Справа № 2н-1733/08
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2015 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого - судді Рибалка Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Стрижак С.В.,

за участі: представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження виїзду за межі України, яку передано судді у порядку черговості.

Заява обґрунтована тим, що 13.05.2015 ОСОБА_2 отримала ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.09.2011, згідно з якою заявниці тимчасово обмежено право виїзду за межі України до виконання зобовязань згідно з судовим наказом від 20.06.2008 № 2н-1733/2008.

Однак, як зазначає заявниця, ні вищевказаного судового наказу, ні постанови про відкриття виконавчого провадження вона не отримувала, так як на момент винесення наказу змінила місце проживання. Про наявність обмеження права виїзду за межі України дізналась нещодавно. Також у заявниці виникла необхідність поїхати до родичів у Російську Федерацію, у звязку з чим вона просить постановити ухвалу про скасування тимчасового обмеження їй у праві виїзду за кордон.

У судовому засіданні представник заявниці заяву підтримала, просила її задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Представник ВДВС до суду не зявився, хоча Автозаводський ВДВС був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.09.2011 ОСОБА_2 тимчасово обмежено право виїзду за межі України до виконання зобовязань згідно з судовим наказом від 20.06.2008 № 2н-1733/2008. Ухвала суду набрала законної сили.

Борг перед банком за вказаним наказом представник заявника у судовому засіданні визнала.

Закон України «Про порядок виїзду з України та вїзду Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 вказаного Закону підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є, зокрема, ухилення особи від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Діючим ЦПК України не передбачено порядок та вирішення питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

У разі виконання боржником відповідних зобовязань, державний виконавець виносить відповідну постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, у якій вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, копія якої підлягає обовязковому направленню до адміністрації ДПС України для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

Таким чином, скасування обмеження виїзду за кордон у звязку з виконанням зобовязання за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

Зазначене відповідає вимогам спільного наказу МВС України та Міністерства юстиції України № 288/5/102 від 07.02.2014 «Про затвердження Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та органів державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження» (п. 3, 4 розділу ІІІ).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оскільки, ані державним виконавцем, ані заявником та її представником не надано суду жодних доказів щодо виконання боржником своїх зобовязань чи зміни інших обставин у цьому виконавчому провадженні, які б були підставою для скасування обмеження у праві виїзду за кордон, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви не вбачається. По суті заявниця подала заяву про перегляд ухвали суду, яка набрала законної сили. Окрім заяви та усних пояснень, будь-яких інших доказів суду не надано, що унеможливлює вирішення питання щодо скасування тимчасового обмеження у виїзді за межі України.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду Україну громадян України», ст. 208-210, 293, 377-1 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом пяти днів з дня її проголошення, а особам які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Ю.В. Рибалка