РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17217/14-ц

пр. № 2/759/776/15

22 квітня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі О.О. Іовій

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.06.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Цюрупинського районного управління юстиції в Херсонської області (актовий запис № 46) між ним та ОСОБА_2 посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння , розходження поглядів на сімейні відносини і обов'язки, відмову жінки проживати з ним, відсутність ведення спільного господарства яке не ведеться з липня 2006 року, не окремий бюджет, та відсутність шлюбно-сімейних стосунків. Від шлюбу мають малолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовну вимогу підтримав та просив її задовольнити, оскільки він бажає створити нову сім»ю.

Відповідач заперечувала проти задоволення позову посилаючись на існування нормальних стосунків між нею та її чоловіком, на проведення вихідних днів у колі сім»ї, незважаючи на їх окреме проживання. У судове засідання, що відбулось після спливу наданого сторонам строку на примирення не з'явилась, повідомлялась про місце і час розгляду справи належним чином, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подавала.

Суд, вислухавши пояснення позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.06.2000 року про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області зроблено актовий запис № 46 та видано відповідне свідоцтво (а.с.12). Від шлюбу сторони мають доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 1682 та видане відповідне свідоцтво (а.с.13).

Із пояснень позивача вбачається, що сторони у справі не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з 2006 року по теперішній час і мають окремий бюджет.

За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 57, 60, 209, 213-215, 218, 292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Цюрупинського районного управління юстиції в Херсонської області (актовий запис № 46), розірвати.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: