Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/6062/14-ц Головуючий у 1-й інст. Куліченко М. В.
Категорія 27 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

при секретарі Ковальській Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський Акціонерний Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" Славкіної Марини Анатоліївни на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 лютого 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 11.08.2011 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір №BLаЖГА00061195, згідно з яким відповідачу надано кредитні кошти в сумі 19 000 грн. строком на 36 місяців зі сплатою 15% річних за користування кредитом. Банк свої зобов»язання виконав у повному обсязі, а відповідач, в порушення взятих на себе зобов»язань, допустив заборгованість, яка станом на 11.08.2014 року складає 85 836,87 грн., з яких заборгованість за кредитом - 17 275,46 грн., відсотками - 7 007,78 грн., комісією РО- 10 640,00 грн., платою за пропуск платежів - 50 913,63 грн. Просив стягнути суму заборгованості - 85 836,87 грн. та витрати, пов»язані з оплатою судового збору - 858,36 грн.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 лютого 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ „Всеукраїнський акціонерний Банк" 54 923,24 грн. боргу за кредитним договором та 549,23 грн. понесених судових витрат. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" Славкіна М.А. просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні стягнення неустойки та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь ПАТ „Всеукраїнський акціонерний Банк" суму неустойки в розмірі 50 913,63 грн. Зазначає, що жодних обставин , які впливали б на виконання зобов»язань відповідачем чи інших обставин, що мають значення для прийняття рішення, суд не навів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України , колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виходячи з положень статей 610, 612, 625, 629 ЦК України - договір є обов'язковим до виконання; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст.611 ЦК України).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи 11.08.2011 року між ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" з однієї сторони та ОСОБА_2 з іншої сторони було укладено кредитний договір № BLаЖГА00061195 /а.с.7-14/, згідно з яким останньому надано кредитні кошти в сумі 19 000 грн. зі сплатою 15% річних за користування кредитом строком на 36 місяців, до 11.08.2014 року, а також затверджено графік погашення заборгованості по кредиту /а. с. 15-16/.

Банк виконав взяті на себе зобов"язання за кредитним договором та надав кредитні кошти, проте позичальник ОСОБА_2 взяті на себе зобов"язання належним чином не виконував, щомісячні платежі в розмірі та строки, які встановлені в договорі, не здійснював, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку банку станом на 26.08.2014 року становить 85 836,87 грн., в тому числі заборгованість за кредитом - 17 275,46 грн., відсотки -7 007,78 грн., комісія РО - 10 640,00 грн., плата за пропуск платежів - 50 913,63 грн. /а.с.6/.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що зобов"язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору або закону та дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у зв»язку з порушенням зобов»язань відповідачем.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції про зменшення розміру неустойки.

Позивачем не заперечується, що сума 50 913,63грн., зазначена банком як плата за пропуск платежів, є пенею.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду , якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Розмір пені обраховано банком за період з 12.09.2013 року по 12.08.2014 року в сумі 50 913,63 грн./а.с.6/.

Встановивши, що розмір пені значно більший від розміру боргових зобов»язань та, врахувавши сімейний і майновий стан боржника та його заяву про зменшення суми пені, суд дійшов обґрунтованого висновку про зменшення суми неустойки до 20 000грн.

Висновок суду першої інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 3 вересня 2014 року (справа №6-100цс14), яка є обов»язковою для всіх судів України.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі про необхідність стягнення пені в повному розмірі, не ґрунтуються на встановлених фактичних обставинах справи та суперечить засадам розумності та справедливості в контексті положень ч.3 ст.551 ЦК України.

З огляду на наведене рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" Славкіної Марини Анатоліївни відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді