БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/249/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2015 р. Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Луговця О.А.

при секретарі Чорнуха Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного судового рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 25 березня 2015 року, ухваленому в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, вимоги позивачки задоволено частково й стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 28 січня 2014 року в розмірі 9355,29 грн., в тому числі: 8000 грн. основна сума позики, 1256,00 грн. інфляційні нарахування, 99,29 грн. 3% річних від простроченої суми, а також 212,70 грн. судового збору.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд даного заочного рішення, посилаючись на те, що у визначений час не міг зявитися в судове засідання з поважних причин, оскільки виїздив до м. Дніпропетровська за довідкою для оформлення пенсії, яку передав до Управління ПФУ в Борзнянському районі через знайомих людей, а сам залишився у свого сина в м. Києві через хворобу. Також зазначає, що ніякого боргу в нього перед ОСОБА_2 не існувало, грошей у неї на трактор не позичав, а ОСОБА_2 викрала в нього ряд цінних документів, за які вимагала 8000 грн.; надана позивачкою розписка не є борговим документом, так як у ній не йдеться мова про запозичення коштів.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що отримав судову повістку 21 березня 2015 року, але терміново автомобілем виїхав до м. Дніпропетровська за документами для призначення пенсії, а на зворотньому шляху 23 березня 2015 року зупинився у м. Києві через хворобу; підтверджуючих документів про це у нього немає. Стверджує, що мав достатньо власних коштів для придбання трактора й грошей у ОСОБА_2 не позичав. З приводу викрадення позивачкою документів до правоохоронних органів не звертався.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила проти скасування заочного рішення суду, вважаючи його законним і обгрунтованим.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до приписів ч.3 ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або ж скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

За змістом положень ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Системний аналіз зазначеної норми закону вказує на те, що для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення, тобто лише сукупність цих двох умов є підставою для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду у загальному порядку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.224, ст.227 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється рекомендованим листом із повідомленням копія заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

За змістом положень ст.74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик; судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, й у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином; судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, судові повістки ОСОБА_1 про розгляд справи на 25 березня 2015 року о 09-00 год. були направлені йому рекомендованими листами з повідомленням про вручення за адресами реєстраційного обліку та фактичного проживання й отримані відповідачем особисто 21 березня 2015 року, тобто вимоги ст.74 ЦПК України дотримані.

ОСОБА_1 після отримання судової повістки жодних заяв до суду про розгляд справи в його відсутність, відкладення розгляду справи через поважність причин неявки, а також заперечень проти позову не подавав.

Тому, з урахуванням вищевказаних обставин, суд у відповідності до положень ст.ст.74, 224 ЦПК України мав всі законні процесуальні підстави для винесення заочного рішення.

Постановлене Борзнянським районним судом Чернігівської області 25 березня 2015 року заочне рішення цього ж дня було направлено ОСОБА_1 й вручено йому особисто 04 квітня 2015 року.

Наведені ОСОБА_1 у заяві причини неявки в судове засідання суд не може визнати поважними, оскільки не підтверджені ніякими доказами (проїзними квитками, чеками з АЗС на придбання палива, медичними довідками, тощо). Натомість, згідно інформації Управління ПФУ в Борзнянському районі та наданих копій документів ОСОБА_1 звернувся до них за призначенням пенсії 11 лютого 2015 року, тобто ще до ініціювання позивачкою судового спору; документи про роботу ОСОБА_1 з Дніпропетровської області датовані жовтнем 2014 року й не узгоджуються з його твердженнями про необхідність термінового виїзду за їх одержанням. При цьому, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості повідомити суд про причини своєї неявки засобами телефонного чи телеграфного звязку, що не заперечується і ним самим у судовому засіданні.

Доводи ОСОБА_1 про необґрунтованість вимог ОСОБА_2 також не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені ніякими доказами.

Так, щодо викрадення в нього ОСОБА_2 паспорта, військового квитка, державних актів на землю ОСОБА_1 з відповідною заявою до правоохоронних органів не звертався; факт вчинення відносно нього з боку позивачки шахрайських дій чи вчинення тиску при написанні боргової розписки у встановленому законом порядку не доведено. Відсутність у розписці слів «позика», «позичив», «взяв у борг» також не свідчить про відсутність у відповідача з позивачкою відносин зобовязального характеру, оскільки досліджуючи зазначений документ, судом було зясовано його справжню правову природу та цілком обґрунтовано віднесено до боргової розписки, що узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року по справі №6-63цс13, які з огляду на приписи ст.360-7 ЦПК України є обовязковими для всіх судів України. Відповідачем ніяких доказів про сплату позивачці визначених у борговому документі коштів не було надано; компенсаційні втрати згідно ст.625 ЦК України нараховано правомірно. Посилання ОСОБА_1 про наявність у нього власних зароблених коштів для придбання трактора не заслуговують на увагу, оскільки не виключають можливості отримання позики; до того ж, значна частина заробітку відповідача отримана ним у 2012 році, тоді як позика оформлена у січні 2014 року.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Борзнянського районного суду від 25 березня 2015 року є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.231, 232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного судового рішення залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець