Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року м. Київ
Суддя судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Гвоздик П.О.,

розглянувши касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Шуліки Аліни Володимирівни на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 03 червня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Шуліка А.В. звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 березня 2015 року, залишене без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 03 червня 2015 року, яким у позові відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Шуліка А.В. просить судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, вважаю, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Відмовляючи в позові, місцевий суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив із того, що звернувшись у лютому 2013 року до суду із вказаним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» пропустило визначений ст. 257 ЦК України строк позовної давності, так як строк повернення коштів визначено сторонами до 10 вересня 2008 року, а підтвердження укладення з відповідачем у письмовій формі договору про збільшення позовної давності та здійснення зарахування (внесення) 21 жовтня 2010 року грошових коштів в розмірі 448 грн саме ОСОБА_3 на його картковий рахунок, відсутні.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається порушення судами норм матеріального та процесуального права, касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Шуліці Аліні Володимирівні у відкритті касаційного провадження в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» та його представнику.

Касаційну скаргу залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.О. Гвоздик