АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі Прудченко В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2012 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 ОСОБА_1» (далі ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_1») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 09 серпня 2006 року між акціонерним поштово-пенсійним банком «ОСОБА_3 ОСОБА_1», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_1», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №014/107081/3161/73, за умовами якого останньому було надано кредит в розмірі 35.000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,50% річних відповідно до графіку погашення, з кінцевим терміном повернення 08 серпня 2013 року.

Зазначали, що 13 листопада 2009 року та 13 січня 2011 року до кредитного договору №014/107081/3161/73 між ними були укладені додаткові угоди №1 та №2.

Посилаючись на те, що позичальник належно не виконує своїх зобовязань за кредитним договором, просили стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором станом на 19 вересня 2012 року в розмірі 17.542 доларів США 92 центів, що у гривневому еквіваленті на час звернення до суду становить 140.220 грн.58 коп., з яких: 15.513 долара США 04 центи, що еквівалентно 123.995 грн.73 коп., заборгованість за тілом кредиту; 930 доларів США 60 центів, що еквівалентно 7.438 грн.29 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 630 доларів США 24 центи, що еквівалентно 5.037 грн.52 коп. пеня за прострочення сплати тіла кредиту; 496 доларів США 04 центи, що еквівалентно 3.749 грн.04 коп. пеня за прострочення сплати процентів, та судові витрати.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2012 року позов ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_1» задоволено. Вирішено питання стосовно судових витрат.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 квітня 2015 року визначено складові заборгованості.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч. ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 09 серпня 2006 року між акціонерним поштово-пенсійним банком «ОСОБА_3 ОСОБА_1», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_1», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №014/107081/3161/73, за умовами якого останньому було надано кредит в розмірі 35.000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,50% річних відповідно до графіку погашення, з кінцевим терміном повернення 08 серпня 2013 року(а.с.6-7).

13 листопада 2009 року, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, між сторонами було укладено додаткову угоду №1, за умовами якої тимчасово, з 30 листопада 2009 року до 30 жовтня 2010 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми кредиту та змінити строк його сплати відповідно до графіку повернення кредиту (а.с.10-13).

13 січня 2011 року між сторонами було укладено додаткову угоду №2, за умовами якої було продовжено строк дії кредитного договору до 08 грудня 2015 року, врегульовано розмір заборонності, строк сплати якої настав (а.с.14-16).

14 вересня 2012 року банком на адресу позивача була направлена вимога про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором (а.с.17-18), яка залишена без задоволення.

У звязку з тим, що з серпня 2012 року ОСОБА_2 належним чином перестав виконувати умови договору, станом на 19 вересня 2012 року допустив заборгованість у розмірі 17.542 доларів США 92 центів, що у гривневому еквіваленті на час звернення до суду становить 140.220 грн.58 коп., з яких: 15.513 долара США 04 центи, що еквівалентно 123.995 грн. 73 коп., заборгованість за тілом кредиту; 930 доларів США 60 центів, що еквівалентно 7.438 грн.29 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 630 доларів США 24 центи, що еквівалентно 5.037 грн.52 коп. пеня за прострочення сплати тіла кредиту; 496 доларів США 04 центи, що еквівалентно 3.749 грн.04 коп. пеня за прострочення сплати процентів, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.18-27).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За правилами ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.ст.525,526,530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

Статтею 99 Конституції України визначено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому ОСОБА_4 держави не встановлює обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Згідно ст.524 ЦК України, зобовязання має бути виражено у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

Відповідно до ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах встановлених законом.

Право банку здійснювати операції в іноземній валюті передбачено Законом України «Про банки і банківську діяльність», Декретом Кабінету міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України «Про Національний банк України».

Доводи апеляційної скарги про те, що заочним рішенням були порушені права відповідача, не відповідають дійсності, оскільки він у відповідності до вимог чинного законодавства звертався до суду з заявою про його перегляд.

Посилання апелянта на те, що розмір пені неспівмірний з загальною сумою заборгованості не відповідає дійсності.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

ОСОБА_5