Суддя Горчакова О. І.
Провадження № 2/644/724/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
15 квітня 2015 р. Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судовим засіданням - судді Горчакової О.І.,
секретаря судових засідань - Купченко Р.В.,
позивач ОСОБА_2 - не з'явився,
представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4;
відповідачі: ОСОБА_5 - не з'явився,
ОСОБА_6 - не з'явився,
ОСОБА_7 - не з'явився,
розглянувши у судовому засіданні у залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова у м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 «Про примусове виселення з квартири»,
До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшов вказаний позов (а.с. 2-7).
- висилити Відповідачів з квартири № 8 загальною площею 36,1 кв.м, житловою площею 28,3 кв.м., що знаходиться в будинку АДРЕСА_1.
Ухвалою суду від 29 січня 2015 року провадження у зазначеній справі відкрито (а.с.53).
Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, надали заперечення проти позову.
Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
У запереченні проти позову вказали, що заочне рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 07 листопада 2012 року, яким було присуджено до стягнення суму, вони - ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7,- не отримали. Сума боргу, яка вказується у рішенні суду, на його думку, є необґрунтованою (а.с. 154-158).
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом установлено:
Колегія суддів Апеляційного суду Харківської області у складі головуючого судді Костенко Т.М., суддів Міненкової Н.О., Гальянової І.Г. ухвалила рішення від 05 листопада 2014 року яким скасував рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10 червня 2014 року (а.с.18). Позовні вимоги були задоволені частково, а саме: за договором позики від 23 грудня 2010 року на суму 574 663 грн. 58 коп. суд присудив звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 8 загальною площею 36,1 кв.м. житловою площею 28,3 кв.м. що заходиться в будинку АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_5 (а.с 48).
Згідно п.1 договору іпотеки , з метою забезпечення виконання зобов'язанння, що виникло у іпотекодавця , іпотекодавець передає іпотекодержателю квартиру № 8 загальною площею 36,1 кв.м. житловою площею 28,3 кв.м. що знаходиться у будинку АДРЕСА_1 (а.с.12).
Згідно витягу із реєстру прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 48)
На запит суду Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Харківській області Міністерства юстиції України була надана інформація про наявність трьох виконавчих проваджень, відкритих на підставі виконавчих листів, а саме:
- виконавчий лист на виконання рішення суду № 2029/3277/12, провадження №2/2029/1208/2012 про стягне з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 суму боргу 517444 грн. 58 коп.;
-виконавчий лист на виконання рішення суду № 2020/3277/12, провадження № 2/2029/1208/2012 Про стягання з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 суму боргу 3219 грн. 00 коп.;
Позивач звертався із письмовою вимогою до Відповідачів про звільнення житлової квартири, що є предметом іпотеки, яка була отримана ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.21,69,70,71,72)
Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступного:
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.
Статтею 40 Закону України "Про іпотеку" також передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майномі він реалізовує їх на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 379 ЦК України вказує що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Згідно ст. 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.
Права власника житлового будинку квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Статтею 43 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що початкова ціна продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до положень ч.3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Позивач прохає висилити Відповідачів з квартири № 8 загальною площею 36,1 кв.м, житловою площею 28,3 кв.м., що знаходиться в будинку АДРЕСА_1. Проте, рішенням від 05 листопада 2014 року Апеляційного суду Харківської області, визначено, що в рахунок задоволення вимог ОСОБА_2 за договором позики від 23 грудня 2010 року звернути стягнення на предмет іпотеки - кв. АДРЕСА_1, шляхом надання іпотекодержателю права на продаж іпотеки будь-якій третій особі-покупцю на його власний розсуд за ціною, встановленою на рівні, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна на момент продажу.
Посилання Позивача на наявність підстав для виселення відповідачів, у тому числі і направлення їм повідомлення-заяви про виселення з квартири АДРЕСА_1, не може бути прийняте судом як доказ в підтвердження позовних вимог. Відповідно до ч.9 ст. 109 ЖК України громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Вказані вимоги ч. 9 ст. 109 ЖК України взагалі не дотримані Позивачем(а.с.36).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 11, 57-60, 88, 212, 215, 224-226 ЦПК України, п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України, ст. ст. 509, 526,530, 543, 553, 554, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 33, 39-40 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 9, 109 ЖК України, суд
У задоволені позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 «Про примусове виселення з квартири» - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі проголошення короткого рішення право на оскарження наступає із дня отримання повного рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.І. Горчакова