Справа № 761/7450/15-ц
Провадження №2/761/4189/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Осаулов А.А.

при секретарі Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укрконверс» про стягнення фінансових зобов'язань та моральної шкоди у зв'язку з невиплатою заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Державного підприємства «Укрконверс» про стягнення фінансових зобов'язань та моральної шкоди у зв'язку з невиплатою заробітної плати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що з 24 жовтня 2013р. працює в ДП «Укрконверс» на посаді заступника директора на підставі наказу № 16к від 24.10.2013р. За період з часу працевлаштування по 30.04.2014р. йому було нараховано і не виплачено заробітну плату в розмірі 54632,85 грн. 18 грудня 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано судовий наказ про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 54632,85 грн. Пунктом 18 трудової угоди передбачено, що роботодавець зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних від суми прострочення боргу, а також пеню в розмірі 1,5 від суми несвоєчасно виконаного грошового та іншого зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З урахуванням того, що відповідач порушує його трудові права через невиплату заробітної плати, просив суд стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі 417534,81. а саме: інфляційні втрати від суми боргу за несвоєчасну виплату заробітної плати в період з 24.10.2013р. по 30.04.2014р. в розмірі 18332,10 грн.; три проценти річних від суми простроченого боргу по заробітній платі в розмірі 1690,45 грн.; пеню в розмір1,5% від суми бору за несвоєчасну виплату заробітної плати за кожен день прострочення в розмірі 308598,94; суму боргу невиплачених видатків на відрядження в розмірі 2672,33 грн.; інфляційні витрати від суми боргу за несвоєчасну виплату видатків на відрядження в розмірі 895,88 грн.; три проценти від суми простроченого боргу за несвоєчасну виплату видатків на відрядження в розмірі 78,59 грн.; пеню в розмірі 1,5 від суми боргу за несвоєчасну виплату видатків на відрядження за кожен день прострочення в розмірі 14344,40 грн.; компенсацію з урахуванням індексу споживчих цін від сум заборгованості в розмірі 20922,12 грн.; моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. У письмових поясненнях зазначив, що ДП «Укрконверс» з 2013 року знаходиться в стані повного відновлення господарської діяльності, у зв'язку з чим у період з 2013 року по 2015 р. господарська діяльність на підприємстві не проводилась в результаті чого фінансові ресурси у підприємства за даний період відсутні. Здійснення подальших виплат позивачу по заробітній платні гарантується проводити належним чином. Вважають вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими. Просили у позові відмовити повністю.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин.

За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що наказом № 16к від 24.10.2013 року позивач ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до ДП «Укрконверс» на посаду заступника директора. (а.с.8)

Також встановлено, що того ж дня з позивачем був укладений Контракт (трудовий договір) строком до 24 жовтня 2018 року (а.с.15-18).

Статтею 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру оплати праці, до якої відноситься основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

З довідки № 13/03 від 13.03.2015р. вбачається, що заборгованість по заробітній платі за період з 24.10.2013р. по 01.05.2014р. позивача ОСОБА_1 складає 54632,85 грн. (а.с.32).

18 грудня 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з відповідача ДП «Укрконверс» на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 54632,85 грн., яка позивачу не виплачена.

Відповідно до п. 18 Контракту від 24.10.2013р. якщо роботодавець прострочив виконання грошового зобовязанння та іншого зобов'язання на вимогу працівника зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, та три проценти річних від суми простроченого боргу, а також пеню в розмірі 1,5% від суми несвоєчасного виконаного грошового та іншого зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Керуючись вимогами ст.11 ЦПК України, суд приймає до уваги визначений позивачем період утворення заборгованості з виплати нарахованих і не виплачених сум заробітної плати з 24.10.2013 року по 30.04.2014 року, оскільки сума в розмірі - 54 632,85 грн. утворилась саме за цей період.

Між тим, при перевірці наданого позивачем розрахунку встановлено його помилковість, оскільки за підрахунками суду (по даним формули в програмі «Ліга Закон») вбачається про необхідність стягнення з Державного підприємства «Укрконверс» () на користь ОСОБА_1 грошової компенсації у вигляді інфляційних втрат від суми невиплаченої заробітної плати за період з 24.10.2013 року по 30.04.2014 року в сумі - 3933 грн. 57 коп.; три відсотки річних від суми невиплаченої заробітної плати за період з 24.10.2013 року по 30.04.2014 року в сумі - 848 грн. 68 коп.; пеню в розмірі 1,5 % річних від суми невиплаченої заробітної плати за період з 24.10.2013 року по 30.04.2014 року розмірі - 154 884 грн. 13 коп., а всього в розмірі - 159 666, 13 грн.

Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що позивачем не було доведено і обґрунтовано суми боргу на відрядження та судом не встановлено незаконності дій відповідача щодо таких обставин, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення боргу видатків на відрядження в розмірі - 2672,33 грн. та нарахованих на них сум інфляційних втрат, 3% річних, пені слід залишити без задоволення.

Також, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача про стягнення на його користь з відповідача компенсації з урахуванням індексу споживчих цін від суми заборгованості в розмірі - 20 922,12 грн., оскільки умовами Контракту від 24.10.2013 року її стягнення не передбачено та позивачем не доведено в судовому засіданні з посиланням на вимоги чинного законодавства про необхідність її стягнення, не надано відповідних розрахунків з яких виходив позивач при її обрахунку.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 50000 грн. задоволенню не підлягають, так як позивачем не доведено належними та допустимими доказами заподіяння її відповідачем, враховуючи те, що відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як вбачається з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Нормами ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини щодо підстав стягнення моральної шкоди, оскільки не доведено факту заподіяння зі сторони відповідача позивачу моральних страждань, втрат немайнового характеру позивачу.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме в частині стягнення з відповідача грошової компенсації у вигляді інфляційних втрат від суми невиплаченої заробітної плати за період з 24.10.2013 року по 30.04.2014 року в сумі - 3933 грн. 57 коп.; три відсотки річних від суми невиплаченої заробітної плати за період з 24.10.2013 року по 30.04.2014 року в сумі - 848 грн. 68 коп.; пеню в розмірі 1,5 % річних від суми невиплаченої заробітної плати за період з 24.10.2013 року по 30.04.2014 року розмірі - 154 884 грн. 13 коп., а всього в розмірі - 159 666, 13 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір пропорційно до суми задоволених позовних вимог в розмірі - 1596, 66 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України; суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Укрконверс» () на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у вигляді інфляційних втрат від суми невиплаченої заробітної плати за період з 24.10.2013 року по 30.04.2014 року в сумі - 3933 грн. 57 коп.; три відсотки річних від суми невиплаченої заробітної плати за період з 24.10.2013 року по 30.04.2014 року в сумі - 848 грн. 68 коп.; пеню в розмірі 1,5 % річних від суми невиплаченої заробітної плати за період з 24.10.2013 року по 30.04.2014 року розмірі - 154 884 грн. 13 коп., а всього в розмірі - 159 666 (сто п»ятдесят дев»ять тисяч шістсот шістдесят шість) гривень 13 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Укрконверс» () в дохід держави судовий збір у розмірі - 1 596 грн. 66 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: