 подала для УПФ документи з явно неправильними відомостями, а тому згідно до наведених норм законів позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 60, ст.ст.212 - 215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

В позові управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницької області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії, відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Полонський районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Дідек М.Б.