Справа № 489/6782/14-ц
Номер провадження 2/489/88/15
РІШЕННЯ

Іменем України

20 квітня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач 1), ОСОБА_3 (далі-відповідач 2) про відшкодування шкоди, завданої неповнолітньою особою,

встановив

В жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідачів шкоду, завданої неповнолітньою особою.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 21.04.2014 позивач з дружиною придбали мобільний телефон марки Fly IQ 4412 Quad Coral Blue вартістю 2099,00 грн. та подарували його сину.

25.04.2014 на перерві між уроками в Миколаївському юридичному ліцеї до сина позивача підбігла його однокласниця ОСОБА_2 та вихопила з його рук телефон та кинула на асфальт, внаслідок чого він розбився. Відповідач ОСОБА_3 пообіцяла відшкодувати вартість телефону, однак цього не зробила.

28.05.2014 позивач подав заяву про пошкодження майна до Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області.

29.05.2014 висновком Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області повідомлено позивача про те, що розгляд заяви припинено у зв'язку з відсутності в діях неповнолітньої ОСОБА_2, ознак кримінального правопорушення.

На підставі наведеного, та зв'язку з тим, що відповідачі відмовляються в добровільному порядку від відшкодування матеріальної шкоди, завданої її донькою, просить стягнути з відповідач на його користь вартість пошкодженого телефону та судовий збір.

В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наполягав на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення позову, надали письмові заперечення проти позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

25.04.2014 на початку відкритого уроку до дня цивільного захисту в Миколаївському юридичному ліцеї було пошкоджено телефон ОСОБА_6, який був учнем 10-А класу.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 позивач є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5).

Згідно чеку № 9672 даний телефон марки Fly IQ 4412 Quad Coral Blue придбано за 2099,00 грн. (а. с. 7).

28.05.2014 позивач подав заяву про пошкодження майна до Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області. 29.05.2014 висновком Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області його повідомлено про те, що розгляд заяви припинено у зв'язку з відсутності в діях неповнолітньої ОСОБА_2, ознак кримінального правопорушення. Також зазначено, що ОСОБА_3, яка є матір'ю ОСОБА_2 не дала згоди на відібрання пояснень від неповнолітньої доньки ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Відповідно до ч.2 ст.1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_2, навчається в Миколаївському юридичному ліцеї, не має самостійного заробітку та майна достатнього для відшкодування завданої позивачем шкоди.

Відповідач ОСОБА_3 пояснила суду, що під час проведення відкритого уроку до дня цивільного захисту в Миколаївському юридичному ліцею проводилась лінійка, на якій син позивача ОСОБА_6 грався в ігри в мобільному телефоні. ОСОБА_2, зробила зауваження, щоб він сховав мобільний телефон, оскільки правилами ліцею не дозволяється під час навчально - виховного процесу використовувати мобільні телефони. Через деякий час ОСОБА_2 помітила, що телефон ОСОБА_6 знаходиться на землі, про що його повідомила.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 посилалась на наказ Міністерства освіти і науки України № 420 від 24.05.2007 "Про використання мобільних телефонів під час навчального процесу" та зазначила що, під час навчального процесу використання мобільних телефонів у загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах усіма учасниками навчально-виховного процесу під час проведення навчальних занять забороняється.

Згідно зі ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, а також піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а згідно зі ст. 151 Сімейного Кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила що, на початку відкритого уроку до дня цивільного захисту ОСОБА_6 грався на мобільному телефоні, вона зробила зауваження йому так як за правилами ліцею забороняється гратися під час навчального процесу. Через деякий час вона побачила, що телефон ОСОБА_6 лежав на землі.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що на початку лінійки коли ще всі стояли, він дістав телефон. ОСОБА_2 без попередження вихопила телефон із рук внаслідок чого він упав на землю і розбився.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що на лінійці вона стояла між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ОСОБА_2 без попередження підійшла до ОСОБА_6 і хотіла забрати в нього телефон, внаслідок чого телефон випав з рук і упав на землю і розбився.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, під час проведення лінійки до дня цивільного захисту, вона бачила момент падіння мобільного телефону на землю, але не бачила хто випустив телефон з рук.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що під час проведення лінійки до дня цивільного захисту, вона не бачила момент падіння мобільного телефону на землю.

Свідок ОСОБА_10, пояснила що під час проведення лінійки до дня цивільного захисту, вона стояла за ОСОБА_6, бачила що ОСОБА_6 штовхнув якийсь хлопець, внаслідок чого випав телефон.

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_10, оскільки вона вказує, що не знає хто той хлопець, що штовхнув ОСОБА_6, не може його описати, та зазначає, що він (хлопець) стояв праворуч від неї, однак з фотографій, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що праворуч від ОСОБА_6 та ОСОБА_10, яка стояла за ним, знаходяться лише дівчата (а. с. 38, 34).

Дослідивши матеріали справи та покази свідків, надавши оцінку поясненням сторін суд приходить до висновку, що телефон випав з рук ОСОБА_6 внаслідок дій неповнолітньої ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_3 пояснювала, що в сервісному центрі обстеживши пошкоджений телефон вказали, що вартість ремонту буде дорівнювати вартості телефону.

Також вона зазначила, що не визнаючи вини доньки, з метою залагодження конфлікту, оскільки діти продовжували разом навчатися, вона погодилася оплатити половину вартості ремонту.

Відповідно до ст. 1182 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду. Якщо в момент завдання шкоди кількома неповнолітніми особами одна з них перебувала в закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад відшкодовує завдану шкоду у частці, яка визначається за рішенням суду.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що у заподіянні матеріальної шкоди є вина і ОСОБА_2 і ОСОБА_6, який використовував телефон в навчальному закладі під час учбового процесу.

Оскільки позивачем вимоги до навчального закладу не заявлялись, а ОСОБА_2 хоча і перебувала під піклуванням навчального закладу, в силу віку могла усвідомлювати наслідки своїх дій, враховуючи наявність спільної вини в заподіянні шкоди, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 належить стягнути компенсацію частки матеріальної шкоди в сумі 1049,5 грн.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 121,80 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2., паспорт НОМЕР_4, ідент. номер - НОМЕР_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 компенсацію матеріальної шкоди в сумі 1049 (одна тисяча сорок дев'ять) грн. 50 коп.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 121,8 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв