АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5943/2015 Головуючий у першій інстанції - Фаркош Ю.А.
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Крижанівської Г.В.,Шебуєвої В.А.,

при секретарі Троц В.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 5 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» про визнання договору неукладеним,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2014 року ОСОБА_3звернувся до суду з позовом до ТОВ «Український промисловий банк» про визнання договору неукладеним.

Свої вимоги мотивував тим, що 20.03.2008 він уклав договір № 2620/01/386 банківського рахунку, згідно якого банк відкрив поточний балансовий рахунок в доларах США. Вважає договір банківського рахунку таким, що не відповідає чинному законодавству, оскільки не містить обов'язкові умови відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженої постановою НБУ № 492 від 12.11.2003 щодо укладення договору в письмовій формі, додатку до Інструкції про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою НБУ № 457 від 13.12.2006, а також Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого Постановою Правління НБУ № 280 від 17.06.2006 щодо вимог до нумерації рахунків аналітичного обліку. Відповідно до ст. 638 ЦК України вважає договір неукладеним.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05.03.2015 в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, оскільки судом першої інстанціїне прийнято до уваги роз'яснення Пленуму ВСУ та належним чином не досліджений договір банківського рахунку в іноземній валюті.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просила її задовольнити.

Представник відповідачавсудове засідання не з'явивсь, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 305 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що при підписанні спірного договору, всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договору були дотримані, а тому не вбачається підстав стверджувати про невідповідність їх умов вимогам законодавства та вважати договір неукладеним.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що 20.03.2008 між позивачем та відповідачем укладено договір банківського рахунку фізичної особи в іноземній валюті № 2620/01/386. Згідно з умовами договору відповідач зобов'язався відкрити позивачу поточний рахунок в доларах США, а позивач, у свою чергу, своєчасно здійснювати оплату за виконані банком операції і надані послуги у відповідності до «Тарифів на обслуговування рахунків фізичних осіб» затверджених Тарифним комітетом Банку, а також не пізніше наступного дня повідомляти Банк про всі виявлені неточності або помилки у виписках з рахунку та інших документах про невизнання (не підтвердження) підсумкового сальдо за рахунком.

Частиною 1 статті 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України, передбачено, що сторони є вільні в укладенні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 208 ЦК України передбачено обов'язковість письмової форми правочину який укладається між фізичною та юридичною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Пунктом 8.1 договору № 2620/01/386 банківського рахунку, визначено, що договір укладений на невизначений строк та набуває чинності з дня його підписання представником банку та клієнтом.

Сторонами не заперечувалося і підтверджується матеріалами справи, що договір підписаний, як ОСОБА_3так і уповноваженою особою банку.

Таким чином, при підписанні спірного договору, всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договору були дотримані, а тому не вбачається підстав стверджувати про невідповідність їх умов вимогам законодавства.

Також, слід зауважити, що в суді апеляційної інстанції представник позивача пояснив, що у позивача є побоювання, що на відкритий ним рахунок відповідачем можуть бути зараховані кошти за укладення кредитного договору, він цими коштами скористатись не зможе, у зв'язку з ліквідаційною процедурою банку, а банк в свою чергу може пред'явити в майбутньому до нього вимоги про повернення коштів, які фактично йому не надано.

У зв'язку з цим, ним пред'явлено даний позов, з метою упередження порушення його прав у майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

З огляду на викладене, відсутні підстави для висновку про порушення прав позивача оспорюваним договором, який укладений сторонами з дотриманням вимог Закону.

Водночас, слід зауважити, що за умовами договору позивач має право закрити рахунок і розірвати договір без згоди банку, попередивши банк про свій намір за 30 днів до передбачуваної дати закриття рахунку (п. 8.2 Договору).

Встановлення вищевказаних фактичних обставин справи в їх сукупності дозволило суду з посиланням на ст.ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, дійти обґрунтованого висновку про те, що позивачем під час розгляду справи не надано суду достовірних і переконливих доказів на підтвердження викладених обставин щодо визнання договору неукладеним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а отже є безпідставними та необґрунтованими. Більш того, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження судом першої інстанції, висновків суду не спростовують та на законність рішення не впливають.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 5 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді