Справа № 291/366/14-ц
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2015 року

Ружинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Нейла В.М.

при секретарі - Герасимчук Н.П.

з участю: - позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача Лянги В.М., Горєва О.О.

прокурора Афійчука Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Ружині справу за позовом ОСОБА_1 до Ружинської районної державної адміністрації, Топорівської сільськї ради Житомирської області про визнання права користування на умовах оренди земельною ділянкою водного фонду та водним об'єктом

встановив:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом, по-силаючись на те, що 1 листопада 2001 року він уклав з Ружинською районною державної адміністрацією Житомирської області договір оренди земельних ділянок водного фонду та водних об'єктів, розташованих на території Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області строком на 10 років. Умови вказаного договору він виконував належним чином і після закінчення строку дії договору, тобто після 1 листопада 2011 року продовжує відкрито використовувати спірні земельні ділянки, сплачуючи орендну плату. Жодних заперечень від Ружинської РДА йому не надходило. Вважав, що оскільки фактично орендні відносини тривають і по даний час, тому відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та ст. 764 ЦК України зазначений договір оренди є пролонгованим на той же строк. З урахуванням викладеного, позивач просив визнати за ним право користування на умовах оренди спірною земельною ділянкою строком до 1 листопада 2021 року.

В судовому засідання позивач та його представник позовні вимоги підтримали з вище наведених вище підстав.

В судовому засіданні представник відповідача - Ружинської райдержадміністрації відносно задоволення позову заперечив, пояснивши, що на час закінчення строку дії договору оренди землі, укладеного райдержадміністрацією з ОСОБА_1, повноваження щодо розпорядження вказаною земельною ділянкою перейшли до Топорівської сільської ради Ружинського району, оскільки ця земельна ділянка перебуває в межах населеного пункту. З письмовими заявами щодо укладення додаткової угоди до договору оренди від 01.11.2001 р. позивач до райдержадміністрації не звертався, будь-яких рішень з вказаного питання не при-ймалось.

В судовому засіданні представник відповідача - Топорівської сільської ради Ружинського району позовні вимоги не визнав повністю, пояснивши, що фактично після закінчення строку дії договору оренди в листопаді 2011 року і по даний час позивач не користується спірною земельною ділянкою, Топорівська сільська рада заперечувала щодо поновлення договору оренди з ОСОБА_1 і про це неодноразово повідомляла як Ружинську райдержадміністрацію, так і самого ОСОБА_1 за місцем його реєстрації, вказаним в договорі оренди, а також за місцем його перебування в с.Топори Ружинського району.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що у задоволені позовних вимог необхідно відмовити на підставі наступного.

01.11.2001 року між Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельних ділянок водного фонду та водних об'єктів загальною площею 48.40 га (а.с.6-8).

Відповідно до п.1.1 вказаного договору орендодавець - Ружинська райдержадміністра-ція передала ОСОБА_1, а він, як орендар, набув право на оренду зазначеної земельної ділянки водного фонду, яка розташована на території Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області на підставі п.1.3 договору строком на 10 років, тобто сторонами було погоджено строк його дії.

Згідно з п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно з ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент ви-никнення спірних правовідносин, тобто на час закінчення строку дії договору) у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про понов-лення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Крім того, відносини найму (оренди) врегульовані, зокрема, ч. 1 ст. 764 ЦК України визначено, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до п.З розділу X Перехідних Положень ЗКУ в редакції станом на 01.11.2011, у випадках, коли земельні ділянки надані в оренду до введення в дію цього Кодексу органами, повноваження яких з надання земельних ділянок з прийняттям цього Кодексу змінені, продовження строку оренди зазначених земельних ділянок здійснюється органами,що мають право надання вказаних земель за цим Кодексом.

Відповідно до п.12 розділу X Перехідних Положень ЗК України (в редакції станом на 01.11.2011 р.), до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці другому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за ме-жами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Враховуючи те, що на момент закінчення договору оренди, земельна ділянка водного фонду, яка є предметом розгляду в суді, знаходиться в межах населеного пункту, то нею вправі розпоряджатись Топорівська сільська рада.

Як вбачається зі ст.6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на виконан-ня Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає роз-порядження, а керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів - накази.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо регулювання земельних відносин і з вказаних питань рада в межах своїх пов-новажень приймає акти у формі рішень( ст.59 вказаного Закону).

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №7 (із змінами та доповненнями) при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи орга-нів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на роз- роблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задово- лення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права. Суд вирішує ці питання по суті, якщо це відповідає закону (наприклад, визнає відповідно до частини третьої статті 1 Закону України від 5 червня 2003 р. № 899-IV ( 899-15 ) «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай), якщо районною (міською) державною адміністрацією безпідставно відмовлено у видачі документа, що посвідчує право на земельну частку (пай); вирішує відповідно до частини четвертої статті 7 Закону України від 19 червня 2003 р. N 973-IV ( 973-15 ) «Про фермерське господарство» питання про надання земельної ділянки у власність або оренду для створення фермерського господарства, якщо відповідна районна (міська) державна адміністрація чи орган місцевого самоврядування безпідставно відмовили в цьому або, незважаючи на рішення суду, що зобов'язує їх розглянути заяву з цього приводу, не розглядають її за наявності необхідних документів). В інших випадках суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки,

зміну цільового призначення землі тощо.

Однак позивачем не надано суду доказів прийняття Ружинською районною державною адміністрацією чи Топорівською сільською радою Ружинського району розпорядження чи рішення про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду укладеного з ним 01.11.2001 р..

З листів Топорівської сільської ради Ружинського району від 21.04.2010 р., від 01.11. 2011 р., адресованих ОСОБА_1 за його адресою проживання, зазначеною в договорі оренди водного об'єкта та земельної ділянки водного фонду вбачається, що Топорівська сільська рада заперечувала поновлення вказаного договору оренди (а.с.78-83).

Суд критично розцінює показання допитаних у суді свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,ОСОБА_8,ОСОБА_9, які пояснили суду, що проводили роботи по утриманню ставка, який пребував в оренді ОСОБА_1 в с.Топори, його охороні і зарибленню, ОСОБА_10, який показав, що його город, який прилягає до ставка був затоплений, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, які пояснили суду, що утримання ставка ОСОБА_1 проводилось в неналежному стані, ОСОБА_15, який пояснив, що за кошти ОСОБА_1 було проведено ремонт дамби на спірному ставку, ОСОБА_16, яка поряснила суду, що до 2010 року працювала на посаді голови Ружинської райдержадміністрації, але конфліктитних ситуацій з ОСОБА_1у неї не було, оскільки показання свідків є неконкретними, без зазначення чітких дат, мають загальний характер, з яких не можна зробити однозначного висновку про намір ОСОБА_1 поновити оренду ставка в с.Топори.

Суд також критично розцінює показання свідка ОСОБА_17 про зариблення ставка в с.Топори ОСОБА_1, оскільки свідок не зміг назвати конкретну дату зариблення ставка.

Суд також не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на акти зариблення ставка,

оскільки позивач не реалізував своє переважне право на поновлення договору оренди земель водного фонду у встановлений законом спосіб, його вимоги щодо визнання такого права у судовому порядку в обхід встановленої процедури є безпідставними, тому визнання за по-зивачем права користування на умовах оренди земельною ділянкою водного фонду та водним об'єктом в зв'язку з поновленням договору оренди землі за відсутності рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування щодо поновлення дії договору оренди є порушенням виключного права вказаних органів на розпорядження зем-лями і в зв'язку з цим вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.33 Закону України « Про оренду землі», ст.85 Водного кодексу України, ст.116 Земельного кодексу України , ст.ст.1,6,21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст.ст.26,59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.88, 209, 212,213,215 ЦПК України, суд , -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Ружинської районної державної адміністрації, Топорівської сільськї ради Житомирської області про визнання права користування на умовах оренди земельною ділянкою водного фонду та водним об'єктом відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Житомирської області через Ружинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. М. Нейло.