АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/1278/15 Доповідач - Загорський О.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Загорського О.О.

суддів - Козак І. О., Демкович Ю. Й.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін - ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Тернопільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом. Вимоги аргументовано тим, що 05.04.2015р. після смерті батька позивача - ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із 1/2 частини кооперативної квартири по АДРЕСА_1. Квартира набута його батьком і відповідачем ОСОБА_5 у шлюбі, і є їх спільною сумісною власністю із рівними частками. Квартира є кооперативна, ОСОБА_3 являється членом кооперативу, пайові внески сплачено повністю. За життя його батько склав заповіт яким квартиру заповів сину ОСОБА_1, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців які прийняли спадщину після шести місяців з дня відкриття спадщини. Крім того, ОСОБА_6 не надав оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру.

Просить визнати за ним право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.09.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Суд вказав, що позивач передчасно звернувся з вказаним позовом і не довів порушення його прав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що суд прийшов до помилкового висновку про передчасність звернення до суду, оскільки право на спадкування у нього виникло в день відкриття спадщини, а право на звернення до суду - в день винесення нотаріусом постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

В судовому засіданні апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу і надали відповідні пояснення. Представник апелянта вказав, що державна реєстрація не проведена. Відповідач може зареєструвати право власності на всю квартиру, але до нотаріуса про встановлення права власності на квартиру не зверталася.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивач передчасно звернувся в суд з вказаним позовом і не довів порушення його прав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року - свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 29.04.2015р. (а.с.9).

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 від 04.10.2000р. (а.с.10).

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, який посвідчений 12.01.2006р. приватним нотаріусом і квартиру в АДРЕСА_1, заповів своєму синові ОСОБА_1 (а.с.8).

Довідкою TOB «Міське бюро технічної інвентаризації» від 07.05.2015р. №1512 підтверджено, що станом на 29.12.2012р. право власності на спірну квартиру не зареєстроване (а.с.5).

Відповідно до довідки ЖЕК №13 ЖБК від 14.07.2015р. №54 ОСОБА_3 являється членом кооперативу даної квартири з 13.01.1989р. Квартира на момент введення в експлуатацію будинку являється кооперативною, пайовий внесок сплачений повністю (а.с.32).

Згідно довідки ЖЕК №13 ЖБК від 13.07.2015р. №351 на квартиру по АДРЕСА_1 оформлена власність. В даній квартирі був зареєстрований ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і ОСОБА_7 (а.с.33).

У відповідності до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Стаття 1298 ЦК України встановлює, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Як роз'яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням наведених положень закону, право на спадщину мають особи, які її прийняли. Разом із тим свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Отже, за наявності умов у спадкоємця для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, позовні вимоги про визнання права на спадщину задоволенню не підлягають.

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського МНО від 17.07.2015р. №269/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку у квартирі АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Крім цього, ОСОБА_1 не надав оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру (а.с.22).

Доводи апелянта, що його право на спадкування порушене і позовні вимоги підлягають задоволенню колегією суддів оцінюється критично, оскільки на час звернення апелянта до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину не сплинув шестимісячний строк, передбачений законодавством.

Враховуючи вказане, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, давши належну оцінку обставинам справи, вірно застосував норми матеріального права і зробив вірний висновок, що ОСОБА_1 не довів порушення його права на спадкування.

Відповідно до ч.1 ст.211 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов.

Згідно ст. 320 ЦПК України апеляційний суд у випадках і в порядку, встановлених ст. 211 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Вимога апелянта про постановлення окремої ухвали стосовно судді першої інстанції, що розглядав справу не підлягає задоволенню, оскільки є безпідставною.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України саме апелянт повинен довести належними доказами обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, що ним зроблено не було.

У відповідності до ч.1 ст.308 Цивільного процесуального кодексу України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч.2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Рішення суду постановлено у відповідності до чинних норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.О. Загорський