У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2015 р. м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 23 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності на нерухоме майно; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про витребування майна, звільнення приміщення та вчинення дій,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування магазину від 01 липня 2011 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що договір дарування був посвідчений без її згоди та без її участі. Позивач зазначила, що вона придбала магазин, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 22 вересня 2005 року. Жодних дій, спрямованих на перехід права власності на зазначений магазин до інших осіб нею не вчинялося.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_4 подала зустрічний позов до ОСОБА_2 про витребування майна, звільнення приміщення та вчинення дій, посилаючись на те, що нею на підставі договору дарування від 01 липня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Голуб Л.А., набуто право власності на магазин, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Зазначений договір укладався в присутності сторін договору - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Звільнити магазин остання відмовляється добровільно, продовжує використовувати приміщення у своїй господарській діяльності.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 29 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності на нерухоме майно, відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про витребування майна, звільнення приміщення та вчинення дій, відмовлено.

Зазначене рішення суду оскаржила ОСОБА_2 в частині відмови у задоволенні її позову.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 23 лютого 2015 року апеляційна скарга ОСОБА_2 відхилена, рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 грудня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, в повному обсязі з'ясував всі обставини по справі, перевірив обґрунтування позовних вимог та заперечення проти позову, дав їм належну оцінку, вірно визначився з характером спірних правовідносин, які виникли між сторонами, вірно застосував норму матеріального права і обґрунтовано дійшли висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Посилання скаржника в касаційній скарзі на те, що судами не взято до уваги висновок почеркознавчого дослідження підпису ОСОБА_2 є необґрунтованим, спростовується встановленими судами попередніх інстанцій обставин.

Із змісту рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 грудня 2014 року вбачається, що позивачка ОСОБА_2 в обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вона не мала намір укладати договір дарування магазину підписуючи чистий бланк, не знаючи його змісту.

Зазначене спростовує доводи касаційної скарги про підписання договору дарування без присутності ОСОБА_2

Згідно з положеннями ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачка ОСОБА_2 не довела свої позовні вимоги та заперечення щодо повних вимог ОСОБА_4

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ч.4 п.5 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 23 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності на нерухоме майно; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про витребування майна, звільнення приміщення та вчинення дій Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я О.В. Попович