АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1385/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1728/15Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Пікуля В.П.,

суддів: Обідіної О.І., Бутенко С.Б.,

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива», ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про стягнення суми відсотків за договором, стягнення трьох відсотків річних,-

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства (далі ПАТ) «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про стягнення суми відсотків за договором, стягнення трьох відсотків річних, посилаючись на те, що 07.08.2013 року між ним та відповідачем ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» було укладено договір банківського вкладу № 71-в-17/161-840, відповідно до умов якого банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі 3450,00 доларів США з датою повернення вкладу 12.08.2014 року, з визначеною процентною ставкою 10,5 % річних.

В подальшому, 05.09.2014 року між ними було укладено договір банківського рахунку №71-в-19/43-840 для фізичних осіб (резидентів та нерезидентів), відповідно до якого банк відкриває клієнту поточний рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до діючих нормативно-правових актів НБУ в валюті долар США. Позивач зазначав, що залишок коштів на рахунку складає 2125 доларів США, які не повернуті банківською установою.

Заочним рішенням Полтавського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2014 року, яке набрало законної сили 29.12.2014 року, зазначену суму стягнуто на його користь.

Вважає, що відповідач має сплатити суму процентів з розрахунку 10,5 % річних за період з 13.08.2014 року та по 28.12.2014 року, а також 3 % річних за період з 13.08.2014 року та по день розгляду справи. В своїй позовній заяві просив суд стягнути з відповідача суму 10,5 процентів річних в національній валюті, яка буде еквівалентна 84,36 доларів США, а також відповідну суму 3 % річних, розраховану на час вирішення справи.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_3 суму трьох відсотків річних в розмірі 20,26 доларів США, що еквівалентно 456 грн. 70 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» на користь держави судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 243 грн. 60 коп.

Із рішенням суду не погодився позивач ОСОБА_3, який його оскаржив, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невірну оцінку доказів по справі, що призвело, на його думку, до помилкового вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове про повне задоволення позову.

З рішенням суду не погодилось також ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива», яке його оскаржило, просило рішення суду скасувати в частині стягнення із банку на користь позивача трьох відсотків річних та судового збору на користь держави, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вважає, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, а тому рішення є незаконним.

Сторони у содове засідання апеляційного суду не зявилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Враховуючи, що участь в суді апеляційної інстанції згідно ч.2 ст. 305 ЦПК України є необовязковою, та беручи до уваги навність достатніх данних про права та взаємовідносини сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянти справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і це також вбачається з матеріалів справи, що 07.08.2013 року між позивачем та ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» в особі начальника Полтавського відділення №3 було укладено договір банківського вкладу № 71-в-17/161-840, відповідно до умов якого банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі 3450,00 доларів США. Дата повернення вкладу визначена 12 серпня 2014 року.

Також встановлено, що 05.09.2014 року між сторонами було укладено договір банківського рахунку №71-в-19/43-840 для фізичних осіб (резидентів та нерезидентів), відповідно до якого банк відкриває клієнту поточний рахунок № 8969 та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до діючих нормативно-правових актів НБУ в валюті долар США.

Згідно квитанцій та виписки по особовому рахунку встановлено, що 05.09.2014 року відповідачем на згаданий вище рахунок було перераховано залишок коштів за договором банківського вкладу від 07.08.2013 року у сумі 2325,00 доларів США.

