Справа № 303/1903/15-ц
№ 2/303/1297/15
Номер стат. звіту 26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Гутій О.В., при секретарі Шин Ю.В., з участю представника позивача Рогач В.М., відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Мукачево цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ „Банк Фінанси та Кредит" звернулося в суд з позовом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ «Банк «Фінанси на Кредит» 23 973,27 гривень заборгованості за кредитним договором №15-502/341 від 26.06.2008 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що 28.06.2008 року між ВАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №15-502/341 у відповідності до якого позивач надав відповідачу ОСОБА_2 в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності кредитні ресурси на загальну суму 10 000,00 гривень з терміном повернення кредитних ресурсів до 26 червня 2011 року, згідно графіку погашення заборгованості та з оплатою відсотків по ставці 0,0001 відсотків річних (п. 1.1 кредитного договору). Позичальник щомісяця, в строк з 1 по 10 число кожного місяця сплачує комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 200,00 гривень (п. 4.7 кредитного договору). У випадку непогашення, несвоєчасного погашення або погашення не в повному обсязі трьох поспіль щомісячних ануїтет них платежів та щомісячних комісійних винагород, за користування кредитними ресурсами застосовується процентна ставка у розмірі 36% річних, подальше нарахування процентів проводиться за вказаною процентною ставкою. У забезпечення виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором 27 червня 2008 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки №341-1. У забезпечення виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором 27 червня 2008 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 341-1. Однак відповідач свої зобов'язання за кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконав. Позивач вже звертався 30.05.2011 року до Мукачівського міськрайонного суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідачів та рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 09.10.2012 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» 21 367,03 гривень заборгованості за кредитним договором №15-502/341 від 27.06.2008 року, з яких 8 350,87 гривень кредитних коштів, 5 016,16 гривень - відсотків та комісії, 8 000,00 гривень - пені. Разом з тим, за період з 31.05.2011 року по 22.02.2015 року по кредитному договору №15-502/341 від 27.06.2008 року нараховано до сплати : 10 173,27 гривень - відсотків (п.4.9 кредитного договору); 8 800,00 гривень - комісії ( п.4.6 кредитного договору); 5 000,00 гривень - пені (п. 6.1 кредитного договору).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з наведених вище підстав, просив його задоволити.

Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, проти його задоволення заперечили, зазначили, що виконують рішення суду від 09.10.2012 року. Крім того, зазначили про своє важке матеріальне становище, оскільки значні кошти буи витрачені на лікування матері відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6, яка померла 26.06.2013 року. Крім того, у них на утриманні перебуває батько - пенсіонер, донька, яка навчається, та неповнолітній син.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

28.06.2008 року між ВАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №15-502/341 у відповідності до якого позивач надав відповідачу ОСОБА_2 в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності кредитні ресурси на загальну суму 10 000,00 гривень з терміном повернення кредитних ресурсів до 26 червня 2011 року, згідно графіку погашення заборгованості та з оплатою відсотків по ставці 0,0001 відсотків річних (п. 1.1 кредитного договору). Позичальник щомісяця, в строк з 1 по 10 число кожного місяця сплачує комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 200,00 гривень (п. 4.7 кредитного договору). У випадку непогашення, несвоєчасного погашення або погашення не в повному обсязі трьох поспіль щомісячних ануїтет них платежів та щомісячних комісійних винагород, за користування кредитними ресурсами застосовується процентна ставка у розмірі 36% річних, подальше нарахування процентів проводиться за вказаною процентною ставкою (а.с 5-6).

У забезпечення виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором 27 червня 2008 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки №341-1 (а.с 8).

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 09.10.2012 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» 21 367,03 гривень заборгованості за кредитним договором №15-502/341 від 27.06.2008 року, з яких 8 350,87 гривень кредитних коштів, 5 016,16 гривень - відсотків та комісії, 8 000,00 гривень - пені (а.с. 14).

Згідно із ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.

У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, що забезпечення повернення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому, якщо інше не встановлено договором.

Разом з тим, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, та не звільняє позичальника від необхідності сплати відсотків за користування кредитом, оскільки зобов'язання залишається належним чином не виконаним (ст. 598, ст. 599 ЦК України).

Така правова позиція викладена в п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», де зазначено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Як вбачається з матеріалів справи, після ухвалення апеляційним судом Закарпатської області рішення від 09.10.2012 року, зобов'язання за кредитним договором не виконувалося боржниками належним чином.

Згідно розрахунку за період з 31.05.2011 року по 22.02.2015 року по кредитному договору №15-502/341 від 27.06.2008 року нараховано до сплати : 10 173,27 гривень - відсотків (п.4.9 кредитного договору); 8 800,00 гривень - комісії ( п.4.6 кредитного договору); 5 000,00 гривень - пені (п. 6.1 кредитного договору) (а.с.11-13).

Відповідачі всупереч вимогам ст.ст. 10,11,59,60 ЦПК України, згідно яких суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; кожна з сторін зобов'язана довесті ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може грунтуватися на припущеннях, а обставини справи, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, не надали суду доказів, що при розрахунку заборгованості не було враховані здійснені ними проплати по заборгованості.

Також згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Така позиція викладена також і в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зокрема, абз. 2 ч. 2, де зазначено, що договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність.

Крім того, відповідно до вимог ч.3. ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається позивач просить стягнути з відповідачів пеню у розмірі 5000 гривень, яка нарахована згідно п. 6.1. кредитного договору. Однак враховуючи, суму боргу, яка вже сплачена відповідачами, їх матеріальне становище, перебування на утриманні у них непрацездатного батька та неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідачів, слід зменшити до 1000 грн.

За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню і з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача 10 173,27 гривень - відсотки, 8 800 гривень - комісію, 1 000 гривень - пеню, всього 19 973,27 гривень, та понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 208, 209, 212-218 ЦПК України, ст.ст. 16,526,543,553,554,610, 611, 1054 ЦК України, суд ,-

Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на користь позивача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» 19 973,27 гривень заборгованості за кредитним договором № 15-502/341 від 27.08.2008 року, в тому числі 10 173,27 гривень - відсотки, 8 800 гривень - комісія, 1 000 гривень - пеня.

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на користь позивача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» судовий збір у розмірі 243,60 гривень (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуюча О.В.Гутій