Справа № 603/281/15-ц
Провадження №2/603/98/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2015 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

за участю секретаря Швець Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приіщенням, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с.Велеснів по вул.Кінець, 28 Монастириського району Тернопільської області, у якому зареєстрований відповідач ОСОБА_2, проте з грудня 2012 року у ньому не проживає без поважних причин. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком №28 по вул.Кінець в с.Велеснів Монастириського району Тернопільської області.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримала повністю з тих підстав, що ОСОБА_2 тривалий час не проживає у будинку, який належить позивачу на праві приватної власності, належних йому речей у будинку немає, родинних стосунків не підтримує, шлюб між сторонами розірвано, не навідується, витрат на утримання житлового будинку не несе, тому просить суд позов задовольнити. Суду пояснила, що будь-яких перешкод відповідачу щодо користування житловим приміщенням позивач не чинить.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подав, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечила представник позивача.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно договору дарування від 23.12.2011 року позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с.Велеснів по вул.Кінець, 28 Монастириського району Тернопільської області.

Дане будинковолодіння зареєстроване КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» за позивачем ОСОБА_1, реєстраційний №1680, про що свідчить реєстраційне посвідчення від 25.01.2012 року.

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 23.10.2014 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Рішення набрало законної сили та є чинним.

Як вбачається зі змісту письмового повідомлення Монастириського РС УДМС України в Тернопільській області №341 від 19.05.2015 року, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтвердили те, що відповідач ОСОБА_2 дійсно з грудня 2012 року не проживає у житловому будинку, розташованому по вул.Кінець,28 в с.Велеснів Монастириського району Тернопільської області, який належить позивачу ОСОБА_1, родинних відносин з позивачем не підтримує та не навідується. Дані обставини їм відомі, оскільки проживають по сусідству.

Відповідно до ч.2 ст.405 член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у якості члена сімї за адресою: с.Велеснів, вул.Кінець, 28 Монастириського району Тернопільської області, що належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1, однак з грудня 2012 року за вказаною адресою не проживає без поважних причин, тобто не використовує житло за цільовим призначенням для проживання.

Вищевказане підтверджується актом №54, складеним 23.03.2015 року комісією в складі сільського голови ОСОБА_7, депутата сільської ради ОСОБА_8, секретаря сільської ради ОСОБА_5, які провели обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача ОСОБА_1, про те, що ОСОБА_2, 1987р.н., зареєстрований під погосподарським номером 01291, проте з грудня 2012 року у житловому будинку, розташованому за адресою с.Велеснів по вул.Кінець, 28 не проживає.

У зв'язку з наведеним позивач несе додаткові витрати по оплаті комунальних платежів, порушується його право на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

На підставі наведених вище обставин суд приходить до переконання, що відповідач без поважних на те причин понад один рік не проживає у спірному житловому будинку, в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком, розташованим в с.Велеснів, вул.Кінець, 28 Монастириського району Тернопільської області.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.10, 60, 88, 212, 213-215, 226, 292, 294 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинковолодінням №28 по вул.Кінець в с.Велеснів Монастириського району Тернопільської області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_9