Згідно ч. 5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня наступного за днем надходження владу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Враховуючи, що договір банківського вкладу між Сторонами припинено 05 вересня 2014 року з виплатою в цей день відповідної суми банківського вкладу та нарахованих до цього моменту процентів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення процентів з розрахунку 10,5 річних по припиненому договору є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2014 року, яке вступило в законну силу 29 грудня 2014 року, позов ОСОБА_4 до ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» про розірвання договору та повернення коштів задоволено, розірвано договір банківського рахунку №71-в-19/43- 840 від 05.09.2014 року, укладений між ОСОБА_3 і ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива», стягнуто з ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «Фінансова ініціатива», на користь позивача грошові кошти в сумі 2125 доларів США, що на день розгляду справи за офіційним курсом НБУ складає 33 507 гривень. Вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Незважаючи на наявність судового рішення про стягнення грошових коштів, відповідачем ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» грошові кошти позивачу повернуті не були.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що з банку на користь позивача необхідно стягнути 3 % річних за несвоєчасне виконання грошового зобовязання на підставі частини другої статті 625 ЦК України з часу набрання рішенням суду законної сили.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» щодо неможливості застосування положень ст. 625 ЦК України та стягнення 3% річних, оскільки розмір процентів уже передбачений умовами договору.

Так, за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто проценти, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК, за своєю природою відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування чужими грошовими коштами (ст.ст. 536, 1048, 1056-1, 1061 ЦК України).

Отже, визначення у договорі розміру та порядку сплати процентів за правомірне користування грошовими коштами, не виключає застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України у разі, якщо боржник прострочив виконання грошового зобов'язання по даному договору.

Також необґрунтованими є доводи апеляційної скарги банку щодо закриття провадження у справі у звязку із тим, що спір між сторонами вирішений заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2014 року, оскільки дане рішенням ухвалене щодо іншого предмета спору та з інших підстав, зокрема, щодо повернення суми в розмірі 2125 доларів США, внесеної позивачем по договору банківського вкладу від 05 вересня 2014 року та розірвання цього договору.

При цьому, предметом спору, що розглядається на даний час є повернення ОСОБА_3 процентів нарахованих за договором банківського вкладу, а також коштів за прострочення виконання грошового зобовязання.

Колегія суддів також звертає увагу, що рішення суду ухвалено до введення в ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» тимчасової адміністрації.

З наведених вище підстав, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» підлягає відхиленню.

Доводи апелянта ОСОБА_3 щодо необхідності стягнення 3 відсотків річних починаючи із 13 серпня 2014 року, оскільки дата повернення банківського вкладу за договором № 71-в-17/161-840 від 07.08.2013 року є 12 серпня 2014 року та відсотків за договором починаючи з 13.08.14 року до 28.12.14 року не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Так, договір банківського вкладу № 71-в-17/161-840 був виконаний сторонами, і за згодою сторін, 05.09.2014 року укладений новий договір банківського вкладу № 71-в-19/43-840, відповідно до якого був відкритий поточний рахунок № 68969, на який були перераховані кошти за припиненим договором банківського вкладу № 71-в-17/161-840.

Тобто зобовязання за договором № 71-в-17/161-840 були виконані і за згодою сторін був укладений новий договір.

Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2014 року, було розірвано договір банківського рахунку №71-в-19/43- 840 від 05.09.2014 року та стягнуто за ним кошти.

В той же час, кошти за договором банківського вкладу за договором № 71-в-17/161-840 від 07.08.2013 року не стягувалися та висновок щодо невиконання умов за цим договором судом у рішенні від 19 грудня 2014 року не робився.

Аргументи апелянта ОСОБА_5 (з посиланням на судову практику), що зобовязання з повернення банківського вкладу вважається виконаним з моменту повернення вкладнику готівки або надання іншої реальної можливості розпорядитися ним на свій розсуд, а ненадання можливості вкладнику розпоряджатися коштами не є виконанням зобовязання по поверненню вкладу не стосується даних правовідносин.

Зокрема, як уже зазначалося, після закінчення дії договору № 71-в-17/161-840, за згодою сторін, 05.09.2014 року був укладений новий договір банківського вкладу № 71-в-19/43-840, який розірваний судом та за ним стягнуті кошти.

Відтак, встановлено невиконання зобовязань по договору банківського вкладу № 71-в-19/43-840 і не доведено невиконання зобовязань по договору № 71-в-17/161-840.

Таким чином, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційних скарг не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: В.П. Пікуль

Судді: С.Б. Бутенко

ОСОБА_6