АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/592/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1995/15Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Триголова В.М.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 21 травня 2015 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_5 Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" звернулось до суду із вказаним позовом та просило стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором №014/0015/74/71950 від 11 жовтня 2006 року у розмірі 19 523,28 доларів США, що станом на 29 січня 2015 року еквівалентно 311 480,98 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 11 жовтня 2006 року між ним та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 014/0015/74/71950, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 20800 доларів США на строк до 11.10.2026 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15,25 % річних, з 07.04.2010 року проценти за користування кредитом зменшено до 14,00 % річних.

06.04.2009 року між ним та ОСОБА_2 укладено додатковий договір № 3 до Кредитного договору № 014/0015/74/71950 від 11.10.2006 року, якою збільшено строк кредиту на 80 календарних місяців - до 11.06.2033 року.

Зазначало, що з метою забезпечення виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань по кредитному договору № 014/0015/74/71950 від 11.10.2006 року з ОСОБА_6 укладено договір поруки № 014/0015/74/71950, відповідно до якого поручитель зобов'язався перед Кредитором відповідати в повному обсязі солідарно за виконання Позичальником зобов'язань за вищезазначеним договором.

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору станом на 29 січня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 19 523,28 доларів США.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 21 травня 2015 року позовні вимоги ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь ПАТ "ОСОБА_7 Аваль" в особі Полтавської обласної дирекції ПАТ "ОСОБА_7 Аваль" солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 19523, 28 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.01.2015 року еквівалентно 311480,98 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь ПАТ "ОСОБА_7 Аваль" в особі Полтавської обласної дирекції ПАТ "ОСОБА_7 Аваль" судові витрати в сумі по 1557,41 грн. з кожного.

Вказане рішення місцевого суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судове рішення, ухвалене у справі, повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 11.10.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" (правонаступником якого є ПАТ "ОСОБА_7 Аваль") та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 014/0015/74/71950, відповідно до п. 1.1, 1.2, 1.4 якого відповідачу надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом в розмірі 20800 доларів США на строк 240 місяців з 11.10.2006 року по 11.10.2026 року. Відсоткова ставка за користування кредитом складає 15,25 % річних. Кредитор має право щорічно переглядати відсоткову ставку за користування кредитом в прядку, передбаченому п. 6.2 договору.

Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору № 014/0015/74/71950 від 11.10.2006 року погашення кредиту здійснюється, в залежності від обраної програми кредитування, може здійснюватись наступним чином: згідно Графіку погашення кредиту (додаток до Договору) в розмірі 1/240 від суми ліміту, погашення відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно; згідно Графіку погашення кредиту (додаток до Договору) ануїтетними платежами.

В день укладення договору сторонами підписаний також Графік погашення кредиту та процентів.

В п. 9.1 Кредитного договору № 014/0015/74/71950 від 11.10.2006 року визначено, що за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього Договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов`язань, зазначеного в цьому Договорі.

Відповідно до Додаткової угоди № 2 до Кредитного договору № 014/0015/74/71950 від 11.10.2006 року, укладеного між Банком та позичальником ОСОБА_2, змінено процентну ставку за договором, встановлено у розмірі 14 % річних.

06.04.2009 року між ВАТ "ОСОБА_7 Аваль" та ОСОБА_2 укладено додатковий договір № 3 до Кредитного договору № 014/0015/74/71950 від 11.10.2006 року, якою було збільшено строк кредиту на 80 календарних місяців - до 11.06.2033 року, а також тимчасово на строк з 06.04.2009 року по 06.04.2010 року встановлено процентну ставку за користування Кредитом у розмір 11 % річних, зазначено, що якщо протягом вищезазначеного строку Позичальник прострочив виконання своїх грошових зобов'язань за Кредитним договором на строк більше ніж 30 календарних днів, вказана процентна ставка припиняє застосовуватись і проценти розраховуються за процентною ставкою, визначеною в п. 1.4 Кредитного договору в редакції додаткової угоди № 2. Внаслідок укладення цієї угоди змінено Графік погашення кредиту та відсотків.

Згідно з Додатковою угодою № 4 від 21.01.2010 року до Кредитного договору № 014/0015/74/71950 від 11.10.2006 року тимчасово на строк з 21.01.2010 року по 06.04.2010 року встановлено процентну ставку за користування Кредитом у розмірі 12% річних та, відповідно, змінено Графік погашення кредиту та відсотків.

З метою забезпечення виконання зобов'язань боржника по Кредитному договору № 014/0015/74/71950 від 11.10.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" (правонаступником якого є ПАТ "ОСОБА_7 Аваль") та ОСОБА_8 укладено договір поруки № 014/0015/74/71950, відповідно до п. 1.2, 1.3 якого Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Кредитором відповідати по зобов'язанням боржника ОСОБА_2, які виникають з умов укладеного з ним кредитного договору в повному обсязі цих зобов'язань, зобов'язання Поручителя перед Кредитором є безумовними і ніяких інших умов, крім передбачених цим договором та вказаним в п. 1.2 кредитного договору не потребують.

Відповідно до п.2.1 договору поруки № 014/0015/74/71950 від 11.10.2006 року сторони договору визначають, що у випадку невиконання Боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки.

Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_7 Аваль" на виконання умов Кредитного договору № 014/0015/74/71950 від 11.10.2006 року надало відповідачу ОСОБА_2 кредит у розмірі 20800,00 доларів США.

Вказана сума коштів в іноземній валюті була зарахована на поточний валютний рахунок №, відкритий ОСОБА_2 у відділенні ВАТ "ОСОБА_7 Аваль" на підставі Договору на відкриття та ведення поточного рахунку № 014/0015/74/71950-1374 від 12.10.2006 року.

Кошти в сумі 20800 доларів США були видані йому, обміняні на гривні за банківським курсом долару до гривні в розмірі 105040,00 грн., після цього в цей же день 12.10.2006 року зараховані останнім на поточний рахунок у національній валюті №4, відкритий у відділенні ВАТ "ОСОБА_7 Аваль" на підставі Договору на відкриття та ведення поточного рахунку № 014/0015/74/71950-1374 від 12.10.2006 року.

В подальшому за заявою ОСОБА_2 кошти в сумі 104624,00 грн. з поточного рахунку №4 були перераховані ВАТ "Полтаватрансбуд" на інвестування будівництва квартири.

Вищенаведені дані щодо руху коштів по рахунках підтверджується виписками по рахунку та відповідними меморіальними ордерами № TR014/0015/74/71950 від 12.10.2006 року, № 025/194-40 від 12.10.2006 року, № 025/194-39 від 12.10.2006 року, № 3 від 12.10.2006 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ПАТ "ОСОБА_5 Аваль", суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 та ОСОБА_8 як солідарних боржників.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено в ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Посилання апелянта щодо недоведеності списання з рахунка № коштів є безпідставними та жодним чином не впливають на факт належного виконання банком своїх договірних обовязків на противагу його порушення відповідачем.

Так, факт зарахування коштів на поточний валютний рахунок №, відкритий ОСОБА_2 у відділенні ВАТ "ОСОБА_7 Аваль" на підставі Договору на відкриття та ведення поточного рахунку № 014/0015/74/71950-1374 від 12.10.2006 року є належним підтвердженням виконання банком зобовязань передбачених кредитним договором №014/0015/74/71950 від 11 жовтня 2006 року, оскільки ОСОБА_2 отримав вільний доступ до кредитної суми.

Факт отримання кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку №, меморіальним валютним ордером від 12 жовтня 2006 року про завантаження кредитними коштами у розмірі 20 800 доларів США та меморіальним ордером від 12 жовтня 2006 року про видачу кредиту в розмірі 20 800 доларів США через касу банку.

Дані докази у своїй сукупності беззаперечно підтверджують факт отримання відповідачем кредитних коштів.

Окрім того, отримання кредитних коштів підтверджується укладенням 07 травня 2007 року, 06 квітня 2009 року та 21 січня 2010 року додаткових угод до кредитного договору, відповідно до яких ОСОБА_2 визнавав свою заборгованість за валютним кредитом і вступав у взаємовідносини з банком щодо урегулювання боргу.

При цьому подальше розпорядження кредитними коштами не впливає на зміст правовідносин, що виникли між ОСОБА_2 та ПАТ "ОСОБА_7 Аваль" на підставі укладеного кредитного договору.

Посилання апелянта на неналежність доказів, наданих банком на підтвердження перерахунку кредитних коштів на його поточний рахунок та подальшої їх видачі в касі банку є неспроможними, оскільки меморіальні ордери, що додані до матеріалів справи (а.с. 83-85) відповідають Положенню про організацію операційної діяльності в банках містить номери кореспондуючих рахунків за дебетом і кредитом, сума операції в грошовому виразі, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис уповноваженої особи.

Факт одержання кредитних коштів в касі банку в гривневому еквіваленті, на який вказує апелянт, не відміняє дію умов кредитного договору щодо розміру відсоткової ставки та валюти кредиту. Кредитний договір №014/0015/74/71950 від 11 жовтня 2006 року не містить положень щодо нарахування тіла кредиту та процентів у національній валюті.

Доводи апелянта про відсутність у ПАТ "ОСОБА_7 Аваль" права на здійснення банківських операцій у іноземній валюті є безпідставними, оскільки спростовуються даними Банківської ліцензії № 10 від 03.12.2001 року та № 10 від 11.10.2006 року з дозволами № 10-3 від 03.12.2001 року та № 10-4 від 11.10.2006 року з відповідними додатками.

Розмір нарахованої заборгованості за кредитним договором апелянтом не визнано, проте всупереч положенням ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України не спростовано жодними належними та допустимими доказами.

Посилання апелянта на обмеження стягнення неустойки останніми 12 місяцями з дня звернення позивача із вимогою не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Пунктом 10.4 кредитного договору визначено, що до всіх правовідносин, повязаних із укладенням та виконанням цього договору, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю три роки.

Таким чином, нарахування пені за період з 16 серпня 2012 року по 29 січня 2015 року є правомірним та таким, що відповідає домовленостям сторін.

Інших доводів, які б впливали на висновки суду та вказували на їх помилковість, апелянтом не надано.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.А. Гальонкін

ОСОБА_9

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: