АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/241/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 44 Скляренко В. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЗахарової А. Ф.
суддівКачана О. В. , Фетісової Т. Л.
при секретаріВосколович Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 , яка діє в своїх інтересах і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 26 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ПАТ "Черкаський шовковий комбінат", третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання права на користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ПАТ "Черкаський шовковий комбінат" до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, треті особи: ДП"Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПАТ "Черкаський шовковий комбінат", Служба у справах дітей Черкаської міської ради про виселення,-

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_6, яка діє своїх інтересах і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, яка і підтримала доводи своєї апеляційної скарги, та представників ПАТ "Черкаський шовковий комбінат", які заперечували на доводи апеляційної скарги, судова палата, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2014 року ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, звернулися до суду з позовом до ПАТ "Черкаський шовковий комбінат", третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання права на користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх вимог вказували, що відповідно до договору купівлі-продажу від 01.12.1993 року № 226, посвідченого нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори за реєстровим номером №3-5951 та акту приймання-передачі майна цілісного майнового комплексу підприємства «Черкаський шовковий комбінат» від 09.02.1994 року, ФДМУ видано свідоцтво про власність цілісного майнового комплексу, до складу якого було включено гуртожиток по АДРЕСА_1.

На підставі розпорядження адміністрації Черкаського шовкового комбінату від 01.07.1993 року позивачці ОСОБА_6 та членам її сім'ї була надана для проживання кімната НОМЕР_1 у гуртожитку по АДРЕСА_1. Номер кімнати в даному ордеру не було зазначено, при заселенні комендант гуртожитку зазначив кімнату для проживання.

Розпорядженням Черкаського шовкового комбінату від 12.07.2000 року їм була надана у користування ще одна кімната у цьому гуртожитку - кімната НОМЕР_2.

В подальшому рішенням профспілкової організації АТЗТ «ЧШК» від 23.01.2003 року постановлено було надати їхній сім'ї третю кімнату у вищезазначеному гуртожитку.

Комендантом гуртожитку ОСОБА_11 було здійснено переселення мешканців з кімнат, в результаті чого сім'ю ОСОБА_6 поселено в кімнати НОМЕР_3-НОМЕР_4, де вони і проживають до даного часу.

В адміністрації АТЗТ «ЧШК» знали про те, що їх сім'я була поселена в кімнати НОМЕР_3-НОМЕР_4 гуртожитку по АДРЕСА_1 саме з травня 2003 року.

Доказом цього є копія списку мешканців гуртожитку АДРЕСА_1, який ДП «РЕУ-ЧШК» надавала абонвідділу Черкаського ТЕЦ про відкриття особових рахунків по оплаті теплопостачання та гарячої води, що подавався у грудні 2003 року. В даному списку зазначено, що за ОСОБА_6 з сім'єю рахується площа 75,4 кв.м.. Пізніше, при подачі змін до списку мешканців гуртожитку, було зазначено, що ОСОБА_6 займає кімнати НОМЕР_3-НОМЕР_4.

Окрім цього, відомість про нарахування та оплату квартиронаймача ОСОБА_6 за проживання в кімнатах НОМЕР_3-НОМЕР_4 в гуртожитку по АДРЕСА_1, який обслуговується ДП «РЕУ-ЧШК» зазначає, що з травня місяця 2003 року нараховувалася квартплата.

Квитанції щодо сплати квартирної плати чітко зазначають, що вони (позивачі) сплачували за користування житловими кімнатами НОМЕР_3-НОМЕР_4 у гуртожитку по АДРЕСА_1.

Також вказують, що у справі №2-3750/2005 суд встановив, що вони (позивачі) проживали саме в кімнатах НОМЕР_3-НОМЕР_4 в гуртожитку по АДРЕСА_1. При цьому не заявлялося, що вони самовільно займають житлові приміщення і, відповідно, не заявлялися такі вимоги.

Окрім того ОСОБА_6 неодноразово зверталася до адміністрації ДП «РЕУ-ЧШК» АТЗТ «ЧШК» з проханням надати дозвіл на перепрописку за фактичним місцем проживання у кімнатах НОМЕР_3-НОМЕР_4.

Позивачі вказують, що з моменту заселення і по теперішній час вони користуються кімнатами НОМЕР_3-НОМЕР_4, сплачують комунальні послуги, а саме квартплату, плату за спожиту електроенергію за окремим лічильником, плату за опалення та гарячу воду.

На підставі наведеного, ст.ст. 9, 128, 131 ЖК Української РСР, п. 14 «Примірного положення про гуртожитки», ст. ст. 15,16 ЦК України, позивачі просили суд визнати за ними - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7 право користування кімнатами НОМЕР_3, НОМЕР_5, НОМЕР_4 в гуртожитку по АДРЕСА_1.

20.05.2014 року ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» звернулося до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, треті особи: Дочірнє підприємство «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПАТ «Черкаський шовковий комбінат», Служба у справах дітей Черкаської міської ради, - про виселення без надання іншого житла.

В обґрунтування зустрічного позову ПАТ «ЧШК» вказує, що на підставі розпорядження № 206 від 12.07.2000 року адміністрацією АТЗТ «ЧШК» було надано дозвіл на вселення ОСОБА_6 з сім'єю в кімнату НОМЕР_2 гуртожитку по АДРЕСА_1. Даний гуртожиток належить на праві власності ПАТ «ЧШК» відповідно до договору купівлі-продажу від 29.11.1993 року КП № 226 та перебуває в оренді і обслуговується ДП «РЕУ ЧШК» на підставі договору оренди № 89 від 02.02.2007 року.

В 2003 році відповідачі самовільно, без будь-якого погодження з ПАТ «ЧШК» зайняли кімнати НОМЕР_3, НОМЕР_5, НОМЕР_4, які використовують для власного проживання. Договір оренди (користування) жилим приміщенням також не укладався, за користування житлом не сплачують, що дає підстави стверджувати про самоправне зайняття відповідачами спірних кімнат. Окрім того, відповідачі здійснили перебудову без дозволу адміністрації.

На підставі наведеного, ч. 3 ст.116 ЖК України, ПАТ «ЧШК» просило суд ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7 виселити з кімнат НОМЕР_3, НОМЕР_5, НОМЕР_4 гуртожитку по. АДРЕСА_1 без надання їм іншого жилого приміщення; стягнути з відповідачів сплачений судовий збір.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.05.2014 року зустрічний позов об'єднано в одне провадження із первісним позовом.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 листопада 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, до Публічного акціонерного товариства «Черкаський шовковий комбінат», третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання права на користування житловим приміщенням, - відмовлено.

Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Черкаський шовковий комбінат» до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, треті особи: Дочірнє підприємство «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПАТ «Черкаський шовковий комбінат», Служба у справах дітей Черкаської міської ради про виселення - задоволено.

Виселено ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з кімнат НОМЕР_3-НОМЕР_4 гуртожитку по. АДРЕСА_1.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Черкаський шовковий комбінат» судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., а саме по 60 грн. 90 коп..

В апеляційній скарзі ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, посилаючись на те, що дане рішення незаконне, не відповідає обставинам справи, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просять його скасувати, ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги за первісним позовом і відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Обговоривши матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу від 01.12.1993 року КП № 226, посвідченого нотаріусом Першої Черкаської державної міської нотаріальної контори 29 листопада 1993 року за реєстраційним № 3-5951 та акту приймання - передачі майна цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Черкаський шовковий комбінат» від 09.02.1994 року Фондом Держмайна України (ФДМУ) організації орендарів Черкаського шовкового комбінату видано свідоцтво про власність на майно цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Черкаський шовковий комбінат». До складу цілісного майнового комплексу включено й гуртожиток по АДРЕСА_1 ( ар. спр. 58, 60 ).

Відповідно до договору оренди № 89 від 02.02.2007 року АТЗТ (в подальшому ПАТ) «ЧШК» надав ДП «РЕУ ЧШК АТЗТ (ПАТ) «ЧШК»» в оренду приміщення, які розташовані в будинку АДРЕСА_1 для використання-проживання робітників та службовців.

По справі встановлено, що відповідачка ОСОБА_6 з 1985 року по липень 2005 року працювала на Черкаському шовковому комбінаті (ар. спр. 108-109). За розпорядженням керівництва підприємства і профспілкової організації від 01.07.1993 року ОСОБА_6 (тоді ОСОБА_6) було поселено із сім'єю у сімейний гуртожиток №3 по АДРЕСА_1, в кім. НОМЕР_1 (ар. спр. 5). За розпорядженням №206 від 12.07.2000 року сім'ї була виділена кімната НОМЕР_2 даного гуртожитку, в якій сім'я позивачів залишається прописаною (зареєстрованою) і на даний час (довідка на ар. спр. 123).

В подальшому, як стверджує позивачка, згідно протоколу засідання профкому профспілкової організації АТЗТ «ЧШК» від 23 січня 2003 року її сім'ї була виділена третя кімната в гуртожитку по АДРЕСА_1, проте заперечує на це представник відповідача, посилаючись на відсутність необхідних документів щодо цього - розпорядження керівництва та ордеру на поселення. І таких документів суду не надано.

Але наведене вказує на те, що поселилася сім'я позивачки і проживає у зазначеному гуртожитку не самовільно.

З копії витягу із протоколу №28 засідання профкому профспілкової організації АТЗТ «ЧШК» від 23 січня 2003 вбачається, що по питанню відповідачки ОСОБА_6 (ОСОБА_6 на той час) поставили: «при наявності вільної кімнати в гуртожитку по АДРЕСА_1 надати її сім'ї ОСОБА_6 по договору оренди з оплатою повної вартості житлової площі і комунальних послуг. Наявні пільги не брати до уваги. Склад сім'ї ОСОБА_6 п'ять осіб.» (ар. спр. 125).

Але даних про укладення договору оренди із сім'єю позивачки в матеріалах справи не має, і такий не укладався, про що підтвердили обидві сторони.

Як правильно вказав суд, статтями 127, 128, 129 ЖК України, а також п. 9; 10 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 p. N 208 (що діє і в даний час) передбачено, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватися гуртожитки. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства та профспілкового комітету. Єдиною підставою для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видає адміністрація підприємства. Ордер може бути виданий лише на вільну жилу площу.

Як зазначено в п. 14 Примірного положення про гуртожитки вселення в гуртожиток робітників, службовців, студентів, учнів та інших громадян провадиться в установленому порядку завідуючим (директором) гуртожитку або працівником, який його заступає, на підставі виданого адміністрацією підприємства, установи, організації ордера.

Переселення в разі необхідності громадян з одного жилого приміщення в інше в даному гуртожитку провадиться за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та профспілкового комітету, з видачею нового ордера.

З матеріалів справи встановлено, що в липні 2003 року з дозволу і допомоги коменданта гуртожитку №3 ОСОБА_11 (на той час) було проведено переселення мешканців гуртожитку в результаті чого сім'я ОСОБА_6 переселилася в кімнати гуртожитку НОМЕР_3-НОМЕР_4, оплачуючи тут своє проживання і комунальні послуги, хоча залишається прописаними в кімнаті НОМЕР_2, про що вище вказувалося(ар. спр. 8, 15-16;20-25).

