Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1029/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 квітня 2015 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Федорак Л.М., секретаря Сапи А.М., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Слободо-Петрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік - ОСОБА_2 (спадкодавець). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу спадкового майна входить житловий будинок з допоміжними господарчими побудовами, що розташований у АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу від 11.08.1994 р., а також земельна ділянка площею 0,43 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в с. Оржиця Гребінківського району Полтавської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 03.05.1996 р. Слободо-Петрівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області на підставі рішення Слободо-Петрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області № 2 від 20.01.1996 р. ОСОБА_2 заповіту не склав. Позивач як спадкоємець першої черги за законом звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, інші спадкоємці першої черги відмовились від прийняття спадщини на користь позивача. Однак нотаріус відмовила через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. З огляду на викладене, позивач просить визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 Від позивача та представника відповідача надійшли заяви, згідно яких просять розглядати справу без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, а представник відповідача проти позовних вимог не заперечує.

З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин.

Відповідно до частини 4 статті174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом на підставі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7). Таким чином, в силу частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України ІНФОРМАЦІЯ_2 на усі права та обов'язки, що належали йому на цей момент відкрилась спадщина.

З постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.27-28) судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 (далі - спадкодавець) діти померлого - син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 відмовились від прийнятття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1, яка прийняла спадщину. Однак позивачу нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про прво на спадщину за законом після померлого чоловіка ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що нотаріусу на спадкове майно не надано необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів. Зокрема, не надано документ, який посвідчує реєстрацію за спадкодавцем право власності на житловий будинок. Водночас, в Державному акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 03.05.1996 р. Слободо-Петрівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області зазначено прізвище власника «ОСОБА_2», що не відповідає прізвищу спадкодавця «ОСОБА_2».

Крім того, згідно довідки відділу Держземагенства у Гребінківському районі Полтавської області № 01-11/1194 від 06.06.2014 р. позивачу відмовлено у видачі витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,43 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в с. Оржиця Гребінківського району Полтавської області (Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 03.05.1996 р. Слободо-Петрівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області), оскільки на земельну ділянку не був присвоєний кадастровий номер, а технічна документація із землеустрою, на підставі якої визначається кадастровий номер, на померлу людину не виготовляється.

Відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право.

Як вбачається із договору купівлі-продажу від 11 серпня 1994 року (а.с. 11-12) ОСОБА_2, що мешкає в АДРЕСА_1 купив житловий будинок з допоміжними господарчими побудовами в с. Оржиця, Гребінківського району Полтаської області, що розташовані на земельній ділянці 0,41 га, яка належить Слободо-Петрівській сільській раді Гребінківського району Полтавської області. Згідно статті 227 ЦК УРСР № 1540-VI від 18.07.1963 р. в редакції, чинній на момент укладення договору, договір був зареєстрований за місцем знаходження будинку у Слободо-Петрівській сільській раді. Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 згідно чинного на той час ЦК УРСР набув особистої власності на вказаний будинок та провів реєстрацію такого права.

Водночас, на підставі вищевказаного, а також експертного висновку № 056/798-d від 22 липня 2014 р., згідно якого українські записи прізвища ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є ідентичними, зіставлення даних довідки № 285/02-26 від 12.05.2014 р., вищевказаного договору купівлі-продажу від 11 серпня 1994 року (а.с. 11-12), державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 03.05.1996 р. Слободо-Петрівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області (а.с. 13), судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 11 серпня 1994 року (а.с. 11-12) право власності набув спадкодавець.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Таким чином, відповідне право залишилось дійсним до моменту смерті спадкодавця.

З довідки виконавчого комітету Слободо-Петрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області № 285/02-26 від 12 травня 2014 року (а.с. 14) судом встановлено, що домоволодінню, яке належало спадкодавцю присвоєна юридична адреса АДРЕСА_2.

Таким чином, судом встановлено, що жилий будинок з допоміжними господарчими побудовами в селі Оржиця Гребінківського району Полтавської області, що належав спадкодавцю, знаходиться за адресою АДРЕСА_2. Згідно технічного паспорту (а.с. 18-19) на садибний (індивідкальний) житловий будинок за адресою АДРЕСА_2, він складається з житлового будинку та наступних господарських будівель та споруд: «А-1» - житлового будинку, «Б» - сараю-літньої кухні, «б» - сараю, «В» - гаража, «Д» - сараю, «Г» - вбиральні, «К» - літнього душу, «№ 1» - огорожі, «№ 2» - водогону, «№ 3» - колодязя, «№ 4» - ями вигрібної.

Згідно ч. 1 ст. 381 ЦК України до складу садиби входять, зокрема, житловий будинок та господарсько-побутові будівлі.

Водночас, з Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 03.05.1996 р. (а.с. 13) вбачається, що ОСОБА_2, який мешкав АДРЕСА_1, на підставі рішення Слободо-Петрівської сільської ради народних депутатів № 2 від 20 січня 1996 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,43 га, що розташована на території с. Оржиця, Полтавська область, в межах згідно з планом для ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 23.

Згідно частини 1 статті 23 чинного на той час ЗК України № 561-XII від 18 грудня 1990 р., що був введений в дію з 15 березня 1991 року, право власності або право постійного користування землею посвідчувались державними актами, які видавалися і реєструвалися сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» N 3613-VI від 7 липня 2011 року з наступними змінами та доповненнями земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Зважаючи на зазначене, а також на експертний висновок № 056/798-d від 22 липня 2014 р., згідно якого українські записи прізвища ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є ідентичними, зіставлення даних довідки № 285/02-26 від 12.05.2014 р., вищевказаного договору купівлі-продажу від 11 серпня 1994 року (а.с. 11-12), державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 03.05.1996 р. Слободо-Петрівською сільською радою народних депутатів на підставі рішення Слободо-Петрівської сільської ради народних депутатів № 2 від 20.01.1996 р. (а.с. 13), судом встановлено, що саме спадкодавець за життя набув права власності на вказану земельну ділянку та зареєстрував його. Відповідно до частин 3 та 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV вказане право залишилось дійсним до моменту смерті спадкодавця.

З огляду на викладене, позивач успадкувала вищевказані житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та земельну ділянку, на які право власності на момент відкриття спадщини належало спадкодавцю.

Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, визнання права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та земельну ділянку за позивачем в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, на підставі ч. 1 ст. 381, ч.ч. 1 та 2 статті 1220 ЦК України, ст. 227 ЦК УРСР № 1540-VI від 18.07.1963 р., ч. 1 ст. 23 ЗК України № 561-XII від 18 грудня 1990 р., ч.ч. 3 та 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» N 3613-VI від 7 липня 2011 року з наступними змінами та доповненнями, керуючись ст. ст. 1, 10, 11, 60, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до Слободо-Петрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на спадщину, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті ОСОБА_2, зокрема, на

житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований у АДРЕСА_2, та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку, «Б» - сараю-літньої кухні, «б» - сараю, «В» - гаража, «Д» - сараю, «Г» - вбиральні, «К» - літнього душу, «№ 1» - огорожі, «№ 2» - водогону, «№ 3» - колодязя, «№ 4» - ями вигрібної;

земельну ділянку площею 0,43 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Полтавська область с. Оржиця згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 03.05.1996 р. Слободо-Петрівською сільською радою народних депутатів на підставі рішення Слободо-Петрівської сільської ради народних депутатів № 2 від 20.01.1996 р.

Рішення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Полтавської області через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л. М. Федорак