У х в а л а

20 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П. суддів: Дербенцевої Т.П., Закропивного О.В., Лесько А.О., Черненко В.А.
розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до відкритого акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати незаконним наказ від 20 серпня 2013 року № 1695 про внесення змін до штатного розкладу працівників дробільно-збагачувальної фабрики відкритого акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат»; визнати незаконним наказ від 29 листопада 2013 року № 299к про звільнення за скороченням штату працівників відкритого акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат»; поновити його на роботі на посаді начальника бюро організації праці та заробітної плати дробільно-збагачувальної фабрики відкритого акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат»; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 33 033 грн 03 коп. та 100 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що перебував з відповідачем у трудових відносинах, однак був звільнений з роботи без законних підстав та з порушенням вимог трудового законодавства щодо забезпечення зайнятості вивільнюваних працівників.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 червня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано незаконним наказ від 29 листопада 2013 року № 299к про звільнення за скороченням штату працівників відкритого акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат», поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді начальника бюро організації праці та заробітної плати дробільно-збагачувальної фабрики відкритого акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат».

Стягнуто з відкритого акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 33 033 грн 03 коп. та 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 5 505 грн 44 коп.

Додатковим рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 9 вересня 2014 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Визнано незаконним наказ від 20 серпня 2013 року № 1695 про внесення змін до штатного розкладу працівників дробільно-збагачувальної фабрики відкритого акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат».

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 11 вересня 2014 року заяву ОСОБА_3 про роз'яснення рішення задоволено.

Роз'яснено рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 червня 2014 року, а саме, що розмір стягнутого з відкритого акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 33 033 грн 03 коп., визначений судом без урахування податку на доходи фізичних осіб та інших обов'язкових платежів, які підлягають утриманню та сплаті (перерахуванню) роботодавцем на загальних підставах.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 21 жовтня 2014 року рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 червня 2014 року, додаткове рішення від 9 вересня 2014 року та ухвалу суду першої інстанції від 11 вересня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року касаційну скаргу заступника ОСОБА_3 відхилено, рішення апеляційного суду залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом України ухвали суду касаційної інстанції з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема ст. ст. 40, 49-2 КЗпП України.

Заявник, на підтвердження викладених у заяві доводів, додав копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року, від 27 серпня 2014 року та від 29 січня 2014 року, постановлені за результатами розгляду, на його думку, аналогічних справ, де по-іншому застосовані ті самі норми матеріального права.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Виходячи з роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353 - 360 ЦПК України», під судовими рішеннями, на які заявник посилається на підтвердження підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, можуть бути рішення :

- Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ;

- Вищого адміністративного суду України;

- Вищого господарського суду України;

- Судової палати у цивільних справах Верхового Суду України, ухвалених як судом касаційної інстанції;

- Апеляційних судів загальної юрисдикції як судів касаційної інстанції в цивільних справах, яким право на перегляд у касаційному порядку цивільних справ було надано Законом «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України» від 22 лютого 2007 року № 697-V.

Зазначений перелік таких судових рішень є вичерпним. Обов'язковим є те, щоб цими рішеннями, що набрали законної сили, був вирішений спір по суті та в них судом (судами) касаційної інстанції неоднаково застосовані одні й ті самі норми матеріального права.

Згідно із п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 30 вересня

2011 року «Про судову практику застосування статей 353-360 ЦПК України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту доводів, наведених заявником, в обґрунтування заяви та наданих ним копій ухвал суду касаційної інстанції від 10 грудня 2014 року, від 27 серпня 2014 року, від 29 січня 2014 року не вбачається наявних ознак, які згідно з п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України є підставами для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року у зв'язку з неоднаковим застосуванням судами України ст. ст. ст. 40, 49-2 КЗпП України, зокрема, правовідносини є подібними, але різні фактичні обставини справи.

Оскільки неоднакового застосування норм матеріального права не було, а виникли питання щодо доведення вимог, що є питанням процесуального права і вони не є підставою для допуску до провадження, то в задоволенні заяви слід відмовити.

За таких підстав у допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до відкритого акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Касьян

Судді: Т.П. Дербенцева

О.В. Закропивний

А.О. Лесько

В.А. Черненко