З довідки ДП «РЕУ-ЧШК» від 22.08.2014 року на ар. спр. 123-124 та із списку мешканців гуртожитку на ар. спр. 15 вбачається, що кімнату НОМЕР_2 в гуртожитку по АДРЕСА_1, яка виділена була сім'ї ОСОБА_6 (ОСОБА_6) з грудня 2003 року займає сім'я ОСОБА_17 і зареєстрована тут; в кімнаті НОМЕР_3 ніхто не зареєстрований; в кімнаті НОМЕР_5-НОМЕР_4 зареєстрований ОСОБА_18, хоча в цих кімнатах - НОМЕР_3-НОМЕР_4 тривалий час проживає сім'я ОСОБА_6 (5 осіб), в кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку, яка теж була виділена ОСОБА_6, в даний час ніхто не зареєстрований, хоча фактично проживає сім'я ОСОБА_19 (4 особи), які тут за місцем проживання оплачують за житло і за комунальні послуги.

Вищенаведене вказує на те, що позивачі зайняли кімнати НОМЕР_3-НОМЕР_4 у гуртожитку по АДРЕСА_1 не у встановлений Примірним положенням про гуртожитки спосіб, тому суд обґрунтовано прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог сім'ї ОСОБА_6 про визнання за ними права користування житловою площею у вказаних кімнатах, оскільки за наведених обставин члени сім'ї ОСОБА_6 не набули тут такого права.

Що стосується висновку суду по зустрічному позову, - про виселення сім'ї ОСОБА_6 із вказаних кімнат гуртожитку №3 без надання іншого жилого приміщення, то з таким, на думку судової колегії, погодитися не можливо.

Звертаючись до суду з таким зустрічним позовом, ПАТ «ЧШК» посилався на ч.3 ст.116 ЖК України та на п.44 Примірного положення про гуртожитки, які передбачають виселення осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, без надання їм іншого жилого приміщення.

Суд виходив з того, що вселення сім'ї ОСОБА_6 в кімнати НОМЕР_1; НОМЕР_2 гуртожитку по АДРЕСА_1 відбулося на законних підставах, а кімнати НОМЕР_3- НОМЕР_4 вказаного гуртожитку зайняті сім'єю ОСОБА_6 без законних на те підстав, доказів правомірності вселення позивачів у ці кімнати не знайдено, тому суд виселив їх із зазначених кімнат, задоволивши зустрічний позов, тобто без надання іншого жилого приміщення.

Однак, з цим не можна погодитися.

Як встановлено по справі, і про що вище вказав суд, в гуртожиток, - в кімнату НОМЕР_1, і в кімнату НОМЕР_2 сім'я ОСОБА_6 вселилася на законних підставах, проживає в гуртожитку по АДРЕСА_1 більше двадцяти років, належним чином оплачуючи тут за користування житлом і комунальними послугами.

Приймаючи рішення про виселення сім'ї ОСОБА_6 із гуртожитку, суд не врахував, що сама ОСОБА_6, яка проробила на підприємстві відповідача більше двадцяти років, та її чоловік ОСОБА_8, який являється учасником бойових дій внаслідок виконання обов'язків військової служби, відносяться до передбаченої законом (ст. 125 ЖК України) категорії осіб, які виселенню із гуртожитків без надання іншого жилого приміщення відповідно до положень ст. 132 ЖК України не підлягають.

За таких обставин рішення суду в частині виселення членів сім'ї ОСОБА_6 з кімнат НОМЕР_3- НОМЕР_4 гуртожитку по АДРЕСА_1 підлягає до скасування з прийняттям нового рішення в цій частині - про відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Оскільки в зв'язку із задоволенням зустрічного позову з членів сім'ї ОСОБА_6 було стягнуто рішенням суду судовий збір в загальній сумі 243,6 грн., то в даному випадку у відповідності із ст. 88 ЦПК України рішення суду необхідно скасувати і в даній частині, щодо стягнення судового збору.

Керуючись ст.ст. 303; 304;307; 309; 316;317;218 ЦПК України, судова палата, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, задоволити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 листопада 2014 року по даній справі скасувати в частині виселення ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7 з кімнат НОМЕР_3-НОМЕР_4 гуртожитку по АДРЕСА_1 а також в частині стягнення судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову ПАТ "Черкаський шовковий комбінат" до ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7 про виселення із кімнат НОМЕР_3-НОМЕР_4 гуртожитку по АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :