Номер провадження: 22-ц/785/3290/15
Головуючий у першій інстанції Маломуж А. І.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Артеменка І.А.,

Суддів: Черевка П.М.,

Сватаненка В.І.,

при секретарі: Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 30 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю Третьої одеської державної нотаріальної контори про визнання права власності на частину домоволодіння у порядку спадкування за законом,-

встановила:

У січні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, за участю Третьої одеської державної нотаріальної контори про визнання права власності на частину домоволодіння у порядку спадкування за законом.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19 січня 2015 року позовна заява залишена без руху та наданий позивачам строк для усунення недоліків.

Оскільки позивачі не усунули недоліки, то ухвалою Київського районного суду м. Одеси суду від 30 січня 2015 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачам.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до суду апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу суду скасувати, та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст ухвали, яка оскаржена, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

За правилами ч. 2 п. 4 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню по справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі у встановлений судом строк не виконали вимоги ухвали без руху, не усунули недоліки позовної заяви, у зв'язку з чим їх позовна заява була визнана неподаною та повернута заявнику.

Проте, з таким висновком суду не може погодитись судова колегія, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам по справі, суд порушив норми процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи 16 січня 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, за участю Третьої одеської державної нотаріальної контори про визнання права власності на частину домоволодіння у порядку спадкування за законом.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19 січня 2015 року зазначений позов був залишений без руху та наданий позивачам строк для усунення недоліків, а саме необхідність вказати ціну позову та сплатити відповідний судовий збір (а.с.19).

28.01.2015 року від представника позивачів - ОСОБА_6 до суду надійшла заява про усунення недоліків, в якій вона зазначила, що вони сплатили судовий збір у розмірі 500 грн., а ціну позову буде визначено після проведення будівельно-технічної експертизи (а.с.21-22).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30 січня 2015 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто заявнику, оскільки не виконана ухвала без руху.

Колегія суддів не може погодитися з зазначеними висновками суду з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі при поданні позовної заяви сплатили судовий збір у розмірі 500 грн. та в позовній заяві зазначили, що правоустановчі документи на спірну частину будинку знаходяться у відповідача (а.с.1).

У п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 року за № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз'яснено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятоюстатті 216, статтею 1212ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятоюстатті 216 ЦК).

Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина другастатті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Крім того, в заяві про усунення недоліків позивачі зазначили, що ціна позову на даний час не може бути встановлена, доки нотаріусом не буде надана копія спадкової справи та проведена будівельно-технічна експертиза 9/20 частин житлового будинку № 5а по вул. Новгородській у м. Одесі.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 липня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" передбачено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити обґрунтоване клопотання про забезпечення цих доказів, що і було зроблено позивачами при поданні позовної заяви - заявлено клопотання про витребування спадкової справи.

У п. 12 вказаної постанови також зазначено, що відповідно до ст 88 ЦПК у разі визначення при відкритті провадження у справі судового збору в розмірі меншому, ніж передбачено законом, недоплачена сума стягується в дохід держави з позивача при відмові в позові, а при задоволенні позову - з відповідача.

Враховуючи викладене, посилання суду першої інстанції на невиконання ухвали про залишення позовної заяви без руху не заслуговує на увагу та є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 2 п. 4, 311 ч. 1 п. 3, 4, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 30 січня 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4 до розгляду.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів оскарженню не підлягає

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

В.І. Сватаненко

П.М. Черевко