ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4022/15-ц
провадження № 2/753/3147/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сухомлінова С.М.

секретаря Палій Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Житній ринок», Київського міського голови, третя особа - директор Комунального підприємства «Житній ринок» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з КП «Житній ринок» (далі - Відповідач-1) 2329,50 грн. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, про стягнення заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу з 12.01.2015р., а також про стягнення з Відповідача-1 1000 грн. моральної шкоди.

В подальшому позивач збільшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача 78705,62 грн. заборгованості по заробітній платі і 1000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, а відповідачі позовні вимоги не визнали.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва та Апеляційного суду м. Києва (а.с.6-11), позивач був поновлений на роботі на посаді директора КП «Житній ринок» з 28.12.2010р., а потім 12.01.2015р. знов був звільнений з роботи, але заборгованість по заробітній платі за рішенними судів не була виплачена, в зв'язку з чим позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва. Вказаний суд своїм рішенням від 28.10.2014р. стягнув з КП «Житній ринок» за час затримки виконання рішення суду середній заробіток за період з 21.08.2013р. по 18.08.2014р. в розмірі 60569,34 грн.

Як вбачається з рішення Окружного адміністративного суду м. Києва (а.с.53-55), був скасований пункт розпорядження Відповідача-2, відповідно якого звільнення позивача в січні 2015р. було здійснено незаконно, а тому Відповідач-1 повинен виплатити позивачу заборгованість по середній заробітній платі з 12.01.2015р. по день ухвалення цього рішення.

Згідно ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно ст. 238 КЗпП України, при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком.

Статтею 236 КЗпП України визначено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Як вбачається з рішення Шевченківського районного суду м. Києва, середньоденний заробіток позивача складає 245,52 грн.

Враховуючи те, що Відповідач-1 допустив затримку виплати середньої заробітної плати позивача в період з 19.08.2014р. по 12.01.2015р., то за 95 днів відповідач повинен виплатити позивачу 23295,90 грн.

Крім того, Відповідач-1 повинен виплатити позивачу заборгованість по заробітній платі за 226 днів (з 12.01.2015р. по 08.12.2015р.), що складає (226 днів*245,22грн.=) 55419,72 грн.

Відповідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи те, що Відповідач-1, порушуючи права позивача, не виконував рішення суду та не виплачував йому заробітну плату, що спричинило позивачу моральні страждання і вимушує його докладати додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає необхідним стягнути з відповідача моральну шкоду. Приймаючи до уваги вимоги розумності, справедливості і поміркованості розмір моральної шкоди суд визначає в сумі 1000 грн.

Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним згідно ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача (787,05грн.+243,60грн.=) 1030,65 грн. судових витрат на користь держави, так як позивач звільнений по закону від сплати судового збору.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Житній ринок» на користь ОСОБА_2 - 78705 (сімдесят вісім тисяч сімсот п'ять) грн. 62 коп. заборгованості та 1000 (одну тисячу) грн. моральної шкоди.

Стягнути з Комунального підприємства «Житній ринок» на користь держави 1030 (одна тисяча тридцять) грн. 65 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ : С.М.Сухомлінов