Справа № 706/254/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участю секретаря Авраменко Ж.М.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики.

Просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь борг за договорами позики в розмірі 4000 грн., посилаючись при цьому на те, що 30.10.2014 р. та 10.11.2014 р. ним було позичено ОСОБА_3 гроші в сумі 4000 грн. на ремонт автомобіля ВАЗ - 21124, н/з НОМЕР_1, який зазнав пошкодження в ДТП 07.10.2014 р. за участю ОСОБА_4. На підтвердження отримання грошових коштів ОСОБА_3 надав йому письмові розписки та зобов'язався повернути борг після одержання страхового відшкодування від страхової компанії «Княжа». ОСОБА_3 отримав страхове відшкодування від страхової компанії в розмірі 14138,33 грн., проте свої зобов'язання відповідно до договорів позики не виконав. Його неодноразові пропозиції про добровільну сплату боргу ОСОБА_3 ігнорує та уникає будь - яких контактів з ним.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримали повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, від нього також не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_3і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач ОСОБА_1 не заперечував проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2, дослідивши письмові докази: розписки ОСОБА_3 від 30.10.2014 р. та 10.11.2014 р., повідомлення СК «Княжа» про виплату страхового відшкодування, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що 30.10.2014 р. та 10.11.2014 р. позивачем ОСОБА_1 було позичено відповідачу ОСОБА_3 гроші в сумі 4000 грн. на ремонт автомобіля ВАЗ - 21124, н/з НОМЕР_1, який зазнав пошкодження в ДТП 07.10.2014 р. за участю ОСОБА_4. На підтвердження отримання грошових коштів відповідач ОСОБА_3 надав позивачу ОСОБА_1 письмові розписки та зобов'язався повернути борг після одержання страхового відшкодування від страхової компанії «Княжа». Відповідач ОСОБА_3 отримав страхове відшкодування від страхової компанії в розмірі 14138,33 грн., проте свої зобов'язання відповідно до договорів позики не виконав. Неодноразові пропозиції позивача ОСОБА_1 про добровільну сплату боргу відповідач ОСОБА_3 ігнорує та уникає будь - яких контактів з ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 належним чином не виконав свої зобов'язання за розписками від 30.10.2014 р. та 10.11.2014 р., то з нього на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути 4000 грн. боргу за договорами позики.

З відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути 243, 60 грн. судового збору, сплаченого ним при подачі позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 526, 530 ч.1, 1046 ч.1, 1047 ч.2, 1049 ч.1 ЦК України, ст. ст. 60, 88 ч.1, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, який проживає по АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 борг за договорами позики в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення (отримання копії) рішення апеляційної скарги.

Суддя М. Ф. Олійник