Справа № 463/6004/14 Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 22-ц/783/2690/15 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Щербая В.П.,

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4, представників ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про усунення перешкод в користуванні майном, -

ВСТАНОВИЛА:

12 листопада 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулися до суду із зазначеним позовом у якому на підставі ст.391 ЦК України просили:

зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні їх майном - житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 співвласниками якого вони є шляхом надання безперешкодного доступу до вказаного будинку, наданням дублікатів ключів від вхідних дверей та наданням можливості вільно користуватися своєю часткою і розпоряджатися нею на власний розсуд.

Стягнути з відповідачів солідарно, витрати на оплату судового збору та послуги адвоката в сумі 2000 гривень (а.с.4-7, 51).

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 17 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9 усунути ОСОБА_5 перешкоди в користуванні та розпорядженні 1/8 частиною житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 шляхом надання безперешкодного доступу до житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 108,6 кв.м, надання дублікатів ключів від вхідних дверей будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9 усунути ОСОБА_4 перешкоди в користуванні та розпорядженні 1/8 частиною житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 шляхом надання безперешкодного доступу до житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 108,6 кв.м, надання дублікатів ключів від вхідних дверей будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2. ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 243 (двісті сорок три) гривні, 60 копійок судового збору та 1000 (одну тисячу) гривень витрат на правову допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що наявність зареєстрованого кримінального провадження, яке внесене в ЄРДР 05 серпня 2014 року за ознаками злочину, передбаченого ст.382 КК України (невиконання судового рішення) не свідчить про чинення позивачем перешкод у користуванні житловим будинком.

Звертає увагу на те, що позов датований 10 листопада 2014р., а право власності на свою 1/8 частку ОСОБА_4 зареєструвала в будинку 17.10.2014р., а ОСОБА_5 відповідно 24 жовтня 2014року. Тобто проміжок часу з моменту реєстрації права власності на частку в будинку до подання позову є незначний. Позивачі не були співвласниками будинку, не мали права на розпорядження майном та не звертались до них з вимогою про допуск їх в будинок.

Також вважає, що стягнення витрат на правову допомогу адвоката ОСОБА_7 у розмірі 1000 гривень є безпідставним та необгрунтованим.

Просить рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги ОСОБА_4, представників ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до положень ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном.

Як вірно установлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_4 є власником 1/8 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 жовтня 2014 року після смерті чоловіка ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, виданого державним нотаріусом Винниківської державної нотаріальної контори (а.с.9) та витягу із державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 17 жовтня 2014 року (а.с.10-11).

Позивач ОСОБА_5 є власником 1/8 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 жовтня 2013 року, після смерті діда ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, виданого державним нотаріусом Винниківської державної нотаріальної контори (а.с.15) та витягу із державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 24 жовтня 2014 року (а.с.16-19).

Крім того, співвласниками даного будинку є ОСОБА_2 із 1/2 часткою, згідно даних витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.11.2014 року, ОСОБА_8 із 1/8 часткою, згідно даних витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.01.2014 року та ОСОБА_9 із 1/8 часткою згідно даних витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.01.2014 року (а.с.61-64).

Співвласники будинку не можуть домовитися про порядок володіння та користування своїм майном.

Зокрема, як пояснили в суді апеляційної інстанції ОСОБА_4, представники ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, відповідачі змінили замок від вхідних дверей до спірного будинку і не допускають їх туди. Вони з цього приводу звернулися до Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області і по даному факту відкрито кримінальне провадження.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції не заперечував, що ключі від вхідних дверей спірного будинку дійсно знаходяться у його довірительки, однак позивачі не бажають узгоджувати час з нею коли зможуть зайти у цей будинок.

Таким чином підтверджено, що відповідачі дійсно чинять перешкоди позивачам у користуванні їх власністю і суд першої інстанції на підставі поданих доказів обґрунтовано захистив їхнє право на користування та розпорядженням їх майном.

Не знайшли свого підтвердження й доводи апеляційної скарги про необґрунтованість стягнення з відповідачів на користь позивачів 1000 гривень компенсації витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як на час звернення з позовом до суду (станом на листопад 2014 року ), так і на час постановлення оскаржуваного рішення по справі (17 лютого 2015 року), мінімальний розмір заробітної плати в Україні згідно Законів України «Про державний бюджет України» на 2014 та 2015 роки становив 1218 гривень.

Відтак, граничний розмір компенсації на правову допомогу у цивільних справах за одну годину не може перевищувати 487,20 гривень (1218 х 40 : 100 =487,20 гривень).

Із матеріалів справи убачається, що представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7 брав участь у написанні позовної заяви та зборі процесуальних документів (а.с.1-19), приймав участь в судових засідання 30 грудня 2014 року з 10 год.38 хв. до 10 год. 45 хв. (а.с.33), 29 січня 2015 року з 15 год. 43 хв. до 16 год.21 хв. (а.с 57-58), 17 лютого 2015 року з 12 год. 29 хв. до 17 год. 40 хв.(а.с.72-74), ним уточнювалися позовні вимоги позивачів (а.с.39).

Тому визначений судом розмір компенсації витрат на правову допомогу з відповідачів на користь ОСОБА_7 в сумі 1000 гривень з урахування його участі в трьох судових засіданнях та під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, узгоджується із положеннями закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та відповідає принципам розумності виваженості та справедливості.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.