Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/900/15-ц Головуючий у 1-й інст. Міхненко С. Д.
Категорія 57 Доповідач Широкова Л. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Широкової Л.В.,

суддів Галацевич О.М., Павицької Т.М.,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 05 червня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») про визнання кредитного договору № ZRRWAE00000180 від 13 липня 2007 року недійсним,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що їй стало відомо, що між нею та банком 13.07.2007 року був укладений кредитний договір № ZRRWAE00000180 на суму 22193,84 долари США.

Посилаючись на те, що вона вказаний договір не підписувала, не була ознайомлена з його істотними умовами та кредитні кошти не отримувала, просила суд визнати спірний договір недійсним та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 05 червня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що для неї є не зрозумілою така істотна умова договору як місце його укладення.

Крім того, у матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують отримання ОСОБА_2 обовязкової інформації, що повинна надаватися споживачу.

У своїх доводах також посилається на Закони України «Про банки та банківську діяльність» та «Про захист прав споживачів».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Як визначив законодавець, правочин правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія субєкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обовязків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту. Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. У випадках, прямо не передбачених у законодавстві, презумпція правомірності правочину може бути спростована судом.

Доповнюючи положення про те, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, у ст. 16 ЦК міститься досить широкий перелік засобів захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема одним із них є визнання правочину недійсним.

Недійсність правочину виникає через те, що дія схожа на правочин, але за своєю суттю не відповідає його характеристикам. Недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів:

дефекти (незаконність) змісту правочину;

дефекти (недотримання) форми;

дефекти субєктного складу;

дефекти волі невідповідність волі та волевиявлення.

Відповідно, за правилами недійсності правочинів не можна визнавати документи, які за своїм змістом не є правочинами. Вбачається, що до таких документів слід відносити, наприклад, рішення органів державної влади; свідоцтва (про право власності на житло, про право на спадщину, про придбання майна з публічних торгів, державний акт на земельну ділянку, ордер тощо); рішення, записи про реєстрацію (реєстрація домоволодіння, актів громадянського стану); протоколи загальних зборів господарських товариств, рішення загальних зборів громадських обєднань, розпорядження про реєстрацію за місцем проживання фізичної особи та багато інших документів (акт приймання-передачі, товарний чек).

Також при розгляді спорів про недійсність правочинів судам потрібно розмежовувати недійсні та неукладені правочини, тобто такі, в яких відсутні встановлені законодавством необхідні умови для їхнього укладення (наприклад, відсутня згода щодо всіх істотних умов, передбачених законодавством; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для укладення правочину потрібно його передати; не затверджено правочин вищим органом господарського товариства, якщо це передбачено в законі чи статуті товариства; не здійснено державну реєстрацію правочину в разі, коли законом ця обставина визначена як момент його вчинення).

Встановивши, що правочин є неукладеним, суд на цій підставі залишає позов про визнання правочину недійсним без задоволення. Наслідки недійсності правочину до неукладеного правочину не застосовуються, оскільки вимога про визнання правочину неукладеним не відповідає способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ст. 16 ЦК, відповідно, підстав для його задоволення немає.

Як вбачається з матеріалів справи кредитний договір на суму 22193,84 дол.США, який просить позивач визнати недійсним був помилково підписаний сторонами угоди, та залишився у позивача. За вказаним договором грошові кошти кредитором позивачу не надавались і ніяких претензій не висувались. Проведеним службовим розслідування було встановлено, що вказаний договір як помилково оформлений був переписаний, діючим договором між сторонами є кредитний договір № ZRRWAE00000180, який підписаний як Банком так і позивачем, в якому у п.7.1 Банк зобовязався надати позичальнику 29078,84 дол. США.

Крім того, про не укладення вказаного договору свідчать судові рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк» про зобовязання останнього надати позивачу 22193,84 грн. кредиту (а.с.69-72).

Виходячи з наведеного підстав для задоволення апеляційної скарги немає. Рішення суду відповідає вимогам закону та встановленим обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 05 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: