Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, діючої в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, Першотравенська міська рада Дніпропетровської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням; за зустрічним позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, діючої в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, виселення, зняття з реєстрації у спірній квартирі та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням; за позовом Першотравенської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_7, ОСОБА_8, Першотравенського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, треті особи: Першотравенське міське житлово-комунальне підприємство, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання осіб такими, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 квітня 2015 року, та касаційною скаргою виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області на окрему ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 квітня 2015 року,

встановила:

У січні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, діючи в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вони: ОСОБА_4 з 1999 року, ОСОБА_5 з 2005 року, неповнолітній ОСОБА_6 з 2006 року, постійно мешкають у квартирі АДРЕСА_1 у

м. Першотравенську Дніпропетровської області. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від

21 лютого 2006 року було визнано право користування спірним жилим приміщенням, за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10 батьком позивача та ОСОБА_4, в якості піднаймачів. За час проживання у спірній квартирі ніхто своїх прав на неї не заявляв, претензій не пред'являв, намірів заселитися до житла не мав. На підтвердження доводів позовної заяви надали комісійний акт приватного підприємства «Комунальщик-4» від 22 січня 2014 року.

Просили визнати ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 такими, що втратили право користування вказаною квартирою.

У квітні 2014 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулись із зустрічним позовом, у якому просили визнати ОСОБА_4,

ОСОБА_5 та їх неповнолітнього сина ОСОБА_6, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1, як піднаймачів, виселити їх із зазначеної квартири, зняти ОСОБА_4 з реєстрації у спірній квартирі як піднаймача, та усунути їм перешкоди в користуванні зазначеною квартирою.

Позов мотивували тим, що з 1995 по 2000 роки, за характером роботи ОСОБА_9, вони проживали в Росії, періодично приїжджали до квартири: два, три рази на рік. До 1996 року в квартирі мешкав брат ОСОБА_9 - ОСОБА_11 Повернувшись з Росії у 2000 році виявили, що в квартирі проживають ОСОБА_10 та ОСОБА_4 Погрожуючи життю ОСОБА_7 та неповнолітньому ОСОБА_8, ОСОБА_10 змусив ОСОБА_7 дати згоду на його реєстрацію у спірній квартирі. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2006 року за ОСОБА_10 та ОСОБА_4 визнано право користування спірною квартирою, як піднаймачів. На даний час

ОСОБА_7 та ОСОБА_9 іншого житла не мають, проживають на орендованих квартирах.

У травні 2014 року Першотравенська міська рада Дніпропетровської області звернулася з позовом про визнання ОСОБА_7 та

ОСОБА_8 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1, з зобов'язанням зняти їх з реєстрації у даній квартирі.

Позов мотивовано тим, що вказана квартира знаходиться у комунальній власності, основний квартиронаймач - ОСОБА_12 померла та виписана ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до ордеру, виданого на підставі рішення виконкому Першотравенської міської ради від

14 листопада 1990 року, дозволено зайняти вищезазначену квартиру, ще трьом особам, а саме: ОСОБА_13 - чоловіку наймача та її синам:

ОСОБА_11 та ОСОБА_9 Після смерті основного наймача не було укладено нового договору найму жилого приміщення. З 1995 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не мешкають у спірній квартирі і не використовують житло за призначенням.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 13 січня 2015 року відмовлено ОСОБА_4, ОСОБА_5, діючій в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, та Першотравенській міській раді Дніпропетровської області в задоволенні заявлених позовів.

Позов ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задоволено частково.

Визнано ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 та виселено з наведеної вище квартири.

Усунуто ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перешкоди у користуванні спірною квартирою.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови Першотравенській міській раді Дніпропетровської області в задоволенні позову та в частині часткового задоволення позову ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасовано, у цій частині ухвалено нове рішення, яким позов Першотравенської міської ради Дніпропетровської області задоволено частково.

Визнано ОСОБА_11 та ОСОБА_9 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

1 квітня 2015 року апеляційним судом Дніпропетровської області постановлено окрему ухвалу щодо виявлених порушень в діяльності виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області та Першотравенського міського житлово-комунального підприємства вимог житлового законодавства та відсутність контролю за використанням житлового фонду. Дану ухвалу доведено до відома Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, прокурора

м. Першотравенська для прийняття заходів щодо усунення зазначених недоліків, та прокурора Дніпропетровської області для здійснення контролю.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У касаційній скарзі виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області просить скасувати окрему ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Вирішуючи спір, апеляційний суд прийшов до правильного правового висновку про визнання ОСОБА_9 таким, що втратив право користування спірною квартирою, оскільки останній не надав будь-яких належних доказів щодо поважності причин не проживання в спірній квартирі з часу досягнення їм повноліття 10 вересня 2009 року до звернення до суду в квітні 2014 року.

Рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР.

Колегія суддів погоджується з окремою ухвалою апеляційного суду, оскільки під час розгляду справи апеляційним судом установлені суттєві порушення вимог житлового законодавства, відсутність контролю за користуванням житлового фонду, що давали суду підстави на її ухвалення.

Доводи касаційних скарг висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_8 та виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області відхилити, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від

1 квітня 2015 року та окрему ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Умнова

І.М. Фаловська