Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 334/649/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Махіборода Н.О.
Провадження № 22-ц/778/2784/15 Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2015 року про повернення позовної заяви

ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Південкомбанк" про повернення коштів за договором банківського вкладу, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ "Південкомбанк" про повернення коштів за договором банківського вкладу.

В обґрунтування позову зазначив, що 11 квітня 2014 року між ним та ПАТ КБ "Південкомбанк" укладено договір банківського вкладу на суму 150 000 грн., на 27 січня 2015 року строк договору сплинув.

Від незалежних від його причин примірник договору на дату подання позову в нього відсутній.

Станом на 27 січня 2015 року грошові кошти за вказаним договором йому не повернуті.

На підставі зазначеного просив стягнути з ПАТ КБ "Південкомбанк" суму вкладу у розмірі 150 000 грн. за договором банківського вкладу від 11 квітня 2014 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2015 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" №2 від 12 червня 2009 року суд першої інстанції не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику. З огляду на зазначене, просить скасувати ухвалу судді.

ОСОБА_4 надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Пунктом 3 частини 1 статті 312 ЦПК України передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Постановляючи ухвалу, суддя виходив з того, що позивач не виконав вимоги ухвали судді та не усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк не надав докази у підтвердження договірних відносин з відповідачем, що є підставою для визнання неподаною та її повернення відповідно до ст. ст. 119,121, ЦПК України.

Проте з такими висновками не можна погодитися, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 119 ЦПК України містить вичерпний перелік вимог до позовної заяви.

Як роз'яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування судом цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6 частини другої статті 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ст.ст.10,11,119,121 ЦПК України позивач сам обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини.

Суддя на цій стадії не має права давати оцінку доказам та встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги.

Сама по собі відсутність у позовній заяві чи додатках до неї доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу.

Звертаючись до суду з вимогами про повернення вкладу, позивач в їх обґрунтування послався на укладення договору банківського вкладу від 11.04.2014 року на суму 150000 грн. строком до 27.01.2015 р. Крім того, до позовній заяві позивач додав заяву про витребування доказів. Таке право особи передбачено ст.137 ЦПК України.

Наведене свідчить, що в судді не було підстав для прийняття рішення про повернення позовної заяви відповідно до ст. 121 ЦПК України.

З огляду на викладене, ухвала на підставі п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням матеріалів до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі у відповідності до вимог закону.

Керуючись ст. ст. 307,312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2015 року скасувати, матеріали направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі у відповідності до вимог закону.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: