н/п 2/490/2745/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року м.Миколаів

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Мамаєвої О.В.

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку набувальної давності, треті особи перша Миколаївська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, ОСОБА_5,-

ВСТАНОВИВ:

27.03.2015р. позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/12 частку будинку АДРЕСА_1 в порядку набувальної давності.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що власником житлового будинку АДРЕСА_1 був ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на будівлю.

ОСОБА_6 мав 5 синів: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1., спадкоємцями померлого у рівних долях по 1/3 частці спадкового майна стали: ОСОБА_10 - дружина померлого, та сини: ОСОБА_1, ОСОБА_9

Після смерті ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцями її 1/3 частки домоволодіння стали у рівних долях по 1/4 частці, що дорівнює 1/12 частці домоволодіння, її сини: ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_3, який на час видачі свідоцтва про право на спадщину знаходився у місцях позбавлення волі, про що було повідомлено нотаріуса.

ОСОБА_9 - власник 1/3 та 1/12 часток домоволодіння, що становить 5/12 часток, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 Належні йому 5/12 частки домоволодіння у рівних долях (по 1/2) прийнято ОСОБА_1 та ОСОБА_8, що становить 5/24 часток.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_8, спадкоємцем його частки у розмірі 5/24 став ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4

Таким чином, позивачу належить 5/6 часток домоволодіння. Відповідачу належить 1/12 частка домоволодіння.

Позивач зазначив, що відповідач до нотаріальної контори із заявою про відкриття спадщини після смерті матері не звертався, свідоцтво про право на спадщину на 1/12 часток домоволодіння не отримував. Вів антигромадський спосіб життя, у 1987р. його було знято з реєстрації місця проживання у зв'язку із засудженням.

Позивач вказав, що з відповідачем з 1987р. не бачився стосунків не підтримував, будь-яких речей відповідача у будинку немає, документів, які б підтверджували смерть відповідача також немає.

Позивач самостійно утримує спірний житловий будинок.

При звернення представника позивача до нотаріальної контори за оформленням 1/12 частки спадкового майна, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як згідно документів спадкової справи після смерті ОСОБА_10, її прийняв відповідач ОСОБА_3, та рекомендовано звернутись до суду.

Позивач зазначив, що він з 1987 року відкрито, добросовісно володіє спірним домоволодінням, несе всі витрати по його утриманню, в зв'язку із чим відповідно до норм ст. 344 ЦК України, просить визнати за ним право власності на 1/12 частку будинку АДРЕСА_1 в порядку набувальної давності.

Ухвалою суду від 22.06.2015р. до участі у справі в якості 3-х осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_4, ОСОБА_5

У судовому засідання позивач та його представник ОСОБА_2 підтримали позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 про слухання справи повідомлявся через оголошення у засобах масової інформації, про причини неявки суд не сповістив.

Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника Першої Миколаївської нотаріальної контори, рішення по справі просять прийняти на розсуд суду.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_11 не з'явились, повідомлялись за останнім відомим місцем реєстрації.

Суд, вислухавши позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, оглянувши письмові докази по справі, матеріали спадкової справи №757/2014 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9, матеріали спадкової справи №50/04 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4, матеріали спадкової справи №1317/89 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_6, матеріали спадкової справи №688/1985 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10, матеріали спадкової справи №761/2014 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8, вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що власником житлового будинку АДРЕСА_1 був ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на будівлю від 09.03.1951р. /а.с. 27 оборот/.

ОСОБА_6 мав 5 синів: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про їх народження /а.с. 12, 54, 55, 56, 71/.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. (свідоцтво про смерть - а.с. 13а).

Після його смерті спадкоємцями померлого у рівних долях по 1/3 частці спадкового майна стали: ОСОБА_10 - дружина померлого, яка фактично прийняла спадщину, так як була прописана у спірному будинку, та сини: ОСОБА_1, ОСОБА_9, які оформили свідоцтво про право на спадщину за законом у розмір 2/3 частин будинку /а.с. 63, 76 оборот/.

ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 66 оборот/.

Після смерті ОСОБА_10 спадкоємцями її 1/3 частки домоволодіння стали у рівних долях по 1/4 частці, що дорівнює 1/12 частці домоволодіння, її сини: ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_9, які оформили свідоцтво про право на спадщину за законом, та ОСОБА_3, який на час відкриття спадщини був зареєстрований разом із спадкодавцем, тобто згідно закону фактично прийняв спадщину, та свою долю у розмірі 1/4 спадкового майна (що складає 1/12 частки домоволодіння) нотаріально не оформив. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи /а.с. 62-78/.

ОСОБА_9 - власник 1/3 та 1/12 часток домоволодіння, що становить 5/12 часток, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 49/. Належні йому 5/12 частки домоволодіння у рівних долях (по 1/2) прийнято ОСОБА_1 та ОСОБА_8, що становить 5/24 часток (підтверджується матеріалами спадкової справи після смерті ОСОБА_9 - а.с. 48-61).

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4, якому належала 1/12 частка спірного домоволодіння /а.с. 90/. Із заявами про прийняття спадщини після його смерті звернулись дружина ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_11 /а.с. 89,92/.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_8, спадкоємцем його частки у розмірі 5/24 став ОСОБА_1 /підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом - а.с. 23/.

За зверненням представника ОСОБА_1, ОСОБА_12 до нотаріальної контори щодо оформлення 1/12 частки, на яку не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_3, 16.02.2015р. була отримана відмова у вчиненні нотаріальної дії /а.с. 19/.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив із наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1,4 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Як слідує із Узагальнення Верховного Суду України від 01.07.2014р. судової практики щодо права власності при розгляді цивільних справ, Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, п.п. 9,13: у Цивільному кодексі України набувальна давність розглядається як спосіб набуття права власності.

Набувальна давність поширюється на випадки фактичного безпідставного володіння чужим майном за певних умов.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Отже, володіння має бути добросовісним, тобто володілець не повинен знати і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна.

Однак, позивачу ОСОБА_1 було достеменно відомо про те, що відповідач ОСОБА_3 має право на 1/4 частку спадкового майна, що відкрилось після смерті матері - ОСОБА_13, тобто на 1/12 частку спірного домоволодіння.

За таких обставин, суд вважає, що відсутні підстави для застосування ст. 344 ЦК України, за наявних обставин не можна вважати, що позивач добросовісно заволодів чужим майном, а також не знав, що він володіє чужим майном.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Судові витрати згідно ст. 88 ЦПК України, слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст.3,4,10,11,60,88,209,212,214-215,218 ЦПК України, на підставі ст.ст.16, 344 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку набувальної давності, треті особи перша Миколаївська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, ОСОБА_5, - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя Мамаєва О.В.